Дата документу 08.05.2023 Справа № 336/2646/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 336/2646/22 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/473/23 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника - адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відозв`язку EASYCON,

розглянула 8 травня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2022 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шумилівка Братського району Іркутської області РФ, громадянина України, фактично мешкає, зі слів, у АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

1 червня 2022 року приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_7 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку № 17 по вул. Калузькій у м. Запоріжжя, зловживаючи довірою неповнолітнього ОСОБА_9 , не маючи наміру повертати телефон, під приводом необхідності здійснити дзвінок, попросив у ОСОБА_9 мобільний телефон Poco x3 Pro 8Гб, внутрішня пам`ять 256 Гб, в корпусі сірого кольору, який належить ОСОБА_10 , вартістю 8400 гривень, заволодівши цим телефоном у вищевказаний спосіб, після чого з телефоном направився на ринок «Анголенко», де його продав, розпорядившись отриманими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2022 року:

ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

З застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2021 року за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, остаточно призначивши ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 27 червня 2022 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 ухвалено залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 377 (триста сімдесят сім) гривень 56 коп.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується з оскаржуваним вироком в частині призначеного покарання. Просить пом`якшити йому покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він сприяв слідству, вину визнав повністю, розкаюється та в подальшому не буде вчиняти подібного. Також просить врахувати, що у нього є троє неповнолітніх дітей.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу. Зазначив, що мобільний телефон купили потерпілій, вони є родичами.

Захисник в судовому засідання висловила позицію на підтримку апеляційної скарги свого підзахисного. Пояснила, що обвинувачений з потерпілою є родичами. Завдана злочином шкода відшкодована. Також зазначила на наявність на утриманні обвинуваченого трьох дітей.

Прокурор в судовому засіданні висловив заперечення доводам та вимогам апеляційної скарги обвинуваченого, посилаючись на її необґрунтованість. Вказав, що суд при призначенні покарання ОСОБА_7 врахував всі обставини.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду, потерпіла ОСОБА_10 у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила. Враховуючи дані обставини та відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний суд проводить апеляційний розгляд без участі потерпілої ОСОБА_10 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, отже, з урахуванням ч. 1 ст.404 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

Вирішуючи по суті апеляційні доводи щодо суворості призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з міркувань визначеної ст. 50 КК України мети покарання, а саме виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст. 65 КК України, призначається з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, скоєне ОСОБА_7 кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України, класифіковано як нетяжкий злочин.

У якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання, місцевий суд не встановив.

Також суд першої інстанції взяв до уваги, що обвинувачений на обліку у психіатра не перебуває, при цьому, перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад надання психіатричної допомоги» ЗОР з 11.04.2017 року по 27.04.2017 року з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Синдром відміни алкоголю. З 2008 року неодноразово оглядався лікарем-наркологом, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, психостимуляторів, опіоїдів. Синдром залежності (а.п. 50).

Разом з тим, цілком обґрунтовано при призначенні покарання суд зважив на інші обставини у даному провадженні та відомості стосовно особистості ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, стійких соціальних зв`язків не має, суспільно-корисною працею не займається, що свідчить про усталеність протиправної поведінки ОСОБА_7 та небажання останнього піддавати критиці свою антисоціальну поведінку.

Отже, на думку колегії суддів, призначене місцевим судом ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром відповідає засадам призначення покарання, є необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

З огляду на сукупність оцінених судом обставин щодо скоєного злочину та особи ОСОБА_7 , призначене місцевим судом покарання вочевидь не можна вважати невідповідним ступеню тяжкості та особі обвинуваченого внаслідок суворості, що вказує на безпідставність доводів обвинуваченого.

Крім того, оцінюючи наведені в апеляційній скарзі доводи щодо мотивів зменшення ОСОБА_7 строку призначеного покарання, яке не є максимальним, визначеним санкцією ч. 2 ст. 190 КК України та ст. 63 КК України із застосуванням положень ст. 71 КК України, колегія суддів не вбачає виключних та переконливих підстав для пом`якшення покарання.

При цьому, інших вагомих обставин, ніж ті, які вже були враховані місцевим судом, обвинувачений на користь заявленої вимоги в своїй апеляційній скарзі не наводить.

Щодо посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на визнання вини колегія суддів зазначає, що вказана обставина також була врахована судом першої інстанції у якості пом`якшуючої покарання, а тому відсутні підстави для повторного врахування вказаної обставини на користь призначення обвинуваченому більш м`якого покарання.

Доводи обвинуваченого, що він сприяв слідству, розкаюється були проаналізовані судом першої інстанції з наданням аргументованої оцінки відсутності підстав для таких пом`якшуючих покарання обставин. При цьому суд апеляційної інстанції не має у своєму розпорядженні об`єктивних даних на спростування таких висновків місцевого суду.

Твердження обвинуваченого, що в подальшому він не буде вчиняти подібного, з урахуванням репутації ОСОБА_7 щодо попередніх неодноразових притягнень до кримінальної відповідальності, зокрема і з застосуванням положень ст. 75 КК України, не можна віднести на користь вагомих обставин, які є переконливими для висновку про можливість зменшення покарання.

З приводу наявності у ОСОБА_7 трьох неповнолітніх дітей, колегія суддів зауважує на відсутності в матеріалах кримінального провадження документальних підтверджуючих даних. Не надано таких доказів і стороною захисту ні до апеляційної скарги, ні безпосередньо під час апеляційного розгляду.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку з мотивів, наведених у апеляційній скарзі обвинуваченого, що обумовлює її відхилення, а вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2022 року відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4