Провадження № 1-кс/742/644/23
Єдиний унікальний № 742/1936/23
УХВАЛА

25 квітня 2023 року місто Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, зі слів має неповнолітню дитину, не працюючого, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000441 від 07.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчим ВРЗСГСД СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , подано до суду клопотання, погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000441 від 07.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000441 від 07.04.2023 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний злочин майнового характеру, а саме: 06.04.2023 близько 12 год 40 хв, перебуваючи поблизу торгового центру ЦУМ, за адресою: м.Прилуки, вул.Незалежності, 63, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), переслідуючи корисливі мотиви, з метою власного збагачення, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому, в умовах воєнного стану, діючи повторно, шляхом вільного доступу з велопарковки торгового центру ЦУМ, викрав велосипед марки «Ardis» модель «New Betty 28», належний ОСОБА_6 , вартість якого становить 9462,00 грн.

У подальшому ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 9462,00 грн.

21.04.2023 ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння підтверджується зібраними доказами, а саме: заявою та протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 від 06.04.2023 та від 10.04.2023; протоколом огляду та добровільної видачі від 11.04.2023 року ( ОСОБА_5 добровільно видав велосипед марки «Ardis» модель New Betty 28 в неповній комплектації а саме без щитків 2 шт., сидіння 1 шт., корзина 1 шт., колесо 1 шт.; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмету а саме DVD-R диска з відеозаписом із зовшіньої камери відеоспостереження котра розміщена на території центрального ринку м.Прилуки; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 21.04.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 21.04.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 ; інші матеріали зібрані в ході досудового розслідування.

Зібрані фактичні дані в своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України санкцією статті передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 до 8 років.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, вчинив повторно умисний тяжкий злочини з корисливих мотивів (санкція інкримінованого йому правопорушення передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років), неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, які б забезпечували його постійне перебування за місцем проживання, тому може без дозволу слідчого та прокурора залишити місце свого проживання та переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, може бути вираженим у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягнутий вже не вперше та такі не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості, один обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 направлено до Прилуцького міськрайонного суду, ще не розглянутий, тому не виключено, що маючи можливість вільно пересуватись, може вчинити новий майновий злочин.

Таким чином, зважаючи на тяжкість скоєного кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, а також, враховуючи, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи зазначені обставини, застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти даним ризикам, тому слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи та просили його задовольнити

Підозрюваний заперечував у судовому засіданні проти задоволення клопотання та просив застосувати до нього більш м`якший запобіжний захід, вказуючи на наявність тяжких хвороб.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора та слідчого в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваного, вивчивши зміст клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Порядок застосування запобіжних заходів визначений ст.194 КПК України. Клопотання та матеріали, якими обґрунтовується органом досудового слідства необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погоджене з прокурором та у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України надані підозрюваному.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч.5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Європейської Конвенції про захист прав людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom, § 34).

Згідно повідомлення про підозру від 21.04.2023 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, за яке, санкцією статті передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 до 8 років.

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування /див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45/.

Більше того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" /див. п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р./.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що сукупність наданих слідчим та прокурором доказів, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 можливо скоїв злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, та на даному етапі досудового слідства є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, оскільки це є завданням наступних етапів кримінального процесу, досудового розслідування та розгляду кримінальної справи судом.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

У поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з прав людини переховування не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (п.102,107 рішення ЄСПЛ у справі «Panchenko v.Russia» від 8 лютого 2005 (заява № 45100/98).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v.Moldova» від 04 жовтня 2005 (заява № 9190/03).

Слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, санкція відповідної частини статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, немає офіційного працевлаштування, не має міцних соціальних зв`язків.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України - іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, може бути виражений у створенні підозрюваним ОСОБА_5 штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, є переконливим, оскільки ОСОБА_5 є раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів, при цьому, на шлях виправлення не став, і в умовах воєнного стану вчинив новий тяжкий злочин, тобто може продовжити своє злочинну дільність.

Слідчий суддя констатує, що в конкретній ситуації існування ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними та початковою стадією досудового розслідування, є достатньо високими.

Враховуючи доведеність існування вище перерахованих ризиків, відомості про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, відсутність міцних соціальних зв`язків, суть та характер вчиненого кримінального правопорушення, складність провадження та початкову стадію досудового слідства, вагомість доказів, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено недостатність застосування до підозрюваного на початковому етапі інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вище вказаних ризиків.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 2684,00 грн.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, при прийнятті рішення про визначення розміру застави, слідчий суддя врахує усі обставини вчинення кримінального правопорушення та розміру завданої шкоди, даних про особу підозрюваного, його майновий стан, та враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у кримінальному провадженні у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків, у разі її внесення, згідно ч.5 ст.194 КПК України.

Саме такого розміру застави буде цілком достатньо для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 193-196, 205, 209, 369-372 КПК України, слідчий судя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВРЗСГСД СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000441 від 07.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської обл., м.Прилуки, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк взяття під варту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання.

Зобов"язати слідчого, який вніс клопотання повідомити родичам затриманого про взяття його під варту.

Призначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн 00 коп, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 звільняється з під варти під заставу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) заборонити спілкуватися зі свідками, спілкуватися з ними з дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) здати на зберігання слідчому, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, направити до Прилуцького районного віддіу поліції ГУНП в Чернігівській області для виконання, слідчому та прокурору - для відома.

Строк дії ухвали визначити до 22 червня 2023 року.

Повний текст ухвали оголошено 27 квітня 2023 року о 16 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_9