Провадження № 1-кс/947/7752/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2023 року слідчий судя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000326 від 27.05.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджану, громадянина України, вірменина, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що на території Одеської області було організовано незаконне переправлення чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яким заборонено за межі України під час військового стану через державний кордон України, шляхом залучення осіб які виконували роль водіїв, а саме на автотранспорті з м. Одеси безперешкодно перевозили чоловіків віком від 18 до 60 років, через транзитний автошлях «Маяки-Удобне» до смт. Татарбунари Одеської області, де на визначеному місці чекала особа на автомобілі, яка повинна була після доставити чоловіків віком від 18 до 60 років до меж кордону між Україною та р. Молдовою, де у вказаному місці вже чекала особа яка безперешкодно незаконно переводила осіб через межу кордону з території України на територію р. Молдови.

Так, приблизно у травні місяці 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_7 , через малознайомих осіб вийшов на зв`язок через «Телеграм» канал на ОСОБА_8 , який в подальшому організував ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , за грошову винагороду у сумі 6000 доларів США з кожного незаконний перетин державного кордону України.

Так 14.06.2023 року приблизно о 17 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_8 , діючи відповідно до зазделегідь розробленого плану, зателефонував ОСОБА_7 , та поцікавився чи готовий він 15.06.2023 року незаконно перетнути державний кордон України, на що ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_8 , що так, також ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_8 , про те, що разом з ним будуть незаконно перетинати державний кордон України його знайомі ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 за оговорену ОСОБА_8 грошову винагороду у сумі 6000 доларів США за кожного, на що ОСОБА_7 повідомив що так.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , 14.06.2023 близько о 20 год. 00 хв. організував зустріч ОСОБА_7 з ОСОБА_5 , ОСОБА_11 зустріч по проспекту Шевченка м. Одеса з метою обговорення деталей перевезення через транзитний автошлях «Маяки-Удобне» до смт. Татарбунари Одеської області з подальшою пересадкою в іншій автомобіль, водій якого за грошову винагороду доставить до межі кордону України з р. Молдова.

Так 14.06.2023, близько о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 , за попередньою домовленістю зустрівся на проспекті Шевченка м. Одеса разом з ОСОБА_5 . Під час зустрічі ОСОБА_5 , повідомив що за грошову винагороду у сумі 800 доларів США здійснить перевезення на своєму автомобілі «Lexus» державний знак НОМЕР_1 , до с. Маяки, їх буде чекати автомобіль марки «TOYOTACAMRY» д/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 з метою пересадки пасажирів для безпечного перетину транзитного автошляху «Маяки-Удобне», де в подальшому в указаному місці ОСОБА_8 , а саме смт. Татарбунари їх буде чекати автомобіль, водій якого за грошову винагороду у сумі 300 доларів США довезе до меж кордону мж Україною та р. Молдова.

15.06.2023 року, близько 10 год 00 хв. ОСОБА_5 , діючи відповідно відведеної йому ролі водія на проспекті Шевченка у м. Одесі зустрівся з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_10 , які відповідно заздалегідь розробленого плану ОСОБА_13 що до незаконного перетину кордону сіли в салон автомобіля «Lexus» державний знак НОМЕР_1 , де під керуванням ОСОБА_5 направились до с. Маяки Одеської області, де їх чекав ОСОБА_11 на а/м «TOYOTACAMRY» д/з НОМЕР_2 , в якій повинен був пересісти ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_12 , з метою безперешкодного перетину транзитного автошляху «Маяки-Удобне». В подальшому прибувши в с. Маяки ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_12 , пересіли в автомобіль «TOYOTACAMRY» д/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , які в подальшому безперешкодно перетнули транзитний автошлях.

Доїхавши до 85 км а/д Одеса-Рені, ОСОБА_11 , дочекавшись приїзду ОСОБА_5 , та ОСОБА_10 , які приїхали на автомобілі «Lexus» державний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , пересів з автомобіля ОСОБА_5 , в автомобіль «TOYOTACAMRY» д/з НОМЕР_2 ОСОБА_11 , в якому знаходились ОСОБА_12 , та ОСОБА_7 , які всі разом згідно розробленого плану ОСОБА_8 , направились у напрямок смт. Татарбунари, де їх буде чекати автомобіль для подальшого перевезення до кордону України. Під час слідування до смт. Татарбунари ОСОБА_7 , надав імітаційні грошові кошти в сумі 800 доларів США які були визначені за оплату безперешкодного переїзду транзитної ділянки.

Близько о 16 год. 30 хв., прибувши до кафе-бару «Поляна», розташованого смт. Татарбунари, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_12 ОСОБА_10 , пересіли з автомобілю «TOYOTACAMRY» д/з НОМЕР_2 ОСОБА_11 , до автомобілю ВАЗ 2110 д/з НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_14 , якій діючи за дорученням ОСОБА_8 , виконуючи його вказівки за грошову винагороду у сумі 300 доларів США довіз до кордону України з кордоном р. Молдова ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_12 ОСОБА_10 .

Однак, зазначені незаконні дії ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 були викриті працівниками правоохороних органів, після чого його незаконна діяльність припинена співробітниками правоохоронних органів.

15.06.2023 ОСОБА_5 органом досудового розслідування було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 16.06.2023 року останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню, наданням засобів або усунення перешкод, за попередньою змовою группою осіб, з корисливих мотивів.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про застосування до ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, характер вчиненого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні:

-прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, зазначивши, що за версією органу досудового розслідування роль підозрюваного у ймовірному вчиненні кримінального правопорушення полягає у тому, що останній домовлявся з особами про організацію перевезення через державний кордон, крім того, на теперішній час перевіряється причетність ОСОБА_5 до інших епізодів інкримінованого йому кримінального правопорушення;

-захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі, проте у разі задоволення клопотання сторони обвинувачення застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді мінімального розміру застави, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України;

-підозрюваний підтримав думку захисника у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

16.06.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується: протоколами допитів свідків, протоколами обшуків, вилученими речовими доказами, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні в їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

При розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Аналізуючи вказаний ризик також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на наступне: в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний офіційно непрацевлаштований та є пенсіонером, разом з цим, ОСОБА_5 на теперішній час обґрунтовано підозрюється у ймовірному вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що вказує на той факт, що саме вказана діяльність є саме тією діяльністю, яка ймовірно приносила незаконний дохід підозрюваному.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги вік підозрюваного, який надає останньому право вільного виїзду за межі території України попри дію правового режиму воєнного стану.

Вищевказане у своїй сукупності, на думку слідчого судді, у повному обсязі обґрунтовує існування ризику переховування ОСОБА_5 .

При вирішенні питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує та вважає вмотивованими твердження сторони обвинувачення про те, що наразі тривають заходи щодо встановлення кола можливих співучасників ймовірного вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, які ймовірно будь-яким чином допомагали останньому вчинити кримінальне правопорушення. Окрім того, такі співучасники, за вказівкою ОСОБА_5 можуть вчиняти дії спрямовані на переховування або знищення наявних у останнього речей та документів з метою перешкодити органу досудового розслідування у збиранні належних та допустимих, а у їх сукупності достатніх доказів ймовірної злочинної діяльності ОСОБА_5 .

Крім того, з огляду на те, що підозрюваний ознайомлений з відповідним клопотанням про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідними додатками, долученими до нього, в яких наявні протоколи допиту свідків, й відповідно в яких зазначені анкетні дані вказаних осіб, з огляду на ту обставину, що у випадку подальшого направлення відносно підозрюваного ОСОБА_5 обвинувального акту до суду, свідки ймовірно будуть допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя приходить до переконання про достатність підстав для прийняття висновку щодо наявності ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на вказаних осіб, з метою зміни ними своїх показів, в цілях подальшого уникнення підозрюваним передбаченої законом відповідальності.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що обґрунтування прокурора у судовому засіданні та слідчого у письмовому клопотанні щодо існування в рамках означеного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неспроможними, формальними та такими, що нівелюють саму мету застосування запобіжного заходу, якою у тому числі є необхідність виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні також посилається на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання та прокурором в судовому засіданні не було доведено його обґрунтованість, зокрема стороною обвинувачення в судовому засіданні не надано відомостей щодо того, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та/або того, що є підстави вважати, що на даний час перевіряються обставини, що останній може мати відношення до скоєння ще інших кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний), складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 грн. Проте, слідчий суддя погоджується із стороною обвинувачення в тій частині, що вказаний розмір застави не зможе забезпечити належне виконання покладених на підозрюваного обов`язків з огляду на наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що інкримінована ОСОБА_5 протиправна діяльність має корисливу спрямованість, а тому ймовірно є джерелом прибутку для останнього.

Крім того, слідчий суддя враховує твердження прокурора у судовому засіданні щодо того, що за версією слідства, підозрюваний є визначальною дійовою особою у даній організованій групі та на теперішній час його точна роль встановлюється, проте є обґрунтовані підстави вважати останнього співорганізатором даного кримінального правопорушення.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, а саме того факту, що останній підозрюється у вчиненні правопорушення організація незаконного переправлення осіб через державний кордон саме під час дії режиму воєнного стану в державі, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя частково погоджується із органом досудового розслідування, що у даному випадку доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу з призначенням застави у більшому розмірі, а саме у розмірі 373 (триста сімдесят три) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 001 132 ( один мільйон одна тисяча сто тридцять дві) гривні.

На думку слідчого судді, вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000326 від 27.05.2023 року відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжнийзахід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 12.08.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 373 (триста сімдесят три) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 001 132 (один мільйон одна тисяча сто тридцять дві) гривні.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 12.08.2023 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4. носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1