1Справа № 335/4099/23 1-кп/335/612/2023
ВИРОК
4 липня 2023 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвокат ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.05.2023 р. за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок за таких обставин.
31.07.2022 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись біля буд. № 63 по вул. Перемоги в м. Запоріжжі, під приводом здійснення дзвінку взяв у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 11, у корпусі сірого кольору з об`ємом пам`яті 128 ГБ та не маючи наміру повертати телефон зник з місця події.
Після чого, ОСОБА_4 , отримавши шахрайським шляхом вищезазначене майно розпорядився ним на власний розсуд завдавши потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку № СЕ-19/108-22-9423-ВТ від 25.08.2022 судової товарознавчої експертизи, матеріальної шкоди на загальну суму 9 412 гривень 70 копійок.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме вчинив шахрайство, тобто заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав пояснення, якими повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 12.06.2023 подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив призначити йому покарання на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченої та дослідження матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, експертиз та документів щодо речових доказів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників провадження, при дослідженні вини обвинуваченого ОСОБА_4 суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, постанови про визнання речових доказів, довідки про витрати на проведення експертизи, розписки потерпілого ОСОБА_6 , та вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.05.2023.
Згідно зі ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Аналізуючи досліджені по справі докази, межі яких судом визначені відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Згідно ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Так, суд бере до уваги, що за ч. 1 ст. 190 КК України ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, що відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) відноситься до нетяжких злочинів.
Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на час вчинення кримінального проступку був не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, непрацевлаштований, не одружений, дітей чи осіб похилого віку на утриманні не має, а також зважаючи на відшкодування шкоди шляхом повернення майна та позицію потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив призначити покарання на розсуд суду.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Отже з урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, думки сторони обвинувачення щодо виду та строку покарання, позиції потерпілого, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів, є покарання наближене до мінімальних меж санкції інкримінованої статті, що на переконання суду буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, та відповідає принципам «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив проступок за даним вироком до ухвалення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.05.2023, тому при призначенні покарання суд керується вимогами ч. 4 ст. 70 КК України.
Отже, як встановлено в судовому засіданні, згідно попереднього вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.05.2023 ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, однак на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно частин 1, 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Таким чином, ОСОБА_4 остаточно слід призначити покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України та визначити йому за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим, призначеним вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.05.2023, та остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням до нього положень ч. 1 ст. 75 КК України та встановленням йому іспитового строку тривалістю в один рік, з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.
Суд зазначає, що відповідно до правових висновків, щодо застосування норм права, які містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019, у справі № 199/1496/17, кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.
Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.
Отже, враховуючи установлені дані про особу ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком, а також відшкодування шкоди потерпілому, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за даним вироком та вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.05.2023 за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі із застосуванням до нього положень ч. 1 ст. 75 КК України та встановленням йому іспитового строку тривалістю в один рік з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у даному провадженні обвинуваченому не обирався. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено.
Арешт на майно не накладався.
Речові докази по справі: мобільний телефон переданий на зберігання потерпілому, слід залишити власнику.
Вирішуючи питання щодо оплати процесуальних витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів, висновок експерта № СЕ-19/108-22/9423-ТВ від 25.08.2022 в розмірі 377 гривень 56 копійок, суд вважає за необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави вказані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільного позову потерпілим не заявлено.
Керуючись ст.ст. 100, 177, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2023, остаточно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього, у відповідності до п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід не обирався.
- мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 11, у корпусі сірого кольору з серійним номером НОМЕР_1 та іmei-кодами 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів, висновок експерта № СЕ-19/108-22/9423-ТВ від 25 серпня 2022 р. в розмірі 377 гривень 56 копійок.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 цього Кодексу

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1