Кримінальне провадження № 1-кп/760/2834/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000265 від 20.03.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Новкі Кричевського району Могильовської області республіки білорусь, громадянки України, з вищою освітою, яка не працює, вдова, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року о 05 годині президент російської федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні.

Того ж дня, близько 05 годині 10 хвилин збройними силами російської федерації, що діяли за наказом керівництва російської федерації та збройних сил російської федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська російської федерації незаконно увійшли сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, термін дії якого неодноразово продовжувався.

Незважаючи на викладене, всупереч норам Конституції України, міжнародних договорів, Законів України та рішень РНБО України, у ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, не пізніше 08.03.2023, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у виправдовуванні збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, запереченні тимчасової окупації частини території України.

Так, 08.03.2023, у період часу з 13 год. 58 хв. по 14 год. 16 хв., ОСОБА_5 , будучи доцентом кафедри загальної фізики та моделювання фізичних процесів Інституту аерокосмічних технологій Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. Ігоря Сікорського», перебуваючи у себе вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення навчального заняття (лекції) з фізики в режимі відеозв`язку з використанням програми «Zoom Meeting», висловила студентам навчальної групи АК-23 своє бачення подій в Україні.

Зокрема, під час проведення зазначеної навчальної лекції, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що як викладач вона має певний авторитет та вплив на студентів, висловлюючи своє бачення ситуації в Україні, ОСОБА_5 неодноразово звинувачувала чинного на момент мовлення Президента України у не підписанні Мінських угод, що стало причиною російсько-української війни: «дев`ять років, десять років Донбас казав підписуємо Мінські угоди, під якими поставив підпис до речі ОСОБА_6 , ОСОБА_6 під тим поставив підпис. Все. Їх просто потрібно було виконати і не було б ніякої війни»; «в последний момент ОСОБА_7 кто-то позвонил и он отказался подписывать. Вот тогда в Париже, все и после этого уже всем было понятно, что они никогда не подпишут Минские и будет война»; «нужно было войны избежать. И если бы наш Президент сделал то, что он обещал, за что ему люди отдали доверие 80 процентов, то не было б этой войны»; «не нужно было развязывать войну»; «Донбасс, подписали те Минские, Донбасс остаётся в составе Украины, то просто просит автономию. Что в этом плохого? И не было бы никакой войны», а напад російської федерації на Україну назвала «випереджаючим ударом» («ОСОБА_9, сам ОСОБА_9 сказав, що ми хотіли напасти на Росію… Тому що вони знали, що вони самі намагалися, а ОСОБА_10 їх опередил»), тобто ОСОБА_5 стверджувала, що Україна готувалася до нападу на російську федерацію.

Крім того, у висловлюваннях ОСОБА_5 під час проведення зазначеної навчальної лекції міститься звинувачення української сторони у обстрілах упродовж останніх дев`яти років «Донбасу», заперечуються обстріли з боку російської федерації, заперечується тимчасова анексія «Донбасу» («А вже тоді Донецьк увійшов в состав росії. Пам`ятаєте, спочатку вони подали заяву, і ОСОБА_10 , пам`ятаєте, він же їх прийняв»), тобто визнається його входження до складу російської федерації.

При цьому, ОСОБА_5 , переслідуючи явно злочинний умисел, здійснювала вищевказані протиправні діяння в контексті триваючої збройної агресії російської федерації проти України, яку розгорнуто на всій її території.

Відповідно до висновку комплексної психолого-лінгвістичної експертизи № 358/1 від 03.07.2023 за результатами дослідження відеозапису лекції від 08.03.2023 встановлено, що у реченнях, словах, фразах, словосполученнях ОСОБА_5 містяться виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої в 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України.

На підставі ч. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надана угода про визнання винуватості, укладена між прокурором відділу Київської міської прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_5 , яка є обвинуваченою у цьому ж кримінальному провадженні.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування та в суді повністю визнала свою винуватість у зазначених діяннях, сприяла органу досудового розслідування та суду у дослідженні обставин вчинення кримінального правопорушення, виявленні та припиненні інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень.

Згідно укладеної угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання згодна.

У судовому засіданні обвинувачена вказала, що вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які їй були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Також, у судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала свою вину та надала судові згоду на призначення узгодженого покарання, надала пояснення, в яких повністю підтвердила обставини, викладені у пред`явленому їй обвинуваченні.

На підставі пояснень обвинуваченої ОСОБА_5 суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, за письмової згоди потерпілого, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена та її захисник у судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 436-2 КК України, як виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, віднесене до категорії нетяжкого, умисне та закінчене.

Як особа, ОСОБА_5 характеризується задовільно, не працює, осудна, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченої, суд вважає, що узгоджене ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України, цілком відповідає тяжкості, обставинам вчиненого злочину та особі обвинуваченої. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду є обґрунтованою, достатньою та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Долю судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України. Речові докази відсутні.

Оскільки після ухвалення вироку і до дня набрання ним законної сили існують ризики, встановлені ухвалою слідчого судді від 16.08.2023, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченій запобіжний захід у виді домашнього арешту у період з 23 год до 06 години наступного дня за адресою місця проживання, з обов`язком прибувати до суду за кожною вимогою, на період апеляційного оскарження.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Київської міської прокуратури м. Києва ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України,та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у виді домашнього арешту у період з 23 години до 06 години наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 , - залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, за проведення лінгвістичної експертизи, у розмірі 9320 грн. 22 коп.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя