Справа № 643/5701/23
Провадження № 1-кс/643/810/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 м.Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001499 від 06.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.05.2023 року приблизно о 05:00, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у своєї сусідки ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , до якої він попросився розігріти їжу. ОСОБА_7 впустивши ОСОБА_5 до помешкання, залишила останнього на кухні, а сама пішла спати до кімнати. У цей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна, ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_7 спить та не спостерігає за його діями, переконавшись, що діє таємно, взяв зі столу в кімнаті належний ОСОБА_7 мобільний телефон «Poptel P8», вартістю, згідно висновку експерта, - 1858 гривень, та блютуз колонку «Borfone», вартістю - 515 гривень, після чого з місця скоєння злочину разом з викраденим мобільним телефоном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на суму 2373 гривні.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Посилаючись на обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, дані, які характеризують його особу, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, сторона обвинувачення просить обрати стосовно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам зазначеним вище.

Прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний зазначав, що наведені стороною ризики є необґрунтованими, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив, що завжди з`являвся до органу досудового розслідування за першим викликом, працює неофіційно на будівництві, проживає у тітки.

Захисник проти задоволення клопотання заперечувала з огляду на відсутність ризиків, просила застосувати щодо підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження та зміст клопотання встановлено наступне.

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001499 від 06.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Дане кримінальне провадження зареєстровне за заявою ОСОБА_7 про те, що 05.05.2023 близько 05:00 год., за адресою: АДРЕСА_3 , невстановленою особою шляхом вільного доступу вчинено крадіжку мобільного телефону, колонки та навушників

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 26.06.2023 о 15:01 год., належним чином вручено повідомлення про підозру.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

У даному випадку, суд вважає, що підозра ОСОБА_5 є обґрунтованою до ступеню даної стадії процесу, та підтверджується: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 15.05.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_7 від 15.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 22.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 22.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 22.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 23.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 23.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 23.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 25.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 07.06.2023.

Поняття «обґрунтована підозра», з огляду на викладені в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» висновки означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На переконання слідчого судді, фактів й інформації, які переконливо свідчать про причетність до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри.

При цьому судом враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Ризиком, у контексті кримінального провадження, є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено існування ризику вчинення підозрюваним дій, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - наявна реальна вірогідність переховування останнього від органів досудового розслідування або суду.

Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, максимальна санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Так, підозрюваний, розуміючи невідворотність покарання у разі визнання його судом винним, з метою ухилення від відбуття реального покарання, передбаченого санкцією статті, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Аналізуючи вказаний ризик, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, судом враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, який сім`ї та осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, тобто, стабільні соціальні зв`язки, які утримують останнього від спроби втечі, відсутні.

На переконання слідчого судді, дані які характеризують особу ОСОБА_5 не є тими обставинами, які виключають або суттєво зменшують ризик втечі, не слугують достатнім стримуючими факторами для забезпечення його належної процесуальної поведінки з урахуванням обставин вказаного кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику того, що перебуваючи не під вартою з високою долею ймовірності ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду.

Так, існування даного ризику сторона обвинувачення обґрунтовувала тяжкістю покарання та відсутністю міцних соціальних зв`язків.

Разом з цим, у відповідності до усталеної практики ЄСПЛ ризик переховування підозрюваного (обвинуваченого) від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення (п. 106 рішення ЄСПЛ по справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) № 45100/98 від 08.02.2005, п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Летельє проти Франції» (Letellier V. France) від 26.06.1991). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

У даному судовому розгляді встановлено, що підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак з наявних у суду даних не вбачається щоб останній раніше вчиняв будь-які дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування або суду. Також слід зауважити, що з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру, останній, не будучи затриманим, дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування або суду, не вчиняв та самостійно з`явився до суду для розгяду даного клопотання. Даних про те, що ОСОБА_5 якимось чином не перешкоджає проведенню слідства матеріали справи не містять, окрім цього, з протоколу допиту вбачається, що він визнає обставини викладені у підозрі.

Відсутність соціальних зв`язків у підозрюваного, з огляду на належну процесуальну поведінку підозрюваного, не є тією обставиною, що самостійно обгрунтовує даний ризик. Окрім цього підозрюваний має зареєстроване місце мешкання у м. Харкові, зі слів проживає із тіткою, працює неофіційно, що все ж таки свідчить про наявність певних соціальних зв`язків із суспільством.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до переконання про незначний ступінь ймовірності ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування або суду.

Також, слідчий суддя приходить до переконаня про недоведеність строною обвинувачення наявності ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого. Про недоведеність та малоймовірність даного ризику свідчить той факт, що з моменту вчинення інкримінаваного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, останній, будучи на свободі, міг вчинити незаконний вплив на потерпілого та свідків, однак матеріали провадження таких відомостей не місять, потерпілий та свідки не заявляли про вчинення на них з боку підозрюваного будь яких незаконних дій. Окрім цього, слід також врахувати, що ОСОБА_5 сприяє проведенню слідства та визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Разом з цим, слідчий вважає доведеним наявність ризику вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень. Так, останній офіційно не працює, законного джерела доходу не має, у силу ст.89 не судимий, щодо якого на розгляді у Московському районному суді міста Харкова перебуває обвинувальний акт за ч. 3 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №0003225 від 27.11.2021, а також обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000828 від 16.09.2022 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вказане свідчить про стійкий асоціальний характер підозрюваного та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а також маються достатні підстави вважати, що протиправна діяльність підозрюваного є одним із джерел його існування, та у подальшому підозрюваний може продовжити вчиняти нові злочини, з метою особистого збагачення.

Під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу судом враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_16 який є громадянином України, особою молодого віку, неодружений, осіб на утримані не має, зі слів працює неофіційно, має місце реєстрації, проте зі слів проживає за іншою адресою, у силу ст.89 несудимий, щодо якого на розгляді у Московському районному суді міста Харкова перебувають обвинувальні акти за ч. 3 ст. 187 КК України та за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вивчав можливість застосування щодо нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, однак, враховуючи обґрунтованість підозри, доведеність передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України ризику, характер вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, не знайшов для цього підстав. На переконання слідчого судді, інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваним. Даних про неможливість за станом здоров`я перебування підозрюваного в умовах тримання під вартою не встановлено.

Згідно з вимогами ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, за можливе застосувати до підозрюваного заставу у мінімальному розмірі, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, яка здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та призначає заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 53 680 грн. (2684 х 20 = 53 680 грн).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 196, 616 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту взяття під варту на підставі цієї ухвали.

Строк тримання під вартою рахувати з 16 год. 30 хв. 27.06.2023.

Строк дії ухвали до 16 год. 30 хв. 25.08.2023.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання ОСОБА_5 під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст.ст. 111, 112 КПК України.

Визначити суму застави у розмірі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 у справі №643/5701/23 (провадження №1-кс/643/810/23) відносно ОСОБА_5 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора чи до суду за першою вимогою;

2)не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого слідчої групи та прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні, а також компетентний суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4)здати на зберігання слідчому документи, що дають право виїзду за кордон України.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена у дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 09:00 годині 30.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1