Справа № 991/3548/23
У Х В А Л А

25 квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

детектива - ОСОБА_3 ,

володільця майна - ОСОБА_4

представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000431,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

1.На розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання прокурора.

2.За змістом клопотання прокурор, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , вилучене 20.04.2023 за результатами обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:мобільний-телефон Apple IPhone 14 Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження

3.Детектив у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, за його дорученням.

4. Представник особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на таке: (1) ОСОБА_4 не обіймав посади у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - ДС СЗЗІУ) у період подій, які є предметом розслідування, а був зарахований до особового складу цього органу лише у лютому 2022 року; (2) під час ошуку ОСОБА_4 надав доступ до свого мобільного телефону та не перешкоджав у його огляді детективом; (3) у телефоні дійсно було виявлено контакти з ОСОБА_7 та помічником ОСОБА_8 , які пояснюються тим, що як ОСОБА_7 так і ОСОБА_8 були його керівниками; (4) мобільний телефон, який було вилучено під час обшуку був придбаний у 2023 році та не може містити інформації, яка стосується подій, що є предметом розслідування за 2021-2022 роки.

5. ОСОБА_4 підтримав позицію свого представника.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

6.У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

7.Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

8.Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

9.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

10.Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 1, 2 ст. 170 КПК).

11.У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК (ч. 3 ст. 170 КПК).

12.Арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

13.Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 10, 11 ст. 170 КПК).

14.Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

15.При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6)наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

16.У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

17.У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб (1, 2, 4, 5 ст. 173 КПК).

18.Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

18.Заслухавши доводи сторін та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.

19.З огляду на законодавчі вимоги до ухвалення відповідного рішення, далі слідчий суддя наведе обставини та надасть оцінку питанням, які потребують розв`язання, у такому порядку: (1) щодо повноважень слідчого судді на розгляд клопотання; (2) щодо обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (3) щодо наявності підстав для арешту майна з метою збереження речових доказів.

Щодо повноважень слідчого судді на розгляд клопотання

20.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя встановив, що воно подане у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, віднесеного до підсудності Вищого антикорупційного суду, згідно із ст. 33-1, 216 КПК, а тому його розгляд належить до повноважень слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Щодо обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

21.Згідно з доданими до клопотання прокурора матеріалами встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000431 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК, за фактом вчинення злочинною організацією у складі керівників та службових осіб ДС СЗЗІУ і підпорядкованих їй структур, Пенсійного фонду, Міністерства соціальної політики України, Служби безпеки України, засновників та службових осіб приватних компаній, інших осіб, дій щодо заволодіння коштами в особливо великому розмірі, шляхом зловживання службовим становищем, під час проведення закупівель з розробки програмного забезпечення та закупівель комп`ютерного та серверного обладнання, а також програмного забезпечення як в ДС СЗЗІУ, так і в інших органах державної влади, що призвело до настання тяжких наслідків. Вказане підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 12-13).

22.Як вбачається зі змісту клопотання прокурора, у цьому кримінальному провадженні розслідуються факти зловживань службовим становищем службовими особами ДС СЗЗІУ впродовж 2021-2022 років, направлені на заволодіння бюджетними коштами в особливо великому розмірі під час проведення закупівель з розробки програмного забезпечення та закупівель комп`ютерного та серверного обладнання, зокрема:

- щодо створення та модернізації програмного забезпечення інформаційної системи (платформи) для побудови та ведення реєстрів (далі - ІС «Платформа») в ДП «Українські спеціальні системи» через ТОВ «Інсайд Солюшнс» на загальну суму понад 291 млн грн, з яких сума заволодіння коштами складала понад 59,5 млн грн;

- закупівлі у 2021 році спеціального обладнання для підсистем збору телеметрії інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Активні сенсори) в Державному центрі кіберзахисту ДС СЗЗІУ (далі-ДЦЗК) на загальну суму близько 34 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала близько 6,8 млн грн;

- закупівлі впродовж червня-липня 2021 року обладнання для підсистеми оперативного реагування на кіберінциденти (для резервного центру обробки даних, далі - Обладнання ЦОД 2) в ДЦКЗ на загальну суму понад 56 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала понад 16,8 млн грн;

- закупівлі у 2021 році спеціального обладнання для побудови Державної хмарної платформи сервісів кіберзахисту (далі - платформа сервісів Кіберзахисту) в ДЦКЗ на загальну суму 54 млн грн, з яких сума заволодіння коштами складала понад 21,4 млн грн;

- закупівлі у 2021 році для ДЦКЗ програмного забезпечення «Splunk» на загальну суму понад 5 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала близько 1,1 млн грн;

- закупівлі у 2021 році для Адміністрації ДС СЗЗІУ ноутбуків у кількості 80 шт. на загальну суму близько 3,9 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала близько 660 тис грн.

23.За версією сторони обвинувачення, протягом липня - серпня 2021 року службовими особами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державного підприємства «Українські спеціальні системи», Мінцифри та представників пов`язаних суб`єктів господарювання, організовано проведення закупівлі зазначеного програмного забезпечення, яке здійснювалося під грифом «таємно» без відкритих торгів, а також вчинено дії щодо забезпечення перемоги заздалегідь визначеного суб`єкта господарювання, а саме: ТОВ «Інсайд Солюшнс». У зв`язку з обранням ТОВ «Інсайд Солюшнс» переможцем вказаних торгів, 28.09.2021 з останнім укладено договір № 12.758/21 про надання послуги щодо створення інформаційної системи «Програмна платформа для розгортання та супроводження державних електронних реєстрів» на загальну суму 124 974 374 грн. Зазначені кошти до кінця 2021 року були перераховані на рахунки ТОВ «Інсайд Солюшнс», внаслідок чого учасники злочинної організації отримали можливість розпоряджатися коштами, отриманими злочинним шляхом.

24.У подальшому, до кінця 2021 року, таким же способом, а саме: через підконтрольні невстановлені на даний час юридичні особи, було організовано та проведено закупівлі в ДЦКЗ Активних сенсорів, обладнання ЦОД 2 та платформи сервісів Кіберзахисту, програмного забезпечення «Splunk».

25.Окрім того, у 2021 році організовано та проведено закупівлю ноутбуків для Адміністрації ДС СЗЗІУ у кількості 80 шт. загальною вартістю близько 3,9 млн грн, з яких сума заволодіння складала понад 660 тис грн.

26.Також, органом досудового розслідування встановлено, що на початку 2021 року ОСОБА_7 (заступник голови ДС СЗЗІУ) спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 (Головою ДС СЗЗІУ) та іншими особами створили та до цього часу керують стійким ієрархічним об`єднанням - злочинною організацією (далі - ЗО), учасники якої заволодівають бюджетними коштами підприємств, які належать до сфери управління ДС СЗЗІУ, а саме: ДП «УСС», ДЦКЗ ДС СЗЗІУ та ін., шляхом організації та проведення закупівель вказаними юридичними особами з наперед визначеними суб`єктами господарювання (підконтрольним ЗО) за завищеними цінами. Водночас, вказані особи контролюють весь ланцюг - від визначення потреб у закупівлях, формування умов та процедур закупівель, комунікації з потенційними учасниками, до визначення очікуваної вартості закупівлі, переможця закупівель, контролю за розрахунками з ними та ін.

27.На переконання слідчого судді, наведені фактичні дані та обставини свідчать про те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо наявності підстав для арешту майна з метою збереження речових доказів

28.Правовою підставою для арешту зазначеного у клопотанні прокурора майна є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК - арешт з метою збереження речових доказів.

29.Відповідно до протоколу обшуку від 20.04.2023 детективом НАБУ проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_10 та фактичному користуванні ОСОБА_4 .

30.За результатами обшуку відшукано та вилучено мобільний телефон Apple IPhone 14 Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

31.У поданому клопотанні прокурор посилається на те, що під час проведення обшуку було встановлено, що мобільний телефон Apple IPhone 14 Pro Мах використовувався ОСОБА_4 для спілкування зі встановленими учасниками ЗО (зокрема, ОСОБА_7 ), дає можливість встановити схему контактів між учасниками кримінальних правопорушень, а також містить інші відомості щодо діяльності ОСОБА_4 , які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, для доступу до інформації, яка зберігається в пам`яті зазначеного телефона вимагається введення пароля, який ОСОБА_4 відмовився повідомити. Відтак мобільний телефон підлягає арешту, у тому числі з метою подальшого проведення його детального огляду та/або подальшого призначення комп`ютерно-технічної експертизи.

19.Проте, під час розгляду клопотання прокурора, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 не обіймав посади у ДС СЗЗІУ у період подій, які є предметом розслідування, а був зарахований до особового складу цього органу лише у лютому 2022 року, про що свідчать надані представником ОСОБА_4 витяги з наказів про особовий склад.

20.Водночас, під час ошуку ОСОБА_4 надав доступ до свого мобільного телефону та не перешкоджав у його огляді детективом, що вбачається зі змісту протоколу обшуку. Тобто, зазначені прокурором у клопотанні відомості щодо вчинення ОСОБА_4 дій направлених на перешкоджання огляду телефону, шляхом не повідомлення необхідного для цього паролю, не знайшли свого підтвердження.

21.Окрім того, про факт надання доступу до телефону, вказує та обставина, що у телефоні ОСОБА_4 було виявлено контакти з ОСОБА_7 та помічником ОСОБА_8 .

22.Такі контакти ОСОБА_4 пояснює тим, що як ОСОБА_7 так і ОСОБА_8 були його керівниками, під час роботи у ДС СЗЗІУ у 2022 році, а тому ці контакти були об`єктивно викликані робочими питаннями.

23.Беручи до уваги наведене, на переконання слідчого судді, прокурор мав навести у клопотанні вагомі доводи, які б могли вказувати, що вилучений мобільний телефон ОСОБА_4 , може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, попри ту обставину, що останній не обіймав посади у ДС СЗЗІУ у період подій, що є предметом розслідування.

24.Проте, ані клопотання прокурора, ані протокол обшуку, не дають достатніх підстав для висновків, що відповідний телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

25.Одного лише факту наявності у телефоні ОСОБА_4 відомостей про спілкування з ОСОБА_7 та помічником ОСОБА_8 , без розкриття відомостей щодо змісту такого спілкування, який був доступний детективам з моменту отримання безперешкодного доступу до мобільного телефону (20.04.2023) до моменту розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна (25.04.2023), є недостатнім для висновків щодо відповідності цього телефону ознакам речового доказу.

32.За таких обставин, накладення арешту на мобільний телефон, належний ОСОБА_4 , призведе до невиправданого втручання у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 372 КПК,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1