справа № 208/8315/23
№ провадження 1-кс/208/1768/23
УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , власника майна (3-ої особи) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 , педагога ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 «про арешт майна» в межах кримінального провадження № 0001286 від 08.09.2023 за ч. 1 ст. 289 КК України, -

встановив:

Старший слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в якому прохає:

-накласти арешт на мобільний телефон «VIVO», обгорнутий в прозоро-коричневий чохол, в який поміщена sim-картка мобільного оператора ПрАТ «КИЇВСТАР» з написами « НОМЕР_1 » та microSD «Kingston», об`ємом 64GB, який було поміщено до сейф-пакету SUD1136549.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що У період часу з 23:00 год. 07.09.2023 року по 08:15 год. 08.09.2023 року за адресою: м. Кам`янське, вул. Гайдамацька, буд. 29, невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом "ЗАЗ 110307" д.н.з. НОМЕР_2 білого кольору, VIN: НОМЕР_3 , чим спричинила майнового збитку гр. ОСОБА_8 .

За даним фактом 08.09.2023 року внесені відомості в ЄРДР за № 0001286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, 08.09.2023 року неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав мобільний телефон «VIVO», обгорнутий в прозоро-коричневий чохол, в який поміщена sim-картка мобільного оператора ПрАТ «КИЇВСТАР» з написами « НОМЕР_1 » та microSD «Kingston», об`ємом 64GB, який на праві власності належить останньому.

В ході огляду мобільний телефон «VIVO», обгорнутий в прозоро-коричневий чохол, в який поміщена sim-картка мобільного оператора ПрАТ «КИЇВСТАР» з написами « НОМЕР_1 » та microSD «Kingston», об`ємом 64GB було поміщено до сейф-пакету SUD1136549 та вилучено до Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області.

Даний мобільний телефон має суттєве значення по кримінальному провадженню, як речовий доказ.

Наразі встановлено наступні, передбачені ст. 170 КПК України, підстави і мету застосування арешту відносно вказаного вище майна.

Підставами застосування арешту відносно вищенаведеного майна є наступне:

Вилучена річ відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовим доказом з підстав, наведених вище за текстом, та має доказове значення для встановлення таких фактичних обставин події кримінального правопорушення як механізм вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації кримінального правопорушення та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Метою застосування арешту відносно вищенаведеного майна є запобігання можливості його знищення, пошкодження, псування, так як вищенаведене майно, яке має ознаки речових доказів, має бути використано при проведенні слідчих дій, а саме огляду за участю свідків кримінального правопорушення. Повернення власнику вищевказаного майна без проведення слідчих дій і з використанням цього майна може мати наслідком його, знищення, пошкодження, псування, та у будь-якому випадку позбавить сторону обвинувачення можливості отримати інші докази, які б вказували на наявність чи відсутність у діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

За наведених обставин метою застосування арешту вищенаведеного майна є збереження речових доказів.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання за його змістом, пославшись на те, що заявлений телефон є речовим доказом в межах кримінального провадження та може мати в собі відомості що мають значення для встановлення фактичних даних щодо скоєного кримінального правопорушення. Згоди на огляд змісту даних виявленого телефону, ОСОБА_5 не надав, а тому телефон був оглянутий лише ззовні та вилучений за участі ОСОБА_5 , законного представника, педагога, в порядку КПК України. Враховуючи необхідність проведення слідчих дій, перевірку та встановлення фактичних даних щодо скоєного кримінального правопорушення, наявні підстави для накладення арешту на зазначений речовий доказ, з метою забезпечення будь-якого втручання, знищення, спотворення даного доказу.

3-я особа ОСОБА_5 зазначив, що дійсно 08.09.2023 року ним був виданий для огляду мобільний телефон «VIVO», у присутності своєї матері ОСОБА_6 , педагога ОСОБА_7 , проте він відмовився надавати слідчому відомості щодо пін-коду, та номеру сім-карти мобільного оператору, який використовувався лише ним. На даний час, він не згоден щодо арешту телефону.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 заявила про незгоду з клопотанням.

Педагог ОСОБА_7 зазначив, що у його присутності та присутності матері, ОСОБА_5 було видано для огляду та вилучення 08.09.2023 року вказаний мобільний телефон, в межах кримінальної справи. Телефон було оглянуто, про що було складено протокол, зауважень щодо огляду та вилучення ніхто не заявляв.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:

Так, в провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0001286 від 08.09.2023 за ч. 1 ст. 289 КК України, в межах якого 08.09.2023 року ОСОБА_5 , у присутності законного представника ОСОБА_6 , педагога ОСОБА_7 , за участі понятих, старшим слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 оглянуто та вилучено мобільний телефон «VIVO», обгорнутий в прозоро-коричневий чохол, в який поміщена sim-картка мобільного оператора ПрАТ «КИЇВСТАР» з написами « НОМЕР_1 » та microSD «Kingston», об`ємом 64GB, який було поміщено до сейф-пакету SUD1136549.

Жодний зауважень згідно заяви та протоколу огляду від 08.09.2023 року учасники не вносили.

Також, Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 зазначене майно, як вилучене 08.09.2023 року визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки:1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Об`єктивна сторона крадіжки передбачає таємне викрадення чужого майна. Обов`язкові ознаки об`єктивної сторони крадіжки: 1) дія (таємне, незаконне, безоплатне, поза волею власника вилучення чужого майна); 2) наслідок, що полягає у заволодінні винним чужим майном; 3) причинний зв`язок між дією та наслідком; 4) спосіб вчинення злочину, що характеризується таємністю.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи доводи викладені у клопотанні, щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «VIVO», обгорнутий в прозоро-коричневий чохол, в який поміщена sim-картка мобільного оператора ПрАТ «КИЇВСТАР» з написами « НОМЕР_1 » та microSD «Kingston», об`ємом 64GB, який було поміщено до сейф-пакету SUD1136549, тимчасово, на час накладення арешту, позбавив власника (володільця) майна права на його відчуження, розпорядження та користування ним.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 .

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст.. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1