Справа № 953/4141/23
н/п 1-кс/953/4062/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 22.05.2023,

у с т а н о в и в:

1. Процедура.

1.1. До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт на нерухоме майно шляхом заборони його відчуження, яке перебуває у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

2. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

2.1. Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймаючи посаду державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи, відповідно до положень ч. 2 ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», представником влади, маючи злочинний умисел, спрямований на одержання шляхом вимагання неправомірної вигоди для себе за вчинення, як службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, 10.05.2023 зустрівся з ОСОБА_5 на вулиці Студентській у м. Харків, навпроти магазину «АТБ». Під час зазначеної зустрічі, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та отримання неправомірної вигоди для себе за вчинення, як службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, достовірно знаючи, що відносно ОСОБА_5 на примусовому виконання у Київському ВДВС у м. Харкові СМУМЮ перебуває низка виконавчих проваджень та у межах зазначених проваджень на банківські рахунки ОСОБА_5 накладено арешт, та створюючи умови для отримання неправомірної вигоди отримав від ОСОБА_5 його анкетні данні.

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та отримання неправомірної вигоди, створюючи умови, за яких ОСОБА_5 вимушений буде надати неправомірну вигоду, 11.05.2023, шляхом надіслання SMS-повідомлення, повідомив ОСОБА_5 , що відносно останнього обліковано 10 штрафів за порушення ПДД у Київському районі м. Харкова та 1 у Шевченківському районі м. Харкова і «що усе пункт 2 і це не добре».

З метою подальшої реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 організував з ОСОБА_5 зустріч, яка відбулась 26.05.2023.

Під час зазначеної зустріч, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання шляхом вимагання неправомірної вигоди для себе за вчинення, як службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , що по кожному виконавчому провадженню, яке перебуває на виконанні, останньому необхідно сплатити, близько 1000 (однієї тисячі) грн. офіційних платежів. Також, ОСОБА_4 повідомив, що після здійснення значених платежів, ОСОБА_5 необхідно буде надати 600 (шістсот) доларів США ОСОБА_4 для безперешкодного закриття виконавчих проваджень відносно ОСОБА_5 . Зазначену суму у розмірі 600 доларів США ОСОБА_5 мусить надати ОСОБА_4 29.05.2023.

З метою подальшої реалізації своєї злочинної діяльності охопленої єдиним умислом, спрямованим на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , 29.05.2023, ОСОБА_4 організував зустріч з ОСОБА_5 . Під час вказаної зустріч, ОСОБА_4 продовжив вимагати у ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 600 доларів США за вирішення питання щодо безперешкодного закриття виконавчих проваджень відносно ОСОБА_5 тим самим вимагаючи неправомірну вигоду для себе за вчинення, як службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Продовжуючи реалізацію своєї злочинної діяльності охопленої єдиним умислом, спрямованим на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 , отримав від ОСОБА_5 квитанції про оплату штрафів по кожному виконавчому провадженню, після вивчення яких продовжив вимагати від ОСОБА_5 неправомірну вигоду за безперешкодне закриття виконавчих проваджень відносно останього, внаслідок чого ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 неправомірну вигоду у розмірі 600 доларів США.

У подальшому, 29.05.2023 злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена працівниками правоохоронних органів під час затримання ОСОБА_4 після отримання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди у розмірі 600 доларів США для себе за вчинення, як службовою особою, яка займає відповідальне становище в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває наступне нерухоме майно: двокімнатна квартира АДРЕСА_2 .

У органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, забезпечення конфіскації майна як виду покарання виникла необхідність в накладенні арешту на нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: двокімнатна квартира АДРЕСА_2 .

3. Узагальнені позиції сторін кримінального провадження

3.1. У судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

У порядку ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майнаклопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

4. Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження

4.1. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше (ч. 6 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч. 4 ст. 173 КПК України).

5. Висновки

З урахуванням встановлених вище обставин, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, таке втручання у право на власності є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 22.05.2023 - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно шляхом заборони його відчуження, яке перебуває у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Повний текст ухвали складений і підписаний 07.06.2023.

Слідчий суддя - ОСОБА_1