Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4462/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18 травня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_1 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 16 липня 2023 року включно, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скадовськ, Херсонської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 17.01.2023 року.

Зобов`язано прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 забезпечити проведення уповноваженими особами ДУ «Житомирська УВП №8» медичного обстеження, з метою визначення можливості подальшого тримання під вартою підозрюваного, та надання належної медичної допомоги/лікування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до встановлених за результатами такого обстеження медичних показань.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, на даний час продовжують існувати ризики та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з можливістю лікування, або заставу з урахуванням положень ст.194 КПК України у більшому розмірі, оскільки перша застава у розмірі 214 710 грн була звернута в дохід держави. Зазначає, що наведені слідчим процесуальні дії були проведені, речі і документи вилучені, експертизи призначені, залишилось дочекатись їх результатів та процесуальних дій, на які ОСОБА_8 не може вплинути. Звертає увагу, що підозрюваному 82 роки та за час перебування під вартою його стан здоров`я значно погіршився. Вказує, що у ОСОБА_8 хвороба тривожний невроз, в момент загострення якого він не міг усвідомлювати свої дії, коли пішов з дому, умислу щодо перетину кордону у нього не було. Додатково зазначає, що підозрюваний не порушував покладені на нього раніше обов`язки, оскільки межі Житомирської області не покидав, був затриманий в районі м. Коростень, відповідно працівниками прикордонної служби чи правоохоронних органів не затримувався під час перетину кордону.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення О`Нага United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(c) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (О`Нага v. United Kingdom 16 October 2001, §36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Задовольняючи клопотання слідчого та продовжуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано виходив з доведеності підстав для продовження саме такого запобіжного заходу, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Наявні у матеріалах клопотання слідчого докази та обставини підтверджують, що на час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу наявні достатні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, що підтверджується, зокрема: висновком експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 02 травня 2023 року №СЕ-19/106-23/4761- ФП; особовою карткою на ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 06 квітня 2023 року; висновком судово-психіатричного експерта КНП «Житомирський медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №185-2023; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 20 лютого 2023 року, від 24 лютого 2023 року; протоколом про результати проведення візуального спостереження від 23 лютого 2023 року; протоколом обшуку від 16 березня 2023 року; описом речей і документів, які були вилучені в ході обшуку від 16 березня 2023 року; копіями ухвал слідчих суддів від 10 квітня 2023 року у справах №296/3275/23, №296/3273/23, протоколами огляду від 17 березня 2022 року, від 20 березня 2022 току, від 17 березня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18 квітня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 18 квітня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18 квітня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18 квітня 2023 року; протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_8 від 01 квітня 2023 року; протоколами про адміністративне правопорушення ЧПЦ №173794 та ЧПЦ №173795 від 01 квітня 2023 року; актами №237 від 03 квітня 2023 року про приймання особистих грошей, цінностей і речей на збереження; іншими матеріалами даного кримінального провадження.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 і є достатніми для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що, ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а саме: продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_8 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами адміністративного затримання та протоколами про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 01.04.2023 вчинив спробу перетнути кордону України в напрямку Республіки Білорусь; продовжує існувати ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки триває досудове розслідування; перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може продовжувати свою протиправну діяльність на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, в тому числі контактувати з ОСОБА_14 , іншими представниками спецслужб рф та надавати їм інформацію щодо розташування на території Житомирської області підрозділів ЗСУ, об`єктів військової інфраструктури та інших стратегічно важливих об`єктів, повідомляти їм про обставини здійснення досудового розслідування.

Апеляційний суд звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи захисника в тій частині, що підозрюваний похилого віку та за час перебування під вартою його стан здоров`я значно погіршився, оскільки ні захисником, ні підозрюваним не надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 не може перебувати за станом здоров`я в умовах слідчого ізолятору. Колегія суддів звертає увагу, що слідчим суддею зобов`язано прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 забезпечити проведення уповноваженими особами ДУ «Житомирська УВП №8» медичного обстеження, з метою визначення можливості подальшого тримання під вартою підозрюваного, та надання належної медичної допомоги/лікування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до встановлених за результатами такого обстеження медичних показань. Водночас, прокурором в судовому засіданні апеляційного суду долучено до матеріалів справи відповідь начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Житомирській області ОСОБА_15 від 29.05.2023 №787/Жи-23 вих, з якого вбачається, що за час перебування в установі підозрюваний ОСОБА_8 регулярно оглядався лікарями Житомирської міської медичної частини філії, проводились додаткові функціональні дослідження. На даний час підозрюваний ОСОБА_8 знаходиться під динамічним наглядом лікаря-терапевта та отримує лікування з приводу виявлених у нього захворювань.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги в тій частині, що підозрюваний не порушував покладені на нього раніше обов`язки, оскільки межі Житомирської області не покидав, був затриманий в районі м. Коростень, відповідно працівниками прикордонної служби чи правоохоронних органів не затримувався під час перетину кордону, оскільки ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21.03.2023 у разі внесення застави на ОСОБА_8 покладено, в тому числі, обов`язок не відлучатися за межі Житомирської області без дозволу слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000015 від 17.01.2023, прокурора чи суду. Водночас, згідно копії протоколу про адміністративне затримання від 01.04.2023, протоколів про адміністративне правопорушення ЧЦП №173794 та ЧЦП №173795 від 01.04.2023 о 20 год 30 хв ОСОБА_8 було виявлено та затримано працівниками Державної прикордонної служби України під час спроби незаконно перетнути державний кордон України. Крім того, даною ухвалою було попереджено підозрюваного ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, після внесення застави до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Разом з тим, з пояснень свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вбачається, що під час перевірки інформації 01.04.2023 було виявлено особу без документів у контрольованому прикордонному районі. Під час розмови було встановлено, що вказана особа не може чітко пояснити мету свого перебування та повідомив, що у нього відсутні документи, які посвідчують особу. В ході розмови чоловік ( ОСОБА_8 ) представився ОСОБА_16 . З показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що 01.04.2023 до нього завітав раніше невідомий чоловік та запропонував разом розпити алкогольні напої. В ході спілкування цікавився можливістю перетину державного кордону в напрямку Республіки Білорусь в обхід пункту пропуску «Майдан-Копищанський», наявністю мінних загороджень, а також осіб, які за грошові кошти можуть сприяти у незаконному перетині кордону.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що похилий вік та наявність ряду хвороб не були перешкодою для підозрюваного ОСОБА_8 здійснити спробу перетину державного кордону 01.04.2023, після внесення підозрюваним застави відповідно до ухвали слідчого судді від 21.03.2023 у справі №296/2491/23, тому не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо можливості визначення підозрюваному ОСОБА_8 застави, а також те, що останній в момент загострення тривожного неврозу, не міг усвідомлювати свої дії, коли пішов з дому, умислу щодо перетину кордону у нього не було. Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №185-2023 від 11.04.2023, ОСОБА_8 раніше психічними розладами не страждав та не страждає ними на даний час. У період з 18.07.2022 по даний час, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому була вислухана думка захисника, який просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, підозрюваного, який підтримав захисника та думка прокурора, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Також судом враховано, обсяг слідчих дій, які необхідно здійснити під час досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час необхідно провести відповідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, зокрема: отримати 2 висновки судових комп`ютерно-технічних експертиз; провести огляд та аналіз інформації, отриманої за результатами судових комп`ютерно-технічних експертиз; отримати з ВКР УСБУ в Житомирській області матеріали на виконання доручення слідчого стосовно огляду речей, предметів, документів вилучених у ОСОБА_8 03.04.2023 під час поміщення останнього до слідчого ізолятора ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)»; призначити та отримати висновок судової фототехнічної експертизи задля з`ясування факту ідентичності особи ОСОБА_8 та представника ПВК «Вагнер» ОСОБА_14 з особами зображеними на їх веб-сайтах (акаунтах) в соціальних мережах «ВК», «Однокласниках», «Фейсбук», тощо, обкладинках їх профілів у мобільному додатку-месенджері «Телеграм», сайті «Миротворець»; здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні операторів мобільного зв`язку задля вилучення копії інформації про вихідні та вихідні, дзвінки, ММ8 та БМЗ-повідомлення, ОРБ-з`єднання абонента «А» за номерами телефонів, які використовувались підозрюваним; здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні банківських установ задля вилучення інформації про рух коштів на банківських рахунках відкритих ОСОБА_8 згідно вилучених банківських карток; у передбаченому КПК України порядку отримати з ГУР МО, ДКР СБУ, СЗР, ДПС України відомості щодо представника ПВК «Вагнер» ОСОБА_14 , його участі у збройні агресії проти України, підрозділі зс рф у якому приймає таку участь, тощо; провести розсекречування матеріальних носіїв, на підставі яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії; з урахуванням додатково встановлених фактичних даних про злочинну діяльність підозрюваного ОСОБА_8 , вирішити питання щодо повідомлення йому про зміну раніше повідомленої підозри; виконати інші слідчі дії, необхідність яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування; виконати з підозрюваним та його захисником вимоги ст.290, 291 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування (продовження) виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Таким чином, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для її скасування та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18 травня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_1 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 16 липня 2023 року включно щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: