УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

у с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що він 07.04.2023 направив на адресу вказаного органу досудового розслідування заяву про вчинення суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 367 КК України.

Заява органом досудового розслідування отримана 17.04.2023, однак на день звернення зі скаргою до слідчого судді відомості за заявою адвоката ОСОБА_3 до ЄРДР не внесені.

Вважаючи викладене бездіяльністю посадових осіб ДБР, заявник просив зобов`язати уповноважену особу вказаного органу досудового розслідування внести відповідні відомості до ЄРДР.

У судове засідання заявник не прибув. У заяві від 12.05.2023 просив здійснити розгляд скарги за його відсутності та задовольнити скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ДБР до суду не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Суддя, дослідивши скаргу, долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Як вбачається з долучених до скарги документів, адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000680, 17.04.2023 спрямував до ДБР заяву щодо вчинення кримінального правопорушення суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5

Із заяви про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що слідчий суддя ОСОБА_5 рішенням від 13.11.2022 (справа № 752/16224/22) задовольнив клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , застосувавши до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000680 за ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави.

Не погодившись із зазначеним вище рішенням слідчого судді, захисник звернувся до Київського апеляційного суду, рішенням якого від 08.02.2023 ухвала слідчого судді від 13.11.2022 скасована та постановлене нове рішення, яким змінений строк застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного у вигляді тримання під вартою.

Водночас, вважаючи рішення слідчого судді ОСОБА_5 від 13.11.2022 незаконним, враховуючи, що матеріали справи № 752/16224/22 несвоєчасно передані до Київського апеляційного суду, що затягнуло апеляційний розгляд справи та порушило права підозрюваного ОСОБА_4 , заявник вважав, що у діях судді ОСОБА_5 є ознаки кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 367 КК України.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затв. наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Також, відповідно до позиції Касаційного кримінального суду, якщо не було події кримінального правопорушення або у діях особи немає складу кримінального правопорушення, за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Таким чином, зазначений обов`язок слідчого не є абсолютним, оскільки наведені вище положення Закону покладають на слідчого обов`язок внести до Реєстру відомості про вчинене кримінальне правопорушення, тобто передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Сукупність вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що до ЄРДР мають вноситися лише ті заяви чи повідомлення, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, не є виправданим здійснення досудового розслідування у тих випадках, коли безпосередньо з самої заяви не вбачається наявність хоча би загальних ознак кримінального правопорушення.

Як встановлено вище, заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 містила повідомлення про вчинення суддею кримінального правопорушення, яке полягало у службовій недбалості, що спричинило тяжкі наслідки.

Обґрунтовуючи свою заяву, адвокат ОСОБА_3 зазначив, що слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 13.11.2022 задовольнив клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві, застосував до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000680 за ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави, у межах строку досудового розслідування, тобто до 09.01.2023 включно (справа № 752/16224/22).

Водночас, рішенням суду апеляційної інстанції від 08.02.2023 рішення слідчого судді від 13.11.2022 скасоване та постановлене нове рішення, відповідно до якого до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави строком по 09.12.2022 включно.

Отже, ухвалення слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 13.11.2023 такого рішення, на думку заявника, свідчить про його незаконність та допущену суддею службову недбалість, яка завдала істотної шкоди правам ОСОБА_4 , оскільки матеріали справи № 752/16224/22 несвоєчасно передані до Київського апеляційного суду м. Києва.

У той же час, слідчий суддя бере до уваги, що 14.11.2022 ОСОБА_4 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави, на підозрюваного покладена низка обов`язків.

З наведеного витікає, що застава стороною захисту внесена на наступний день за днем ухвалення слідчим суддею ОСОБА_5 рішення, тобто до звернення до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 13.11.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що судовий розгляд має здійснюватися незалежним та безстороннім судом.

Згідно з п.п. 1, 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985, незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється у Конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів та дотримуватися її.

Незалежність і недоторканість суддів гарантується статтею 126 Конституції України, відповідно до ч. 4 якої суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.06.2020 № 7-р/2020 визначив, що суддю може бути притягнуто до кримінальної відповідальності лише у випадку, коли правопорушення вчинено умисно, має місце свавільне зловживання повноваженнями судді, що перешкоджає здійсненню правосуддя чи переслідує нелегітимні цілі (заподіяння шкоди іншим особам або суспільним інтересам тощо), прикриваючись виконанням вимог закону.

З викладеного витікає, що суддя під час розгляду справи та ухвалення рішення за наслідком її розгляду володіє «функційним імунітетом», тобто імунітетом від кримінального переслідування за діяння, вчинені під час виконання функційних обов`язків судді.

Слідчий суддя також бере до уваги, що ефективна реалізація права на судовий захист залежить, зокрема, від забезпечення гарантій незалежності суддів під час здійснення правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 04.12.2018 № 11-р/2018 наголосив, що «закріплення на конституційному рівні положення, відповідно до якого правосуддя в Україні здійснюють виключно суди, та положення щодо незалежності суддів створює найважливішу гарантію додержання конституційних прав і свобод людини і громадянина» та «спрямоване на створення ефективного механізму виконання покладених на судову владу завдань, які полягають, насамперед, у захисті прав і свобод людини і громадянина, забезпеченні верховенства права та конституційного ладу в державі»

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки від 17.11. 2010 № CM/Rec (2010) 12 (далі - Рекомендація), з посиланням на статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що «метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом лише на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу».

Згідно з п.68 Рекомендації тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності.

Таким чином, передбачена КПК можливість здійснення впливу на суддю у зв`язку з прийняттям ним судового рішення через процедуру кримінального переслідування є зазіханням на гарантовану Конституцією України та міжнародними зобов`язанням України незалежність судді, що порушує зазначені акти міжнародного законодавства.

Слідчий суддя враховує, що стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання наведеного завдання і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені у ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Таким чином, оцінка слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення у ньому інформації саме про кримінальне правопорушення є обов`язковим етапом реалізації визначених Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України завдань.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у заяві адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про те, що описані у ній події доводять ймовірність вчинення кримінального правопорушення, оскільки заявник фактично не згодний з ухваленим суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 рішенням за наслідками розгляду клопотання сторони обвинувачення щодо застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000680 за ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_4 запобіжного заходу.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що у цьому випадку органом досудового розслідування не допущено бездіяльності, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.126 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 7, 9, 480 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей кримінальні правопорушення відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1