ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/1037/18 Номер провадження 11-кп/814/771/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0005282 за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, українку, громадянку України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючу, не заміжню, позбавлену батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини 2009 року народження, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму, останній раз 02 березня 2018 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року вирок змінено, виключено із резолютивної частини вироку посилання на застосування положень ст.ст. 71, 72 КК України,

визнано винуватою та засуджено за:

- ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі;

- ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 02 березня 2018 року, зміненого ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року у виді 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначено 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто на користь ТОВ «Руш» 392 грн. 58 коп. матеріальної шкоди.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

28 жовтня 2017 року ОСОБА_8 , перебуваючи у магазині «Ева», який належить ТОВ «РУШ», за адресою: вул. 23 Серпня 47 в м. Харків, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрала три упаковки зубної пасти марки «Splat», шампунь марки «Head & Shoulders» та дезодорант марки «Old spice», чим спричинила матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 392 грн. 58 коп.

Крім того, 23 грудня 2017 року, близько 21 год. 00 хв. обвинувачена, знаходячись в магазині «Космо», який належить ТОВ «Суматра-ЛТД», за адресою: м. Харків, вул. От. Яроша, буд.25/46, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрала міцелярну «Garnier» воду та шампунь «Colgate» на загальну суму 284 грн. 80 коп., проте не довела умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню - ст. 71 КК України, та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченій покарання за:

- ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік обмеження волі;

- ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити, визначити остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_8 вчинила інкриміновані злочини 28.10.2017 та 23.12.2017, тобто до постановлення вироку Ленінським районним судом м. Харкова від 02.03.2018.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої ним апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації її дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування районним судом закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні ОСОБА_8 покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_9 дійсно була засуджена вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 02 березня 2018 року на 1 рік позбавлення волі та звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року вирок було змінено та виключено з його резолютивної частини посилання на застосування ст.ст. 71, 72 КК України, в іншій частині вирок суду залишено без змін.

ОСОБА_8 вчинила інкриміновані їй кримінальні правопорушення у даному кримінальному провадженні 28 жовтня 2017 та 23 грудня 2017 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

Проте, всупереч викладених вище положень кримінального закону, місцевий суд призначив ОСОБА_8 покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, що не відповідає положенням Загальної частини КК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню та вирок суду у частині призначення покарання підлягає зміні для приведення його у відповідність до норм матеріального законодавства.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 в період з 23.02.2021 по 07.10.2021 ухилялась від суду та перебувала у розшуку, визначені ст. 49 КК України строки давності не закінчились.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року, щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про застосування положень ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за:

-ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі;

-ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання.

В іншій частині залишити вирок без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4