ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7559/22
провадження № 1-кп/753/777/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

у Дарницькому районному суді м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк застосування якого спливає 5 травня 2023 року.

Захисник ОСОБА_2 заявив клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід.

Інші учасники не забажали висловлювати свою позицію щодо даного клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення з-під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).

Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Суд ураховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (рішення Мамедов проти Росії).

Крім того, у судовому засіданні прокурором, також, не було доведено та надано відповідних доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Натомість, вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що останній має постійне місце проживання, крім того, судом досліджено всі письмові докази та оглянуто речовий доказ.

За таких обставин, враховуючи, що хоча на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України (можливість переховування від суду, враховуючи вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим (позбавлення волі), незаконний вплив на недопитаних свідків, які залишаються реальними і триваючими, однак ураховуючи вже зазначені дані про особу обвинуваченого, а також, враховуючи його молодий вік, суд приходить до висновку, що подальше утримання ОСОБА_3 під вартою не викликано необхідністю, у зв`язку з чим суд уважає за можливе клопотання захисника про зміну йому запобіжного заходу задовольнити, та змінити його на домашній арешт у певний час доби, оскільки, на думку суду, саме такий вид запобіжного заходу відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання захисника ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою змінити на домашній арешт у певний період доби, заборонивши останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого обов`язки:

-прибувати по першому виклику до суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому обвинувачений проживає без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити до 29 червня 2023 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому покласти на орган національної поліції за місцем його проживання.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти в залі суду негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 2 травня 2023 року о 10 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1