ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження за №0001269 від 22 серпня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2022 року о 21 год. 13 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на сходинковому марші магазину «Верба», що по вул. Вербовій, 37 у м. Рівне, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, умисно наніс 3-4 удари кулаком по плечах та руках потерпілій під час того, як вона захищаючись закривала голову руками, внаслідок чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців по передній поверхні у верхній та нижній третинах лівого плеча, в проекції правого плечового суглобу по передній поверхні, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої протиправні дії, об`єднані єдиним умислом, приблизно о 21 год. 30 хв. 21 серпня 2022 року, ОСОБА_4 перебуваючи у дворі загального користування будинку АДРЕСА_3 наніс ОСОБА_5 один удар ножем в живіт, внаслідок чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження: три непроникаючі колюче-різані рани у правій здухвинній ділянці живота, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 повністю визнав вину по обставинам зазначених у даному вироці. Суду показав, що біля магазину «Верба» в АДРЕСА_4 був з співмешканкою дружиною та сином. З потерпілою ОСОБА_5 виникла сварка. Вона хотіла його образити, а він її агресивно вдарив щоб вона заспокоїлася. В подальшому потеріла ОСОБА_5 прийшла до нього додому виясняти стосунки то він вийшов з ножем до неї. Працівникам поліції він надав всі покази. Він запропонував потерпілій відшкодувати моральну шкоду, однак вона відмовилася, але вони примирилися. У вчиненому щиро розкаюється та просить врахувати його каяття при обранні покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Щодо міри покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.

Фактичні обставини справи, встановлені даним вироком, а саме, місце, час, спосіб вчинення та наслідки злочину, форма вини і мотиви злочину, ніким із учасників судового розгляду, в тому числі, і самим обвинуваченим не оспорюються. За таких обставин, в силу ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку у них відсутнє право подальшого оспорювання цих фактичних обставин справи в апеляційному порядку. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлені.

Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_4 , необхідно і доцільно обрати покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

В даному кримінальному провадженні експертиза не проводилась, витрати пов`язаних із залучення експерта - відсутні.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 грн.

Речовий доказ оптичний диск (а.с.79) залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.

Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1