Справа № 182/1518/23
Провадження № 1-кс/0182/395/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2023 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференції у м. Нікополі скаргу ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділу Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна -

за участю сторін кримінального провадження

представника заявника ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_6

(в режимі відеоконференції зі власного пристрою)

в с т а н о в и в :

07.04.2023 до Нікопольського міськрайонного суду через систему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділу Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

14.04.2023 вказана скарга на підставі протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді була передана на розгляд слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_1 .

Вимоги скарги та узагальнені доводи осіб, що її подали

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 та його представник посилаються на наступне.

18 листопада 2021 року, за місцем мешкання ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду. В результаті обшуку з квартири було вилучено: грошові кошти у гривні та іноземній валюті, сім-картки, банківські картки, лазерні носії інформації, флеш-накопичувачі, стаціонарний системний блок, Wi-Fi роутер, старт-годинник, які належали власнику житла в якому проводився обшук - ОСОБА_3 . На теперішній час, після спливу більше ніж року, вказані предмети законному володільцю не повернуті.

22.03.2022 представник заявника звернувся до суду з клопотанням про зняття арешту з вищевказаного майна та повернення його. Однак ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 27.12.2022 в задоволенні клопотання відмовлено, оскільки на вилучене в ході проведення обшуку майно арешт не накладався.

Представником заявника, старшому слідчому у кримінальному провадженні № 0000052 ОСОБА_5 було подано клопотання про повернення майна, зважаючи на позицію викладену в ухвалі слідчого судді від 27.12.2022 так і відповідно до приписів чинного кримінально-процесуального законодавства. 22.03.2023 було отримано постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання, так як відсутні підстави для повернення майна вилученого під час обшуку. Вказане майно, постановою слідчого визнано речовим доказом і долучено до матеріалів кримінального провадження.

Вказану постанову слідчого вважають такою, що винесена у повній не відповідності до приписів чинного законодавства, з грубим порушенням, зокрема прав особи на мирне володіння своїм майном, яке було вилучене під час обшуку та не повернуте у визначений законом спосіб та строк.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення у провадженні № 0000052 внесено до ЄРДР 24.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході обшуку було вилучено мобільні пристрої, флешки та роутер, що належать родині власника, які як і він до сих пір не мають жодного процесуального статусу в провадженні. Наявну інформацію, що може цікавити слідство зі вказаних пристроїв можливо було скопіювати, спеціальній конфіскації та забезпеченням цивільного позову вони бути не можуть.

Утримання майна родини Мельникових органом досудового розслідування лише на підставі ухвали про обшук слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 04.11.2021 є недостатньою правовою підставою. Вважають, що в подальшому утриманні майна відпала потреба, адже за більше року перебування цього майна у слідчого, вже можливо було провести всі належні експертизи та визначитись з їх цінністю як речових доказів для цього чи інших кримінальних проваджень.

Інтернет-зв`язок та комп`ютер є невід`ємною частиною життя, та дозволяє, окрім спілкування отримувати банківські, медичні послуги, доступ до послуг державних органів тощо. Заявник та його сім`я вимушені відвідувати усі вище перелічені установи, так як не можуть здійснювати дистанційне замовлення послуг, шукати та позичати грошові кошти, оскільки заощадженні грошові кошти вилучено працівниками поліції. Просять врахувати наявність законних джерел придбання грошових коштів та речей. Заявник має 3 підсобних господарства.

Просять визнати бездіяльність слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна протиправною та зобов`язати слідчого негайно повернути ОСОБА_3 вилучене під час обшуку 18.11.2021 майно, а саме: смарт-годинник; банківську картку «Моно-банку»; банківську картку «Кредит-Дніпро»; шість сім-карток; грошові кошти у сумі 46 800 грн та у сумі 600 доларів США; три банківських картки; п`ять сім-карток та флеш-накопичувач; три банківські картки; маршрутизатор Asus; мобільний телефон Samsung із сім-карткою; маршрутизатор Тенда; лазерні диски; сім-картку; флеш-накопичувач Apacer; комп`ютерний системний блок.

Позиції учасників судового провадження

Представник заявника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав. Пояснення надав аналогічні викладеним у скарзі. Просив задовольнити скаргу у повному обсязі, при цьому зазначив, що 18.11.2021 було проведено обшук під час якого було вилучено майно належне родині ОСОБА_3 23.12.2022 він звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту та повернення майна. Однак слідчим суддею було відмовлено у задоволенні скарги з тих підстав, що арешт на вилучене майно не накладався. Тоді він звернувся до слідчого з заявою про повернення майна, однак і слідчий своєю постановою відмовив йому у поверненні майна. На вилучене під час проведення обшуку майно, арешт не накладався, всі строки вже сплинули. Підозри не пред`являлося, наскільки йому відомо, справа не розслідується.

Прокурор Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 проти задоволення скарги заперечував. Вказав, що майно було вилучено на законних підставах.

Оцінка та висновки слідчого судді

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши скаргу та додані до неї копії матеріалів, дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0000052, слідчий суддя враховує наступне.

З матеріалів скарги та доданих до неї документів вбачається, що адвокат ОСОБА_4 є представником ОСОБА_3 відповідно до наданої захисником копії ордеру серія АЕ № 1178055 від 06.03.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого під час досудового розслідування визначено та регламентовано главою 26 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.

У першу чергу, для вирішення питання про неповернення тимчасово вилученого майна, слідчий суддя має визначити чи має майно, відносно якого порушене питання, статус тимчасово вилученого.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони відповідають одній з ознак п. 1 - 4 вказаної статті /ч. 2 ст. 167 КПК України/.

При цьому, оцінка підстав віднесення певного майна до категорії тимчасово вилученого в розумінні ст. 167 КПК України залежить також від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування.

Статтею 168 КПК України передбачено випадки за яких можливо тимчасово вилучати майно, зокрема згідно з ч. 2 цієї статті тимчасове вилучення здійснюється під час обшуку.

Вказана слідча дія відповідно до ст. 234 КПК України проводиться на підставі ухвали слідчого судді, в якій, з-поміж іншого, мають міститися відомості про речі та документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук (п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що необхідність зазначення таких відомостей узгоджується із тим, що під час розгляду клопотання про надання дозволу на обшук слідчий/прокурор, серед іншого, має довести достатність підстав вважати, що відповідні речі та документи мають значення для досудового розслідування, відомості, які в них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду, а також, можливість перебування таких речей та документів у зазначеному житлі чи іншому володінні особи (п. 2 - 4 ч. 5 ст. 234 КПК України).

Враховуючи зазначене, при вирішенні питання про дозвіл на проведення обшуку, здійснюється судовий контроль за втручанням у право власності осіб, зокрема щодо конкретного обсягу майна, яке має значення для конкретного кримінального провадження та яке за умови подальшого дотримання встановлених законом правил отримання доказової інформації із таких речей і документів та її фіксування забезпечуватиме правомірність утримання такого майна органом досудового розслідування.

У зв`язку із цим, статтею 236 КПК України, встановлено порядок проведення обшуку, розрізнено статус майна, яке може вилучатися під час такої слідчої дії. Така різниця у статусі обумовлена відмінностями у подальшому процесуальному оформленні майна у кримінальному провадженні і, відповідно, відмінністю в питанні повернення власнику.

Так, ч. 7 ст. 236 КПК України передбачено, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тож, законодавцем визначено, що тимчасово вилученим майном під час обшуку є майно, яке: не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку; не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу.

Слідчий суддя вважає за необхідне врахувати висновки, висловлені у постанові ККС Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 457/1485/13-к, відповідно до яких КПК України не передбачає необхідність накладення арешту на речі та документи, дозвіл на відшукання яких прямо надано в ухвалі на проведення обшуку.

Таким чином, для повернення майна в порядку ст. 169 КПК України, заявник має довести перед слідчим суддею, що відповідне майно, відносно якого порушується питання про його повернення, не входило до переліку майна, на яке слідчим суддею прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000052 від 24.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (21.11.2021 було змінено правову кваліфікацію з ч. 1 ст. 190 КК України на ч. 3 ст. 190 КК України). Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Нікопольською окружною прокуратурою.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор в межах вказаного провадження звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , в якій мешкає ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.11.2021 надано дозвіл слідчим слідчої групи, які здійснюють досудове розслідування та прокурору групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000052, на проведення обшуку в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , в якій мешкає ОСОБА_7 , з метою відшукання знарядь вчинення кримінального правопорушення: комп`ютерної техніки, планшетів, телефонів, мережевого обладнання, банківських карток, грошових коштів отриманих в результаті злочинної діяльності.

Це свідчить про те, що питання необхідності відшукання та вилучення комп`ютерної техніки, планшетів, телефонів, мережевого обладнання, банківських карток, грошових коштів отриманих в результаті злочинної діяльності у даному кримінальному провадженні, було предметом судового контролю.

У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року у справі «Ратушна проти України» зазначено, що наведення більш детальної інформації в постанові про проведення обшуку щодо оперативно-розшукових заходів та їх результатів могло правильно вважатися невиправданим з огляду на дуже ранню стадію розслідування та, зокрема, той факт, що деякі суттєві докази ще мали бути виявлені.

18.11.2021 уповноваженими особами проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді. Відповідно до протоколу обшуку від 18.11.2021 у ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 вилучено: смарт-годинник; банківську картку «Моно-банк»; банківську картку «Кредит-Дніпро»; шість сім-карток; грошові кошти у сумі 46 800 грн та 600 доларів США; три банківських картки; п`ять сім-карток та флеш-накопичувач; три банківські картки; маршрутизатор Asus; мобільний телефон Samsung із сім-карткою; маршрутизатор Тенда; лазерні диски; сім-картку; флеш-накопичувач Apacer; комп`ютерний системний блок. Будь-яких інших речей в ході проведеного обшуку не вилучено.

Як убачається із протоколу проведення обшуку від 18.11.2021 уповноваженою особою вилучено майно щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді від 04.11.2021 про дозвіл на проведення обшуку, а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що перелічене у протоколі обшуку майно не має статусу тимчасово вилученого.

У подальшому, постановою дізнавача від 18.11.2021 про долучення до кримінального провадження речових доказів, вилучене під час проведення обшуку майно визнано речовим доказом.

Співставлення вилученого майна та резолютивної частини ухвали слідчого судді, свідчить про те, що було вилучено виключно майно, дозвіл на вилучення якого було надано.

Наведене свідчить, що вилучене уповноваженими особами майно під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 04.11.2021 не має статусу тимчасово вилученого майна, тобто на режим його подальшого утримання не поширюються вимоги ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК, отже на слідчого або прокурора не покладався обов`язок протягом 48 годин ініціювати перед слідчим суддею вирішення долі зазначеного майна шляхом накладення арешту на нього.

На переконання слідчого судді, жодних додаткових заходів від органу досудового розслідування по правомірності утримання вилученого майна діюче процесуальне законодавство не вимагає, як і не вимагає звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

Тобто, вимога заявника та його представника, щодо повернення тимчасово вилученого майна не підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що вилучене під час обшуку майно було прямо вказано в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку.

Слід також зазначити, що доказами в кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України є фактичні дані, що мають значення для кримінального провадження, які можуть бути представлені одним з видів доказів, зокрема речовими доказами. Це також кореспондується і з положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ураховуючи, що майно, яке було вилучено протоколом обшуку від 18.11.2021, не має статусу тимчасово вилученого, слідчий суддя позбавлений можливості зобов`язати слідчого повернути вилучене майно, яке є предметом розгляду поданої скарги, оскільки відсутні підстави для такого повернення, які чітко визначені у ч. 1 ст. 169 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Твердження заявника та його представника про те, що: вказане майно не стосується даного кримінального провадження; родина ОСОБА_8 маючи 3-ри підсобні господарства чисто фізично не могла мати часу на вчинення кримінального правопорушення, не приймається до уваги і не може бути предметом розгляду під час розгляду скарги про не неповернення тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України, - слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділу Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1