Справа № 507/1054/23
Провадження № 1-кп/507/50/2023
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
06.09.2023 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бокове Любашівського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,
в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 122 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника потерпілих адвоката ОСОБА_7
сторони захисту обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник адвокат - ОСОБА_8
16 квітня 2023 року приблизно о 19 годині 40 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля автобусної зупинки на перехресті вулиць Молодіжна та Ставкова с.Петрівка Подільського району Одеської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , переслідуючи протиправний умисел, направлений на умисне спричинення останньому тілесних ушкоджень та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_9 наніс ОСОБА_5 один удар ногою в область обличчя, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді крововиливу верхнього віка лівого ока, яке згідно п.п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, за що передбачена кримінальна відповідальність ч. 1 ст. 125 КК України.
Крім цього, 16 квітня 202 року приблизно о 20 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля автобусної зупинки на перехресті вулиць Молодіжна та Ставкова с.Петрівка Подільського району Одеської області, на грунті раптово неприязних відносин до ОСОБА_10 , переслідуючи протиправний умисел, направлений на умисне спричинення останньому тілесних ушкоджень та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, тримаючи в руках дерев`яну биту довжиною 75 см з написом «Рацой всегда прав», наніс один удар по лівій руці ОСОБА_6 , яку останній підставив для свого захисту, внаслідок чого ОСОБА_6 спричинено тілесне ушкодження у вигляді перелому тіла четвертої п`ясної кістки четвертого пальця лівої кисті зі зміщенням відламків, яке згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, за що передбачена кримінальна відповідальність ч. 1 ст. 122 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково та пояснив, що свою вину в нанесенні ОСОБА_5 тілесних ушкоджень визнає повністю, так як дійсно спричинив потерпілому тілесні ушкодження, нанісши йому удари рукою та ногою. Свою вину в спричиненні ОСОБА_6 тілесних ушкоджень він не визнає, так як він відмахувався битою після того, як ОСОБА_6 розпилив в його бік газ із балону. Умисно він удари ОСОБА_6 не наносив, а можливо вдарив його битою, коли відмахувався від нього. Цивільні позови потерпілих взагалі не визнає. Просив виправдати його за ч. 1 ст. 122 КК України, так як він умисно ОСОБА_6 не наносив удари битою.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, винуватість ОСОБА_3 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим інкримінованих йому правопорушень, зокрема:
-свідченнями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 16.04.2023 року у вечірній час він з компанією перебували в гостях у свого односельчанина ОСОБА_11 . Між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла сварка, яка переросла в бійку. Після цього вони розійшлись, а він із своєю дівчиною пішли в центр села на автобусну зупинку. Через деякий час до них під`їхав на автомобілі ОСОБА_3 , вийшов з автомобіля підійшов до нього та запитав навіщо побили ОСОБА_11 , після чого наніс удар кулаком йому в область голови, від якого він втратив на деякий час свідомість та впав на землю. Після цього він подзвонив до ОСОБА_13 та попросив підійти розібратись. Що далі відбувалось він не бачив, так як був в автомобілі;
-протоколом слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_5 та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з яких видно, що при проведені слідчого експерименту ОСОБА_5 в присутності понятих на місцевості показав місце де йому ОСОБА_3 наніс удар кулаком в голову від якого він втратив свідомість та впав на землю (а.с. 96-100);
-свідченнями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 16 квітня 2023 року він знаходився в себе вдома. У вечірній час він побачив, як в село проїхав автомобіль «Форд». Через деякий час він почув крики біля автобусної зупинки. Він разом із ОСОБА_14 пішли в бік автобусної зупинки. Підійшовши до автобусної зупинки він дізнався, що ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_5 він запитав ОСОБА_3 навіщо він побив ОСОБА_5 . На що ОСОБА_3 відреагував агресивно, а саме дістав з автомобіля биту та намагався нанести нею удари йому в область голови. Він першого удару він ухилився, а під другий удар підставив руку і ОСОБА_3 наніс йому удар битою по руці. Він відчув біль в руці і в цей момент зістав з карману балончик із газом та розпилив газ в лице ОСОБА_3 . ОСОБА_3 відійшов в сторону та продовжив сперечатись з місцевими жителями та погрожувати їм розправою. В подальшому його госпіталізували та наклали гіпс на руку;
-протоколом слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_6 та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з яких видно, що при проведені слідчого експерименту ОСОБА_6 в присутності понятих на місцевості показав місце де йому ОСОБА_3 наніс удар битою в руку і куди втік (а.с. 80-84);
-висновком експерта № 26 від 18 квітня 2023 року з якого видно, що у ОСОБА_5 виявлено легке тілесне ушкодження у виді крововиливу верхнього віка лівого ока, яке могло бути спричинене тупим предметом, яким міг бути кулак, 16 квітня 2023 року о 19 годині 40 хвилин. Тілесне ушкодження у ОСОБА_5 не характерне для його отримання в результаті падіння (а.с. 63);
-висновком експерта № 25 від 18 квітня 2023 року з якого видно, що у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, а саме перелом тіла четвертої п`ясної кістки четвертого пальця лівої кисті зі зміщенням відламків, яке могло утворитись дією тупого предмету, яким могла бути бита, 16 квітня 2023 року приблизно о 18 годині. Тілесне ушкодження у ОСОБА_6 не характерне для його отримання в результаті падіння (а.. 65-66);
-заявою ОСОБА_16 про доручення до матеріалів справи відеодиску (а.с. 67);
-протоколом огляду відеодиску від 07 травня 2023 року з якого видно, що наданий ОСОБА_16 відеозапис на диску був оглянутий слідчим (а.с. 68-69);
-відеозаписом, наданих ОСОБА_16 , який переглянуто в судовому засіданні та зафіксовано, як ОСОБА_3 перебуває на вулиці з битою в руках і свариться з місцевими жителями (а.с. 70);
-заявою ОСОБА_3 від 09.05.2023 року, з якої видно, що він добровільно видав дерев`яну биту з написом «Рацой всегда прав» (а.с. 71);
-протоколом огляду предмету від 09 травня 2023 року з фототаблицями, з якого видно, що було оглянуто дерев`яну биту, яку добровільно видав ОСОБА_3 . На вказаній биті є напис «Рацой всегда прав» (а.с. 72-76);
-постановою про визнання речових доказів від 09 травня 2023 року з якої видно, що дерев`яна бита, яку видав ОСОБА_3 , визнана речовим доказом та долучена до матеріалів провадження (а.с. 77-78);
-свідченнями ОСОБА_14 , який пояснив, що 16 квітня 2023 року він разом із ОСОБА_6 прийшли до автобусної зупинки в с.Петровка у вечірній час, так як було чути крики. Коли вони прийшли, то ОСОБА_6 запитав ОСОБА_3 навіщо він побив ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_3 взяв биту та вдарив ОСОБА_6 по руці, а також продовжив сварку з місцевими жителями;
-свідченнями ОСОБА_17 , яка пояснила, що 16 квітня 2023 року у вечірній час разом із ОСОБА_5 перебувала на автобусній зупинці в с.Петрівка Подільського району Одеської області. До них під`їхав на автомобілі ОСОБА_3 та запитав ОСОБА_5 навіщо вони побили ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_3 наніс удар кулаком ОСОБА_5 в голову, від якого останній впав. ОСОБА_3 наніс ще удар ногою в голову ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_5 кудись пішов. До зупинки підійшов ОСОБА_6 та запитав ОСОБА_3 навіщо він побив ОСОБА_5 . ОСОБА_18 поводився агресивно, взяв з автомобіля биту та намагався вдарити ОСОБА_6 в область голови. ОСОБА_6 підставив руку і удар прийшовся йому в руку. Після цього, ОСОБА_6 розпилив в сторону ОСОБА_3 газ і ОСОБА_3 почав тікати;
-свідченнями ОСОБА_19 , яка пояснила, що 16 квітня 2023 року була вдома та у вечірній час почула крики неподалік від свого будинку. Вона пішла на крики і побачила, що ОСОБА_3 йшов із села з битою, а за ним йшло багато людей. ОСОБА_3 усім погрожував фізичною розправою;
-свідченнями ОСОБА_20 , яка пояснила, що у вечірній час їй подзвонила її невістка та повідомила, що чути якійсь крики. Вона підійшла до зупинки і бачила як ОСОБА_3 тікав із села, а за ним біг ОСОБА_6 та ОСОБА_14 . ОСОБА_3 всім жителям погрожував фізичною розправою;
-свідченнями ОСОБА_16 , яка пояснила, що 16 квітня 2023 року була вдома та у вечірній час побачила як в центр села проїхав автомобіль на великій швидкості. Через деякий час вона почула крики біля автобусної зупинки. Вона пішла до зупинки та бачила як ОСОБА_3 з битою в руках йшов із села та погрожував всім присутнім фізичною розправою. Як і кому ОСОБА_3 наносив удари вона не бачила;
-свідченнями ОСОБА_21 , яка пояснила, що 16 квітня 2023 року у вечірній час знаходилась на автобусній зупинці разом із ОСОБА_5 . До них під`їхав автомобіль. З автомобіля вийшов ОСОБА_3 і почав бити ОСОБА_5 , за те, що він нібито когось побив. Він наніс не менше трьох ударів кулаками та один удар ногою ОСОБА_5 . ОСОБА_17 стала між ними і вони перестали битись. Після цього, до зупинки прийшов ОСОБА_6 та запитав ОСОБА_3 навіщо той побив ОСОБА_5 . ОСОБА_3 поводив себе агресивно, взяв в автомобілі биту та намагався декілька разів нанести удари ОСОБА_6 та наніс йому один удар битою по руці, коли ОСОБА_6 прикривав голову. Після цього ОСОБА_6 розпилив газ в сторону ОСОБА_3 і він почав тікати із села та погрожувати всім присутнім фізичною розправою.
Суд не приймає до уваги свідчення ОСОБА_3 в частині того, що він умисно не наносив удари ОСОБА_6 , а можливо наніс удар по руці, коли відмахувався від нього, і не бачив куди наносить удари, так як на нього розпилили газ із балончика, виходячи з наступного. Потерпілий ОСОБА_6 свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 пояснили, що після розмови ОСОБА_22 та ОСОБА_3 з приводу побиття ОСОБА_5 , ОСОБА_3 взяв биту з автомобіля та цілеспрямовано намагався нанести удари нею ОСОБА_6 Захищаючись від ударів битою, ОСОБА_6 прикрився рукою і удар битою прийшовся на руку. Після цього, ОСОБА_6 дістав газовий балончик та розпилив газ в бік ОСОБА_3 . Аналогічні пояснення ОСОБА_6 надав при проведенні слідчого експерименту з ним, в ході якого він на місцевості показав як ОСОБА_3 наніс йому удар битою по руці. Зазначені свідчення потерпілого та свідків повністю узгоджуються між собою, не суперечать матеріалам справи та повністю спростовують свідчення ОСОБА_3 щодо ненавмисного нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 . Вказані свідчення ОСОБА_3 суд розцінює як бажання пом`якшити відповідальність за скоєне правопорушення.
Оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст. 94 КПК України з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в інкримінованих йому кримінальних правопоршуеннях, оскільки ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано:
за ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження;
за ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральних збитків підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. До процесуальних витрат відносяться витрати на правову допомогу. Представник потерпілого надав клопотання про стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого на користь потерпілого в сумі 5000 грн., які документально підтвердив (а.с. 53).
Відповідно до вимог діючого законодавства єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, має бути законним за формою і порядком внесення і розумно обгрунтованим за розміром.
При визначенні обгрунтованого розміру гонорару беруть до уваги такі фактори: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання дорученням; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання у звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта щодо строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи об`єм матеріалів та роботи, виконаної представником, складність провадження, тривалість судових засідань, виходячи із засад розумності, співмірності та справедливості, суд вважає, що процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 .
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних та моральних збитків підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. До процесуальних витрат відносяться витрати на правову допомогу. Представник потерпілого надав клопотання про стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого на користь потерпілого в сумі 5000 грн., які документально підтвердив (а.с. 53).
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи об`єм матеріалів та роботи, виконаної представником, складність провадження, тривалість судових засідань, виходячи із засад розумності, співмірності та справедливості, суд вважає, що процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 .
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 106), не працює, не має судимості в силу ст. 89 КК України, думку потерпілих про призначення покарання згідно виступу прокурора із застосуванням ст. 75 КК України, представника потерпілих, яка вважала, що покарання необхідно призначити без застосування ст. 75 КК України та вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 не має.
За таких обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції, визначеної ч.1 ст. 125 КК України та у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 122 КК України, остаточно призначити йому покарання із застосуванням ст. 70 КК України, а також з урахуванням вищевказаних обставин звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання із застосуванням іспитового строку.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у суду не має.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 КК України та ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання:
за ч.1 ст. 125 КК України 200 годин громадських робіт;
за ч.1 ст. 122 КК України два роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ після вступу вироку в законну силу дерев`яну биту з надписом «Рацой всегда прав», яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області знищити, скасувавши арешт на вказану биту, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 10 травня 2023 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_3 , захиснику адвокату ОСОБА_8 , потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представнику потерпілих ОСОБА_7 .
Суддя: ОСОБА_1