Справа № 192/1119/23
Провадження № 1-кс/192/175/23
Ухвала

Іменем України

13 червня 2023 року

Слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , у внесеному 07 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженні № 0000375 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження на мобільний телефон «ОРРО» моделі «СРН2239» із чохлом та двома сім-картами, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що 07.06.2023 до BП № 9 по лінії "102" надійшло повідомлення про те, що 07.06.2023 близько 10 години 40 хв ОСОБА_4 , знаходячись у с. Сурсько-Михайлівці по вулиці Центральній, поблизу будинку 20, Дніпровського району Дніпропетровської області, наніс ОСОБА_7 , який є працівником правоохоронного органу, а саме поліцейським СРПП відділення поліції № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, легкі тілесні ушкодження у зв?язку з виконанням ним службових обов?язків.

За даним фактом 07.06.2023 СВ ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато кримінальне провадження № 0000375 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв?язку з виконанням цим працівником службових обов?язків. 08.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

СВ ВП № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області 08.06.2023 в ході огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_4 , його було вилучено.

08.06.2023 в ході огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_4 , було встановлено, що на мобільному телефоні наявний чохол чорного кольору, марка мобільного телефону «ОРРО», модель «СРН2239», серійний номер: « НОМЕР_1 », Imeil: НОМЕР_2 ; Imei2: НОМЕР_3 ; у мобільному телефоні наявні дві сім-карти: «Київстар» № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; «Vodafone» № НОМЕР_6 . В ході огляду вказаний мобільний телефон із чохлом та двома сім-картами було поміщено до спеціального пакету № PSP1339645 та вилучено до ВП № 9 ДРУП.

Слідчим 08.06.2023 винесено постанову про визнання речовими доказами вилученого в ході огляду майна.

Слідчий посилається на те, що мобільний телефон «ОРРО» моделі «СРН2239» із чохлом та двома сім-картами є знаряддями вчинення злочину, так як підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово телефонував із вказаного телефону на спеціальну лінію «102» з повідомленнями та погрозами фізичною розправою в адресу працівників поліції.

В ході досудового розслідування у слідчих органів виникла необхідність у збережені речових доказів по кримінальному провадженню, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, забезпечення подальшого належного їх зберігання до можливого призначення та проведення всіх необхідних судових експертиз. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до втрати або знищення вказаних речових доказів, що унеможливить в подальшому проведення повного та всебічного досудового розслідування, встановлення обставин котрі підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, а також не забезпечить спеціальну конфіскацію майна.

Слідчий вважає, що вищезазначене майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, в даному конкретному випадку є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто є речовим доказом по кримінальному провадженню, є необхідність здійснити його арешт.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним y статті 98 цього Кодексу в даному конкретному випадку є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий також вказує, що відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Саме з метою збереження речових доказів, попередження можливих фактів їх знищення, пошкодження та внесення в них непоправимих змін слідчий просить накласти арешт на зазначене майно.

У судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав з викладених у ньому підстав, згідно з його поясненнями 08 червня 2023 року огляд телефону підозрюваного проводився двічі, накладення арешту необхідно з метою збереження речових доказів.

Захисник проти задоволення клопотання слідчого заперечував, посилався на те, ОСОБА_4 підозрюється в нетяжкому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв?язку з виконанням цим працівником службових обов?язків, то не зрозуміло, яким чином тимчасово вилучений у нього телефон може бути знаряддям вчинення даного злочину, що слідчим у клопотанні не обґрунтовано та жодними належними та допустимими доказами не підтверджено. У фабулі підозри та її формулюванні у клопотанні слідчого немає посилань на використання ОСОБА_4 зазначеного телефону у якості знаряддя злочину. Тимчасове вилучене у ОСОБА_4 майно - телефон не відповідає ознакам речового доказу, визначеним у статті 98 КПК України.

Захисник зазначає, що фактичне затримання його підзахисного відбулося о 09 год 45 хв 07 червня 2023 року, тобто коли ОСОБА_4 через підкорення наказу змушений був залишатися поряд із уповноваженою службовою особою після його побиття та застосування до нього необґрунтованого процесуального примусу з боку працівників ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Після цього, о 12 год 27 хв 08.06.2023, тобто зі спливом 24-х годин з моменту фактичного затримання, ОСОБА_4 було вручено необґрунтоване повідомлення про підозру. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 278 КПК України останнього мали негайно звільнити, чого працівниками органу досудового розслідування протиправно зроблено не було.

Після того, як його підзахисного було фактично затримано о 09 год 45 хв 07 червня 2023 року, цього ж дня о 17 год 30 хв, тобто у час, коли у відділенні поліції було складено протокол затримання, службовими особами ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області у нього шляхом обману було вилучено мобільний телефон марки «ОРРО» А54 (у клопотанні моделі «СРН2239»), який є його власністю. На вилучення телефону та проведення з ним будь-яких слідчих дій ОСОБА_4 жодного дозволу не надавав.

Саме із 17 год 30 хв 07.06.2023, тобто з моменту незаконного вилучення майна, телефон марки «ОРРО» А54 (у клопотанні моделі «СРН2239») перебуває у розпорядженні слідчого без жодного дозволу з боку його підзахисного як власника майна, а також без дозволу слідчого судді, за яким ні слідчий, ні прокурор до суду не зверталися. Всупереч вимогам ч. 3 ст. 168 КПК України жодним процесуальним рішенням тимчасове вилучення майна його підзахисного слідчим оформлено не було та в протоколі затримання від 07.06.2023 ніяким чином факт такого вилучення не зафіксовано. Уповноважені особи відділення поліції мали звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто не пізніше 08.06.2023, та цього ж дня, у разі не звернення з клопотанням до суду, слідчий зобов?язаний був негайно повернути вказаний у клопотанні телефон законному власнику, що через протиправну бездіяльність слідчий не зробив. Слідчим за погодженням з прокурором звернулися до суду із клопотанням про арешт майна 09.06.2023, тобто пропустили встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України строк для звернення до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а тому воно негайно має бути повернуто ОСОБА_4 . Слідчий, зі спливом майже 24-х годин після незаконного вилучення, у протиправний спосіб 08.06.2023 проводить огляд телефону ОСОБА_8 . Тобто телефон, вилучення якого відбулося у протиправний спосіб 07.06.2023 після незаконного затримання його підзахисного без оформлення передбачених КПК України процесуальних документів, 08.06.2023 було незаконно піддано іншій слідчій дії - огляду.

Захисник вказує, що під час ознайомлення з поданим слідчим клопотанням та додатками до нього йому стало відомо, що слідчий зазначає (дослівно): «08.06.2023 в ході огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_4 , було встановлено, що на мобільному телефоні наявний чохол, чорного кольору, марка мобільного телефону «ОРРО» моделі «СРН2239» серійний номер: « НОМЕР_1 », Imei1: НОМЕР_2 ; Imei2: НОМЕР_3 ; у мобільному телефоні наявні дві сім-карти: «Київстар» № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 : «Vodafone» № НОМЕР_7 4G/LTE. В ході огляду вказаний мобільний телефон «ОРРО» моделі «СРН2239» із чохлом та двома сім-картами, було поміщено до спеціального пакету № PSP1339645 та вилучено до ВП № 9 ДРУП. Аналогічний текст також було зазначено слідчим СВ ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області у постанові про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 08.06.2023. Водночас, під час проведення огляду 08.06.2023 підозрюваним ОСОБА_4 було відмовлено у проведенні огляду його мобільного телефону, який у нього майже добу тому було вилучено слідчим, та на цьому проведення цієї слідчої дії було завершено і телефон поміщено до спецпакету. Вказане підтверджується протоколу огляду від 08.06.2023, а також відеозаписом. Таким чином, під час проведення єдиної слідчої дії, пов?язаної із телефоном його підзахисного - огляду 08.06.2023, слідчому не могли стати відомі будь-які дані тимчасово вилученого майна, окрім його зовнішнього стану, a зазначення слідчим у клопотанні про арешт майна ідентифікаційних даних телефону свідчить про незаконне отримання службовими особами відділення поліції охоронюваної законом інформації, яка міститься на телефоні марки «ОРРО» А54 (у клопотанні модель «СРН2239»), власником якого є ОСОБА_4 .

Для того, щоб проводити огляд мобільного телефону ОСОБА_4 слідчий мав би отримати відповідно до вимог КПК України ухвалу слідчого судді про надання тимчасового доступу до особистого листування та інших записів особистого характеру, які зберігалися на мобільному телефоні, або ж отримати такий дозвіл від власника майна, чого останнім зроблено не було. Ознайомлення із перепискою на мобільному телефоні, а також отримання іншої наявному на ньому інформації за відсутності відповідної ухвали слідчого судді під час проведення його огляду містить ознаки злочину, передбаченого ст. 163 КК України - порушення таємниці листування, що передаються засобами зв`язку. Окрім викладеного, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 161 КПК України речами і документами, до яких заборонено доступ, є листування або інші форми обміну інформацією між захисником та його клієнтом або будь-якою особою, яка представляє кого клієнта, у зв`язку з надання правової допомоги.

Захисник звертає увагу, що в телефоні його підзахисного міститься листування зі ним як захисником, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 161 КПК України є інформацією з обмеженим доступом, що також виключало можливість слідчих самостійно отримувати доступ до інформації, яка на ньому міститься, оглядати його без попереднього отримання дозволу від слідчого судді або отримання відповідного дозволу від власника цього майна, тобто від мого підзахисного.

Захисник просить не залишити поза увагою той факт, що після проведення огляду 08.06.2023 слідчим телефон за його участю, а також за участю понятих і підозрюваного, було запаковано до спецпакету WAR0102600, однак, згідно з долученою до клопотання постановою телефон було запаковано до іншого спецпакету № PSP1339645, природа виникнення якого стороні захисту не відома.

Незважаючи на численні порушення, замість законного повернення тимчасового вилученого майна слідчий подав до слідчого судді незаконне клопотання про його арешт, при цьому грубо порушивши вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України щодо строків подання до слідчого судді такого клопотання. Вилучений телефон належить негайно повернути фактичному власнику.

На думку захисника, клопотання слідчим взагалі не мотивовано, формалізовано, експертизу не призначено, та вказане майно взагалі не стосується інкримінованого моєму підзахисному кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що метою накладення арешту на вказане майно є забезпечення збереження речових доказів, однак, така мета арешту слідчим не доведена, а в матеріалах, які додані до клопотання, відсутні докази, що майно, на яке останній просить накласти арешт, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що є обов`язковою вимогою для накладення арешту відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України.

Захисник просить відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язати старшого слідчого ОСОБА_9 повернути законному власнику ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно - телефон марки «ОРРО» А54 (у клопотанні модель «СРН2239»), та повідомити слідчого суддю про повернення майна його власнику.

Підозрюваний ОСОБА_4 свого захисника підтримав, за змістом його пояснень, 07.06.2023 близько 19 год 00 хв, коли він був вже затриманий, він попросив працівника конвою надати йому пристрій для зарядки телефону, поставив телефон заряджатись, поклав телефон на стіл за принтер. Це було у кабінеті слідчого. Через деякий час побачив, що телефону вже нема, залишився лише зарядний пристрій. Слідчий сказав, що телефону не бачив. На наступний йому сказили, що телефон знайшовся, телефон йому не віддали.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375, яке внесене 07 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

08 червня 2023 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру досудовим розслідуванням встановлено, що 07 червня 2023 року приблизно о 09 годині 12 хв на службовий планшет екіпажу «Крупьє 162», до складу якого входили: поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції ОСОБА_7 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_11 , надійшов виклик від ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що «заявник має зброю, та має намір перекрити проїзну частину дороги, з приводу того, що до нього не приїздить поліція».

В подальшому, 07.06.2023 приблизно о 09 год 50 хв, вищевказаний екіпаж прибув за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на службі у форменому одязі Національної поліції. Прибувши за викликом, за цією адресою працівники поліції для з`ясування обставин події, що сталася, підійшли до ОСОБА_4 , який знаходився за вказаною адресою поблизу поїзної частини дороги, представившись йому співробітниками поліції № 9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, та діючи відповідно до вимог, передбачених ст.ст. 18, 23, 32, 33 Закону України «Про Національну поліцію», запропонували йому пройти до службового автомобіля, для складення відповідного протоколу прийняття заяви.

В свою чергу, ОСОБА_4 , знаючи та усвідомлюючи, що поліцейський СРПП ВП № 9 Дніпровського РУП ГУНІ в Дніпропетровській області старший сержант поліції ОСОБА_12 та поліцейський СРПП ВП № 9 Дніпровського РУП ГУНІ в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_11 перебувають при виконанні своїх службових обов`язків відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», діючи умисно, маючи умисел на здійснення опору працівникам поліції під час виконання ними покладених на них службових обов`язків, з метою завадити їх виконанню, проявляючи агресію, почав грубо висловлюватись на адресу поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_13 ненормативною лексикою, чим провокував працівників поліції на конфлікт та перешкоджав виконанню ними службових обов`язків.

З метою припинення наведених протиправних дій старший сержант поліції ОСОБА_7 та старший лейтенант поліції ОСОБА_11 , діючи в рамках виконання своїх службових обов`язків, неодноразово запропоновували ОСОБА_4 припинити наведені протиправні дії.

Проте, ОСОБА_4 проігнорував законні вимоги працівників поліції, діючи з метою завадити виконанню покладених на працівників поліції обов`язків, безпідставно наніс поліцейському СРПП ВП № 9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшому сержанту поліції ОСОБА_7 три удари коліном лівої ноги по правому стегну, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на правом стегні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (а.с. 18 20).

08 червня 2023 року у період часу з 14 год 06 хв по 14 год 20 хв у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , підозрюваного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 було проведено огляд мобільного телефону чорного кольору з чохлом чорного кольору. Згідно з протоколом на момент огляду захисне скло телефону тріснуте. На запитання захисника до підозрюваного ОСОБА_4 чи дає він згоду на проведення огляду його мобільного телефону останній відповів, що він забороняє проводити огляд його телефону, працівниками поліції через те, що зазначений телефон був вилучений незаконно в кабінеті старшого слідчого ОСОБА_16 майже 21 годину тому, тобто огляд через 21 годину після того як телефон незаконно перебував у слідчого не відповідає волі власника телефону. Вказаний телефон вилучено до відділення поліції № 9 ДРУП.

У протоколі є також зауваження захисника та підозрюваного. Захисник зазначив, що вказана слідча дія є незаконною, тому що оглядався телефон, який вже 20 годин перебував у слідчого і був незаконно вилучений. Підозрюваний вказав, що підтримує захисника та не надавав згоди на вилучення телефону (а.с. 21).

У цей же день, 08 червня 2023 року у період часу 18 год 31 хв по 18 год 37 хв у присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 було проведено огляд, об`єктом якого став спецпакет WAR0102600, на пакеті маються пояснювальні написи, підписи понятих, номер кримінального провадження, підписи підозрюваного та захисника. Згідно з протоколом для детального огляду вмістимого в спецпакет мобільного телефону, спецпакет розпаковано. Детальним оглядом зазначеного мобільного телефону встановлено: на момент огляду на телефоні наявний чохол типу книжка чорного кольору. При знятті чохла з мобільного телефону встановлено: на телефоні наявні пошкодження у вигляді тріщин захисного скла екрану (дисплею). На зворотній кришці телефону є наліпка, на якій наявні маркування у вигляді марки, моделі та IMEI, а саме: «ОРРО», model СРН2239, серійний номер: s/n QCLVBYZPG6JZ55HT», imei1: НОМЕР_2 ; imei2: НОМЕР_3 . Телефон темно-синього кольору. На момент огляду в телефоні наявні дві сім карти, які мають маркування, а саме на сім картці оператору «Київстар» НОМЕР_8 , на сім картці оператору «Vodafone» № НОМЕР_6 . У ході огляду мобільний телефон з двома сім картами та чохол поміщено до спецпакету PSP1339645, опечатано, вилучено до ВП № 9 ДРУП (а.с. 22).

08 червня 2023 року слідчий прийняв постанову про приєднання до кримінального провадження № 0000375 як речового доказу по кримінальному провадженню № 0000375 мобільного телефону «ОРРО» моделі «СРН2239» із чохлом та двома сім-картами, який належить ОСОБА_4 (а.с. 23).

Слідчим також додано до клопотання копії рапортів інспекторів-чергових ВП № 9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за змістом яких ОСОБА_4 неодноразово телефонував на до служби «102» та висловлював погрози на адресу працівників поліції (6 17).

Захисником суду надано диск із відеозаписом проведення огляду мобільного телефону підозрюваного за його участю та підозрюваного на підтвердження обставин, на які він посилається.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтовуючи клопотання про арешт майна слідчий посилається на те, що мобільний телефон «ОРРО» моделі «СРН2239» із чохлом та двома сім-картами є знаряддями вчинення злочину, так як підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово телефонував із вказаного телефону на спеціальну лінію «102» з повідомленнями та погрозами фізичною розправою в адресу працівників поліції.

Слідчий вважає, що зазначене майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, в даному конкретному випадку є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто є речовим доказом по кримінальному провадженню, в ході досудового розслідування у слідчих органів виникла необхідність в збережені речових доказів по кримінальному провадженню, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, забезпечення подальшого належного їх зберігання до можливого призначення та проведення всіх необхідних судових експертиз, незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до втрати або знищення вказаних речових доказів, що унеможливить в подальшому проведення повного та всебічного досудового розслідування, встановлення обставин, котрі підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, а також не забезпечить спеціальну конфіскацію майна.

Саме з метою збереження речових доказів, попередження можливих фактів їх знищення, пошкодження та внесення в них непоправимих змін слідчий просить накласти арешт на зазначене майно.

Слідчий суддя також звертає увагу, на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідальність за погрозу вбивством або насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків встановлена ч. 1 ст. 345 КК України.

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_4 не підозрюється у вчиненні дій, передбачених ч. 1 ст. 345 КПК України.

Постанова про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів, прийнята слідчим 08 червня 2023 року, копія якої додана до клопотання, є формальною, не мотивованою саме в частині доказового значення предметів, які приєднуються до кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що це майно є доказом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, щодо якого йому оголошено підозру.

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу, що 08 червня 2023 року телефон із сім картами, на який слідчий просить накласти арешт, був оглянутий двічі, про що складені протоколи оглядів, та в кожному протоколі вказано про його вилучення.

Разом з тим, ні у протоколі, ні у клопотання не зазнається про те, за яких обставин телефон вибув із володіння ОСОБА_4 (як то під час особистого обшуку, чи він надав його добровільно чи ін.)

Зважаючи на викладене, слідчий суддя доходить висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, а тому у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором, відмовляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , у внесеному 07 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженні № 0000375 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про арешт майна.

Вилучений мобільний телефон «OPPO» моделі «CPH2239» із чохлом та двома сім-картами повернути власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які були відсутні при її проголошенні - з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1