Справа № 947/7460/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі)Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000279 від 29.08.2022, -

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі)Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000279 від 29.08.2022 за підозрою оперуповноважених сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146,

ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28

ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_7 зач. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 365,

ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_8 за

ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України.

Фактичні обставини, які можуть свідчити про ймовірне вчинення кримінально-протиправних дій зазначені у даному клопотанні про арешт майна, в якому сторона обвинувачення зазначає про наявність підстав для арешту вилученого в ході проведення обшуку 20.07.2023 транспортного засобу марки«Ford Focus», державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Додатково сторона обвинувачення вказує, що 03.08.2023 за результатами розгляду слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси клопотання про накладення арешту на майно вилучене в ході проведення 20.07.2023 обшуку в транспортного засобу марки «Ford Focus», державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , повернуто прокурору для усунення недоліків, без участі сторін.

Таку ухвалу слідчого судді прокурором отримано 08.08.2023 о 11 годині 05 хвилин в Київському районному суді міста Одеси нарочно, й на теперішній час, в зв`язку з виправленням раніше встановлених недоліків, сторона обвинувачення повторно підіймає питання накладення арешту майна.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 , 12.03.2024 використовував транспортний засіб марки «Ford Focus», державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить його матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як знаряддя вчинення злочину, та в ньому незаконно утримував та погрожував насильством потерпілому від кримінальних правопорушень ОСОБА_9 , в подальшому заволодівав грошовими коштами останнього, таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, вказаний транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні та може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з тим, що вищевказаний транспортний засіб був знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідають критеріям згідно ч.1 ст.98 КПК України, як речовий доказ, тому 20.07.2023 відповідно до постанови старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні поданого клопотання, зазначивши, що вилучене майно (транспортний засіб) відповідає критеріям речових доказів, а відтак підлягає арешту.

Власник майна в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про арешт майна, зазначивши, що вилучений автомобіль був придбаний нею особисто за власні кошти. При цьому, остання підтвердила, що вилучений транспортний засіб використовувався її сином, який наразі є підозрюваним в рамках такого кримінального провадження, між тим про його незаконне використання їй нічого не відомо. Додатково власник майна зазначила, що вона належним їй транспортним засобом не керує, між тим останньою такий автомобіль використовується.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Вивчивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних зроблених висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.4 ст.189, ч.2 ст.365, ч.5 ст.185, ч.2, ч.3 ст.146, ч.3 ст.28 ч.2 ст.365, ч.1, ч.2 ст.263, ч.2 ст.28 ч.2 ст.365, ч.2 ст.163 КК України.

В рамках такого кримінального провадження про підозру повідомлено трьох осіб, при цьому досудове розслідування триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Як вбачається з фактичних обставин такого кримінального провадження, сторона обвинувачення зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 , 12.03.2023 ймовірно використовував транспортний засіб марки «Ford Focus», державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить його матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як знаряддя вчинення злочину, та в ньому незаконно утримував та погрожував насильством потерпілому від кримінальних правопорушень ОСОБА_9 , в подальшому заволодівав грошовими коштами останнього, таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, вказаний транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні та може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя погоджується з наведеними доводами сторони обвинувачення, зазначаючи крім того, що оскільки вилучений автомобіль міг використовуватися як засіб вчинення ймовірних кримінально-протиправних дій, наведене свідчить не лише про його відповідність до категорії речових доказів, але й про те, що відносно такого транспортного засобу в послідуючому може постати питання щодо його спеціальної конфіскації.

При цьому, безумовно, сторона обвинувачення повинна надати відповідь на питання, чи дійсно не було відомо власнику майна про можливе незаконне використання вилученого автомобіля, й у випадку, якщо пояснення ОСОБА_4 знайдуть своє підтвердження в ході подальшого досудового розслідування, після проведення усіх необхідних процесуальних дій з вилученим транспортним засобом, зацікавлені особи можуть ставити питання щодо повернення такого автомобіля, оскільки спеціальна конфіскація, про яку було зазначено вище, не може застосовуватися відносно майна добросовісного власника.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження, користування та відчуження такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя повторно акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна. В цьому аспекті слідчий суддя акцентує увагу сторони обвинувачення на необхідності якомога швидкого проведення усіх необхідних процесуальних дій з вилученим автомобілем, в цілях фіксації усієї необхідної слідової інформації.

Таким чином на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі)Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000279 від 29.08.2022 задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони будь-яким фізичним та юридичним особам, відчужувати, користуватись, розпоряджатись майном, яке виявлене та вилучене під час проведення 20.07.2023 обшуку транспортного засобу марки«Ford Focus», державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , а саме:

- транспортний засіб марки«Ford Focus», державний номер НОМЕР_1 ,

VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі)Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена у встановленому законом порядку до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1