УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання останньої, подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000480 від 20.04.2022 (об`єднано з кримінальним провадженням №0000101 від 06.06.2022),

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2022 року (у справі №362/3069/22) в рамках кримінального провадження №0000101 від 06.06.2022 (об`єднано з кримінальним провадженням №0000480 від 20.04.2022), а саме на нерухоме майно, яке знаходяться у власності ОСОБА_5 :

?Житловий будинок загальною площею 139,8 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 ;

?Земельна ділянка за кадастровим номером :01:041:0115 площею 0,08 га, розташована у с. Рославичі, Обухівський район, Київської область.

Крім того, заявник просить скасувати порядок зберігання речових доказів щодо такого майна ОСОБА_5 шляхом його передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів ().

Відповідно до змісту клопотання, заявник зазначає, що арешт на майно накладено необґрунтовано та безпідставно, оскільки арештоване майно не відповідає ознакам ст. 98 КПК України та належить ОСОБА_5 , який не має жодного відношення до кримінального провадження, а стороною обвинуваченням не зібрано достатньо доказів для зворотного твердження. На підставі викладеного, заявник звертає увагу, що подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження порушує права його власника.

В ході судового розгляду представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення такого клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ГСУ СБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000480 від 20.04.2022, яке об`єднано з кримінальним провадженням №0000101 від 06.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, зокрема передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

В ході досудового розслідування досліджуються обставини створення реальної загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету та територіальній цілісності України з боку службових осіб ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» (), у якої кінцевими бенефіціарними власниками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . При цьому дії останніх полягають у підтримці та фінансуванні збройних формувань (у тому числі приватних воєнних компаній) російської федерації, насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, підривної діяльності країни-агресора на території України.

Також, органом досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» входить до сфери приватного агропромислового комплексу України та здійснює діяльність пов`язану з ввезенням в Україну сільськогосподарської техніки і її подальшу реалізацію на внутрішньому ринку країни, прибутки отримані від вказаної діяльності розподіляються між громадянами російської федерації ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , та акумулюються на відповідних рахунках у банківських установах. При цьому з метою реалізації свого злочинного наміру та не допущення викриття протиправної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 із використанням можливостей юридичної особи ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» розробили схему виведення активів компанії в тіньовий сектор економіки та перерахування їх на підконтрольні банківські рахунки в російській федерації.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2022 року (у справі №362/3069/22) в рамках кримінального провадження №0000101 від 06.06.2022 накладено арешт на окреме майно, зокрема на нерухоме майно, яке знаходяться у власності ОСОБА_5 :

?Житловий будинок загальною площею 139,8 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 ;

?Земельна ділянка за кадастровим номером :01:041:0115 площею 0,08 га, розташована у с. Рославичі, Обухівський район, Київської область.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2023 року (справа №362/4852/22) скасовано в частині користування таким майном.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини (далі - Європейський Суд) від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до сталої судової практики, в тому числі Київського апеляційного суду, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо необхідності застосування та виду обтяження, в даному випадку арешт майна, має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як встановлено в судовому засіданні, арешт на вказане майно було накладено з метою забезпечення речових доказів, а з урахуванням особливостей кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що такий арешт цілком прийнятним та необхідним, в тому числі і на поточний момент.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що матеріали клопотання не містять обґрунтованого документального підтвердження, що відпала потреба в арешті майна, про що в першу чергу має свідчити істотне зменшення або повна відсутність ризиків (пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження), передбачених ст. 170 КПК України, а лише посилання у клопотанні на відсутність таких ризиків не може само по собі свідчити про їх відсутність, а відтак слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

Крім того, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що в частині користування наведеним майном арешт було скасовано ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2023 року (справа №362/4852/22), а тому в даному конкретному випадку слідчий суддя не вбачає порушення принципу розумності і співрозмірності обмеження права власності із завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2022 року (у справі №362/3069/22) в рамках кримінального провадження №0000101 від 06.06.2022 (об`єднано з кримінальним провадженням №0000480 від 20.04.2022), а саме на нерухоме майно, яке знаходяться у власності ОСОБА_5 :

?Житловий будинок загальною площею 139,8 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 ;

?Земельна ділянка за кадастровим номером :01:041:0115 площею 0,08 га, розташована у с. Рославичі, Обухівський район, Київської область.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1