Провадження № 11-сс/4808/214/23
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного захід у вигляді тримання під вартою. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 30 червня 2023 року включно. Зобов`язано ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, покладено наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатись із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, оскільки винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, прокурор звертає увагу на те, що слідчий суддя погодився з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки останній продовжував вчиняти злочини майнового характеру при раніше застосованому до нього домашньому арешті у нічний час, та на шлях виправлення та перевиховання не стає. За наведених обставин, більш м`який запобіжний захід, у тому числі, у вигляді домашнього арешту жодним чином не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому підозрюваному ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави не менше 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22.06.2023 року - без змін.

Вважає, що апеляційна скарга прокурора втратила свою актуальність зважаючи на те, що термін запобіжного заходу закінчився 30.06.2023 року і на сьогоднішній день досудове розслідування в даному кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт складений, затверджений 28.06.2023 року та направлений до Івано-Франківського міського суду. За цей час ОСОБА_7 не порушив жодного разу запобіжний захід, а також сторона обвинувачення не подавала клопотання про продовження запобіжного заходу.

Водночас, сторона захисту наголошує, що будь-яких ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на сьогоднішній день не існує, оскільки ОСОБА_7 немає наміру переховуватись від слідства або суду чи перешкоджати йому, а навпаки намагається активно сприяти слідству у встановленні всіх обставин, з`являвся до органу досудового розслідування за кожним викликом, надає показання та виявив бажання мати захисника. Також є відсутнім ризик впливу на свідків та потерпілих, оскільки ОСОБА_7 визнає свою вину, активно сприяє слідству. При цьому, ОСОБА_7 неофіційно працює та отримує дохід, який планує використати для відшкодування майнової шкоди потерпілій стороні, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_10 та її малолітньою дитиною ОСОБА_11 , раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Стверджує, що сторона обвинувачення не довела обставини, передбачених п.п.1,2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому суд мав право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини неприбуття не повідомив, заяв про розгляд провадження за його участю та про відкладення розгляду до суду апеляційної інстанції не надходило.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності прокурора.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили доводи і вимоги апеляційної скарги прокурора, просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї..

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який, може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, санкція найтяжчого з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі до десяти років.

При цьому, висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому перевірці під час апеляційного розгляду не підлягають.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За вказаних обставин, слідчий суддя, з врахуванням наявних доказів про причетність підозрюваного до злочинів, які йому інкриміновані, тяжкості вчинених злочинів, даних про особу підозрюваного, наявних ризиків, визначених п.п.1,3,5 п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання цим ризикам, дійшов правильного висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія судді приймає до уваги, що на час розгляду апеляційної скарги оскаржувана ухвала слідчого судді виконана у повному обсязі, оскільки встановлений нею строк запобіжного заходу закінчився 30.06.2023 року. Також під час апеляційного розгляду захисник повідомив, що в даному провадженні 30.06.2023 року складено обвинувальний акт та направлено його до суду.

За вказаних обставин, підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст.376,404,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5