Справа № 646/3279/23
№ провадження 1-кс/646/1094/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора відділу 10/1 Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

До Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє на підставі договору про надання правової допомоги № 019/2022 від 03.08.2022 в інтересах ОСОБА_4 , щодо невнесення Харківською обласною прокуратурою на підставі заяви ОСОБА_4 від 07.06.2023 відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом розголошення даних досудового розслідування кримінального провадження № 0000134 від 09.06.2022.

Скарга обґрунтована тим, що 07.06.2023 ОСОБА_4 звернувся до Офісу Генерального прокурора із заявою про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинених у відношенні нього невстановленими особами з числа працівників СУ ГУНП в Харківській області, Харківської обласної прокуратури та, можливо, Управління Служби безпеки України в Харківській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.387 КК України, а саме: розголошення даних досудового розслідування, якщо розголошені дані ганьблять людину, принижують її честь та гідність

30.06.2023 за вихідним №08-2406-22 від 23.06.2023 на адресу ОСОБА_4 надійшла відповідь за підписом заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , відповідно до якої у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене відносно ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відмовлено. Дане рішення мотивовано тим, що в інтернет-публікації відсутні як анкетні відомості осіб, яким повідомлено про підозру, так і назва селищної ради. Крім того, до фотознімків, доданих до вищевказаної публікації, застосовано ретушування, що дозволяє в повній мірі зберегти конфіденційність осіб, зображених на них.

Бездіяльність прокурора у невнесенні відомостей до ЄРДР є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає змісту заяви ОСОБА_4 з огляду на те, що:

по-перше, спосіб ретушування фотознімків ОСОБА_4 , який використала особа, яка розмішувала вказані публікації, дає змогу ідентифікувати його особу, та орган місцевого самоврядування, на що зокрема вказують коментарі користувачів мережі, залишені під публікацією, по-друге: зміст публікації, то фотознімок ОСОБА_4 , розміщений в мережі інтернет, надав змогу широкому колу мешканців Донецької територіальної громади ідентифікувати орган місцевого самоврядування та посаду, яку обіймав ОСОБА_4 , по-третє: іншим негативним наслідком публікацій на офіційних сторінках правоохоронних органів, які набули широкого суспільного резонансу є публікації, які безпосередньо пов`язані із розміщенням фотознімку ОСОБА_4 , який дав можливість ідентифікувати орган місцевого самоврядування, в якому він працює.

У свою чергу, такі публікації, окрім ОСОБА_4 , ганьблять ще гідність та честь голови Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_7 а також принижують в очах суспільства авторитет органу місцевого самоврядування. При цьому, це стосується як самої Донецької селищної ради Ізюмського району, так і інших органів місцевого самоврядування Харківської області та України в цілому. В умовах воєнного стану та наближеності території Харківської області до зони проведення активних бойових дій, це може бути використано спецслужбами держави-агресора для дестабілізації ситуації в регіоні, розхитування державної влади, що може потягти за собою вкрай негативні наслідки.

Можливість ідентифікації органу місцевого самоврядування підтверджується скріншотом з одного з фотознімків розміщених на офіційній сторінці в соціальній мережі Facebook.

По-четверте: наслідки публікації підривають в очах суспільства авторитет органів прокуратури, оскільки деякі користувачі припускають можливість певних «корупційних схем» на стадії притягнення особи до кримінальної відповідальності, зокрема на це вказують певні висловлювання від користувачів, щодо можливості «відкупитися».

По-п`яте: в тексті публікації на офіційній сторінці Харківської обласної прокуратури зазначено кваліфікацію дій ОСОБА_4 , зокрема ч.4 ст.191, ч.2 ст.28 ч. 4 ст.358 КК України, що в розумінні положень ст. 222 КПК України є відомостями досудового розслідування, щодо яких діє принцип недопустимості розголошення.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні, оскільки 22.05.2023 за результатами розміщення в публікаціях на офіційних сторінках Харківської обласної прокуратури та поліції Харківської області відбулося розголошення відомостей досудового розслідування, що має наслідком негативні наслідки для ОСОБА_4 , зокрема формування у громадськості упередженого ставлення та фактично відбулося розголошення даних, що ганьблять людину, принижують її честь та гідність.

Прокурор у судовому засідання вважав за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скаргу адвоката ОСОБА_3 повернути, оскільки скаргу було подано особою, яка не має права її подавати, т.я. за змістом п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України скарга на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР може бути подана лише заявником. Подання скарги представником заявника діючим КПК України не передбачено.

Адвокат ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора, оскільки він діє в інтересах ОСОБА_4 на підставі договору про надання правової допомоги № 019/2022 від 03.08.2022 та його повноваження підтверджені документами, визначеними нормами кримінального процесуального закону - ордером та свідоцтвом на заняття адвокатською діяльністю. Крім того, зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України містить перелік осіб, які мають право звернутися до слідчого судді з такою скаргою, зокрема: заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки заява не містила достатніх даних, що вказували на ознаки кримінального правопорушення. Публікації не містили ані анкетних даних осіб, яким повідомлено про підозру, ані назви селищної ради. Додані до публікації фотознімки розміщені з використання ретушування, що дозволяє в повній мірі зберегти конфіденційність осіб, зображених на них. Крім того, зазначає, що у ході досудового розслідування засоби масової інформації можуть приймати участь у судових засіданнях з обрання запобіжних заходів у резонансних справах, що не виключає можливості ідентифікації таких осіб.

Слідчий суддя, заслухавши представника заявника, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку.

При вирішенні клопотання прокурора про повернення скарги, оскільки її подано особою, яка не має права на її подачу, слідчий суддя зазначає, що неузгодженість між собою норм КПК України в частині переліку прав заявника - фізичної особи та можливістю мати представника - адвоката іншими учасниками кримінального провадження не можуть бути обґрунтованою підставою для реалізації повною мірою своїх прав на доступ до правосуддя та справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За положеннями ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням, є саме наявність у цьому повідомленні обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у поданій ОСОБА_4 заяві викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зокрема й того, яке передбачене ч. 3 ст. 387 КК України, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення, не містить ця заява, й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій невизначеного кола осіб за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Аргументи заявника про можливе вчинення кримінального правопорушення, фактично ґрунтуються на його власній оцінці та зводяться до незадоволення і суб`єктивної незгоди із тим, що його оточення через соціальні мережі шляхом аналізу та моніторингу публікацій декількох правоохоронних органів та засобів масової інформації. Фактично впізнали в ньому особу підозрюваного, що у свою чергу, на його думку, викликало негативне ставлення до нього.

Однак, ні подана заява ОСОБА_4 , ні скарга не свідчать про те, що прокурором, слідчим, дізнавачем, працівником оперативно-розшукового органу умисно розголошені дані оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування, що ганьблять людину, принижують її честь і гідність.

Наказом Офісу Генерального прокурора за № 520 від 11.11.2020 ?Про організацію інформування суспільства щодо діяльності органів прокуратури? відповідно до статей 6, 9 Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації", з метою належної організації інформування суспільства про діяльність органів прокуратури керівників обласних, місцевих прокуратур зобов`язано забезпечити оперативне інформування громадськості та засобів масової інформації щодо діяльності органів прокуратури задля запобігання злочинності, зміцнення законності та формування у суспільстві об`єктивної думки про виконання органами прокуратури покладених на них завдань і функцій. Інформацію про результати досудового розслідування у кримінальних провадженнях оприлюднювати з додержанням вимог статті 222 Кримінального процесуального кодексу України. Не допускати поширення даних про особу підозрюваного, обвинуваченого або підсудного до набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього, а стосовно потерпілого - без його згоди.

Зазначені вимоги прокуратурою були дотримані, адже розміщені публікації не містили однозначної ідентифікації особи підозрюваного та прямого посилання на таку особу.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі ?Павлюлінець проти України? (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що відмова органів прокуратури порушити кримінальну справу не є порушенням статті 13 Конвенції, адже право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява № 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_4 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 10.07.2023 о 16 год 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1