Справа № 201/6191/23
Провадження № 1-кс/201/2323/2023
УХВАЛА

Іменем України

06 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП№5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000838 від 26.05.2023 року, за ознаками п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.05.2023 близько о 00:00 00:30 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_5 перебував в компанії з раніше знайомим ОСОБА_6 за адресою м. Дніпро, проспект Героїв, в приміщенні покинутої нежитлової двоповерхової будівлі навпроти буд. 2, де знаходився потерпілий ОСОБА_7 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим в ОСОБА_8 та. ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та вони вступили в попередню змову розподіливши ролі у вчиненні кримінального правопорушення.

Далі, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи групою осіб за попередньою змовою, перебуваючи за вищевказаною адресою у вищевказаний час, наблизилися до потерпілого ОСОБА_7 , який намагаючись втекти впав на землю, після чого ОСОБА_5 , діючи згідно відведеної йому ролі, почав наносити удари по голові, корпусу та кінцівкам потерпілого удари наявним в нього металевим прутом, нанісши не менше 20 ударів, а ОСОБА_6 , ногами наніс не менше 5-ти ударів по голові та корпусу потерпілого.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді травматичного шоку, множинних переломів ребер, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці.

Так 26.05.2023 в період часу з 15:00 до 15:20 годин в ході огляду приміщення охоронної сторожки за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, 3/1, виявлено та вилучено:

- штани чорного кольору з написом «Adidas» з нашаруванням РБК;

- черевики сірого кольору в середині яких знаходяться шкарпетки чорного кольору.

У поданому клопотанні слідчим зазначено, що вилучені речі, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, могли бути здобутим злочинним шляхом, або бути знаряддями злочину, а тому, прсоить накласти арешт на вказане вище майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний у судове засідання не з`явився, від його захисника надійшла заява, у якій просив розглядати клопотання про арешт майна без його участі, з приводу арешту майна покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП№5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000838 від 26.05.2023 року, за ознаками п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

26.05.2023 в період часу з 15:00 до 15:20 годин в ході огляду приміщення охоронної сторожки за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, 3/1, виявлено та вилучено: штани чорного кольору з написом «Adidas» з нашаруванням РБК; черевики сірого кольору в середині яких знаходяться шкарпетки чорного кольору.

Постановою слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 26.05.2023 року в рамках кримінального провадження №0000838 від 26.05.2023 року, за ознаками п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України вищевказане майно було визнано речовими доказами.

Відповідно до заяви ОСОБА_9 від 26.05.2023 року, останній надав згоду на проведення огляду приміщення охоронної сторожки за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно ч.1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, вилучені в ході проведеного огляду речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оскільки згода на проведення огляду приміщення охоронної сторожки за адресою: АДРЕСА_1 була надана добровільно та вилучене майно визнано речовим доказом, існують ризики приховування, знищення вилученого майна, суд вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на зазначене в клопотання майно.

На підставі викладеного керуючись вимогами ст.ст. 2,7, ст.3 ч.1 п.18), ст.ст. 168-169, 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП№5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000838 від 26.05.2023 року, за ознаками п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000838 від 26.05.2023 року на майно, вилучене 26.05.2023 в ході огляду приміщення охоронної сторожки за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, 3/1, а саме: штани чорного кольору з написом «Adidas» з нашаруванням РБК; черевики сірого кольору в середині яких знаходяться шкарпетки чорного кольору з метою забезпечення речових доказів, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1