Справа№ 309/865/18
Провадження № 1-кп/309/389/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

представника потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 ч.1 п. 3 КК України у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні № 0000861, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженому, працюючому єгерем Хустського УТМР, раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В Хустському районному суді перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000861 від 06.08.2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 05 серпня 2017 року приблизно о 23 годині 20 хвилин, знаходячись в урочищі «Глибоке», що розташоване в с. Нанково Хустського району Закарпатської області, в ході раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , наніс умисно два удари прикладом рушниці марки «ТОЗ 14 Р», яка належить ОСОБА_8 , з яких: один в область обличчя, а другий в область тулубу. В результаті умисних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичного експертизи № 51 від 06.11.2017 року, було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців, контузії лівого ока, уламкового перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи, перелому латеральної стінки вказаної пазухи та однойменної скулової кістки пневмогемоторакс зліва, субателектаз лівої легені, перелом 9 го ребра зліва, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, що визначені вказаним законом для притягнення особи до кримінальної відповідальності. В клопотанні обвинувачений вказує на те, що його обвинувачують у вчинені кримінального правопорушення за ст. 122 ч.1 КК України, даний злочин кваліфікується відповідно до ст. 12 КК України як злочин невеликої тяжкості, тому відповідно до ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України особа за вчинення злочину невеликої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років. По даному кримінальному провадженню його обвинувачено у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, а саме нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, яке сталося 05.08.217 року. Оскільки на день розгляду справи вище вказані строки закінчилися він просить суд застосувати до нього положення передбачені ст. 49 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 подане клопотання підтримав, наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав дане клопотання та просив суд вирішити його невідкладно до завершення судового розгляду по даному провадженню відповідно до вимог визначених ст. 284 КПК України розгляду.

Прокурор ОСОБА_9 не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_6 не заперечила проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, що визначені вказаним законом для притягнення особи до кримінальної відповідальності. Однак просила суд вирішити питання щодо позову пред`явленого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої злочином її довірителю.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання обвинуваченою, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

06 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000861 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України.

20 жовтня 2017 року в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в тому, що він 05 серпня 2017 року приблизно о 23 годині 20 хвилин, знаходячись в урочищі «Глибоке», що розташоване в с. Нанково Хустського району Закарпатської області, в ході раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , наніс умисно два удари прикладом рушниці марки «ТОЗ 14 Р», яка належить ОСОБА_8 , з яких: один в область обличчя, а другий в область тулубу. В результаті умисних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичного експертизи № 51 від 06.11.2017 року, було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців, контузії лівого ока, уламкового перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи, перелому латеральної стінки вказаної пазухи та однойменної скулової кістки пневмогемоторакс зліва, субателектаз лівої легені, перелом 9 го ребра зліва, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України.

Відповідно до частини 4 статті 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минув п`ятирічний строк.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло п`ять років з часу вчинення кримінального правопорушення, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.

Кримінальне провадження № 0000861 від 06.08.2017 року на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду не зупинялось, тому відповідний перебіг строку давності не переривався та не зупинявся у встановленому законом порядку.

В той же час дії обвинуваченого ОСОБА_5 згідно обвинувального акту вчинені ним 05.08.2017 року. Таким чином перебіг строку давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності розпочинається з указаного дня 2017 року та складає п`ять років (до 06.08.2017 року).

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Судом обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі, просив суд закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

З огляду на вище вказане, враховуючи, що з дня скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення з 05.08.2017 року минуло більше п`яти років, перебіг строків давності порушено не було, обвинуваченому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 122 ч. 1 КК України, закривши відповідне кримінальне провадження відносно останнього.

Питання щодо цивільного позову, заявленого в даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування йому шкоди завданої злочином слід вирішувати в порядку цивільного судочинства, оскільки статтею 129 КПК України не визначено можливості вирішення позову в кримінальному провадженні під час закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності особи з підстав передбачених ст.49 КК України. Тому, при закритті кримінального провадження потерпілому та його представнику слід роз`яснити про його право на пред`явлення даного позову до суду в порядку цивільного судочинства.

Питання речових доказів, наявних у справі, слід вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.12, 44, 49 КК України, ст.128,129, п.1 ч.2 ст.284, ст.395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України по матеріалах кримінального провадження за ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000861 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого єгерем Хустського УТМР, раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - закрити у зв`язку із звільненням ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування йому шкоди завданої злочином залишити без розгляду, у зв`язку із закриттям даного кримінального провадження на підставі ст.49 КК України.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_7 про його право на пред`явлення даного позову до суду в порядку цивільного судочинства.

Речові докази по справі, зазначені у постанові старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області від 27.11.2017 року (а.п. 90), сорочку, штани та чехол від рушниці, передану на зберігання до кімнати речових доказів Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області повернути потерпілому ОСОБА_7 .

На ухвалу може бути подано апеляцію протягом 7 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1