Справа 556/1227/23
Номер провадження 1-кп/556/113/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Володимирець кримінальне провадження №0000053 від 02.02.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, розлученого, військовозобов`язаного, не працює, раніше не судимого,-

за ч.1 ст.263, ст.336 КК України,-

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 , в порушення п. 1 переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471 XII від 17.06.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу бойових припасів та вибухових речовин, у невстановлений день у жовтні 2022 року, в обідню пору, перебуваючи на березі річки Стир, неподалік с. Діброва Вараської МТГ Вараського району Рівненської області, шляхом привласнення знайденого, здійснив придбання боєприпасів вогнепальної стрілецької зброї, а саме 20 гвинтівочних патронів калібру 7,62х54К з кулями «ЛПС» із сталевим осердям (57-Н-223, 57-Н-323С), а також головну частину кумулятивної протитанкової гранати ПГ-7М, яка належить до вибухових речовин.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, вищевказані боєприпаси та вибухову речовину переніс до місця свого проживання, що в АДРЕСА_1 , та сховавши у підсобному приміщенні, здійснив їх зберігання до 11 год. 53 хв. 11.03.2023, а саме до моменту виявлення та вилучення даного майна, яке заборонене у вільному обігу, працівниками Вараського РВП ГУНП в Рівненській області в ході проведення санкціонованого обшуку.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про дію воєнного стану на території держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, будучи військовозобов`язаним та придатним до військової служби, маючи військове звання «рядовий» та спеціальність згідно ВОС «хімік рідких засобів спеціальної обробки», усвідомлюючи про проведення загальної мобілізації на території України та призову резервістів до лав ЗСУ, на підставі указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», а також Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 757/2022 від 07.11.2022, яким на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 21.11.2022 року на 90 діб, 20.02.2023, приблизно о 11 год. 06 хв. в м. Вараш Рівненської області, отримав повістку від працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 на призов до ЗСУ, з вимогою прибути за адресою: АДРЕСА_2 на 05 год. 40 хв. 24.02.2023 до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі від останніх отримав застереження щодо ігнорування та наслідків його неявки, яка полягає у кримінальній відповідальності, передбаченій ст. 336 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про явку на загальну мобілізацію до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_3 на 05 год. 40 хв 24.02.2023 та наслідки неявки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, не прибув у визначене місце та час, а також не попередив про причини своєї не явки працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, тобто без поважних причин відмовився від проходження військової служби, чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію».

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

28 квітня 2023 року між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченимОСОБА_4 та захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався під час судового розгляду беззастережно визнати обвинувачення в обсязі висунутого у судовому провадженні та зобов`язується у подальшому подібного не вчиняти. Щиро розкаявся у вчиненому.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч.1 ст.263 КК України - у вигляді позбавлення волі, строком на чотири роки; за ст.336 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном. На призначення зазначеного покарання обвинувачений погодився.

Відповідно до угоди, обвинуваченому відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п.1 ч.4 ст.394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання. А також для обвинуваченого зазначені наслідки відмовивід здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 3 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ст.336 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та нетяжкого злочинів. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, які передбачені ч.1 ст. 263, ст.336 КК України.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання, що вчинив тяжкий та нетяжкий злочини.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. ст.263, ст. 336 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлявся.

Також з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експерта в сумі 6040 грн 96 коп, згідно ст.124 КПК України.

Питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Відносно ОСОБА_4 не застосовувався запобіжний захід.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 373, 424, 468, 469, 374, 473-476 КПК України, ст.ст.12, 263, 336 КК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 квітня 2023 року, укладену між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000053 від 02.02.2023 за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ст.336 КК України і призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 263 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

-за ст.336 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із однорічним іспитовим строком.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1, ч.2 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу - відсутні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування в загальній сумі 6040 (шість тисяч сорок) гривень 96 копійок.

Речові докази:

- 20 гвинтівочних патронів, калібру 7,62х54К, з кулями «ЛПС» із сталевим осердям (57-Н-223, 57-Н-323С), а також головну частину кумулятивної протитанкової гранати ПГ-7М, яка належить до вибухових речовин знищити.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ст.336 КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1