СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/901/23
ун. № 759/3853/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0003431 від 08.12.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками складу суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_5 , особа, щодо якої розглядається клопотання (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_4 , захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законний представник - ОСОБА_8 , потерпілий - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 08.12.2022 приблизно о 10 годині 20 хвилин, перебував на вулиці поблизу будинку за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 12-Б, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 .

При цьому, ОСОБА_4 , не усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі і правилами поведінки людини в суспільстві, з хуліганських мотивів, умисно, проявляючи особливу зухвалість, перебуваючи в

громадському місці, підійшов ззаду до ОСОБА_9 , постукав по його плечу,

та після того як потерпілий обернувся безпричинно наніс три удари обома

руками стистнутими в кулаки по голові та декілька ударів ногами по животу

потерпілого, після чого, повалив потерпілого на землю.

У подальшому, опинившись зверху по відношенню до потерпілого, ОСОБА_4 притиснув останнього до землі коліном правої ноги та продовжив наносити чисельні удари руками в область голови потерпілого. При цьому потерпілий ОСОБА_9 намагався ухилятись від ударів, закриваючи лице руками, весь час кричавши про допомогу.

Через деякий час, ОСОБА_4 припинив наносити удари

потерпілому та підвівся на ноги. В свою чергу потерпілий ОСОБА_9

повідомив про те, що буде викликати поліцію, при цьому діставши телефон із карману своєї куртки.

Побачивши це, ОСОБА_4 виражаючись нецензурною лайкою в бік потерпілого, дістав із кишені розкладний ніж, тобто предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, погрожуючи його застосуванням, розуміючи, що потерпілий ОСОБА_9 сприймає погрозу останнього, як реальну та небезпечну для свого життя та здоров`я,

грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, з хуліганських мотивів, умисно, проявляючи особливу зухвалість, накинувся на потерпілого та повалив останнього на землю. Опинившись зверху по відношенню до потерпілого, ОСОБА_4 випустив ніж з рук та наніс ще декілька ударів обома руками, стиснутими в кулак по тулубу потерпілого,після чого почав викручувати ліву руку потерпілого.

Дані хуліганські дії продовжувались протягом 4-5 хвилин, та були

зупинені ОСОБА_4 самостійно.

Крім цього, 08.12.2022 приблизно о 10 годині 27 хвилин, ОСОБА_4 , після завершення хуліганських дій, перебуваючи на вулиці поблизу будинку за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 12-Б, побачив на землі телефон марки «Samsung» Galaxy S10 чорного кольору IMEI №1 - НОМЕР_1 , IMEI №2 - НОМЕР_2 вартістю 15569 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 , та діючи відкрито, взяв з землі телефон марки «Samsung» Galaxy S10 чорного IMEI №1 - НОМЕР_1 , IMEI №2 - НОМЕР_3 вартістю 15569 грн., тим самим заволодів ним, завдавши потерпілому матеріальної шкоди.

Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим

майном на власний розсуд.

Посилаючись на те, що на період діянь, в яких підозрюється ОСОБА_4 та на теперішній час, останній за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також на те, що ОСОБА_4 , відповідно до висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 116 від 09.02.2023 року в момент вчинення суспільно-небезпечних діянь та на теперішній час виявляє ознаки шизоафективного розладу, маніакального типу (F25.0 за МКХ-10), а тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, сторона обвинувачення просить застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що йшов по вул. Симиренко по власних справах в навушниках. Зустрівся поглядом із раніше незнайомим ОСОБА_4 , який розмовляв з чоловіком, пройшов далі. Відчув, що його хтось стукає по плечу, знявши навушник він запитав, в чому проблема, на що почув агресивні виказування в свою адресу. Потім ОСОБА_4 почав наносити йому удари кулаками по тулубу та голові. ОСОБА_4 повалив його на землю, продовжив наносити удари, кричати та виражатися нецензурною лайкою. Через кілька секунд удари припинились, він зрозумів, що ОСОБА_4 втомився. ОСОБА_4 відійшов від нього, він підвівся та сказав, що буде викликати поліцію. ОСОБА_4 дістав ніж та почав погрожувати, потім сховав ніж та накинувася знову, повалив на землю на сів зверху. Телефон, який був в цей час у нього в руках, відлетів та він знов почав кричати. Секунд через 30 підбігли жінки. ОСОБА_4 встав з нього, побачив на землі його мобільний телефон, підняв його та показавши йому, забрав з собою та пішов до під`їзду.Телефон йому повернутий, претензій до ОСОБА_4 він не має.

Таким чином, допитавши потерпілого ОСОБА_9 , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, щодії ОСОБА_4 мають ознаки суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім того, суд зауважує, що осудність є однією з загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Виходячи з положень статей 23, 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення. Таким чином, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб. Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Відповідно до висновку стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної комісійної експертизи № 116 від 09.02.2022 року, ОСОБА_4 , як на час вчинення правопорушення, так і на теперішній час виявляє ознаки шизоафективного розладу, маніакального типу (F 25.0 за МКХ-10), не міг і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Дослідивши та проаналізувавши докази по кримінальному провадженню, які є послідовними та не суперечать один одному, вислухавши думку учасників, враховуючи висновок судово-психіатричного експерта №116 від 09.02.2023 року, суд прийшов до висновку, що суспільно-небезпечні діяння, які мають ознаки злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_4 вчинив у стані неосудності, яка виключає можливість застосування покарання та останній за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах звичайного нагляду.

Вказані діяння вчинені ОСОБА_4 в стані неосудності, в зв`язку з чим суд, враховуючи тяжкість вчинених суспільно-небезпечних діянь, характер та тяжкість захворювання ОСОБА_4 , його ступень небезпечності для інших осіб, вважає необхідним застосувати до нього примусові заходи медичного характеру саме у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки інший вид примусового заходу медичного характеру не буде відповідати зазначеним вище умовам.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що при розгляді клопотання судом враховуються та приймаються до уваги посилання сторони захисту на те, що частина письмових доказів є недопустимою в рамках даного кримінального провадження, зокрема в частині порушення права ОСОБА_4 на захист, однак грунтовним та поглибленим вивченням усіх наведених вище доказів, визнаних судом належними та допустимими, можливо констатувати лише наявність при їх отриманні певних процесуальних порушень з боку органу досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, однак доводи захисту в цій частині жодним чином не спростовують висновків суду щодо переконливої доведеності стороною обвинувачення причетності ОСОБА_4 до вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України, на що вказуює сукупність досліджених доказів та мотиви наведені в ухвалі суду вище.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, з утриманням у Київській міській психоневрологічній лікарні № 3 (вул. Павлова, 7, смт. Глеваха Київської області, 08631) необхідно залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 93, п.2 ч. 1, ч. 3 ст. 94 КК України, керуючись ст. 503, 508, 512, 513, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0003431 від 08.12.2022 року відносно ОСОБА_4 , за ознаками складу суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно неосудного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, внаслідок вчинення ним у стані неосудності суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, з утриманням у Київській міській психоневрологічній лікарні № 3 (вул. Павлова, 7, смт. Глеваха Київської області, 08631), залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Речові докази:

- особисті речі ОСОБА_4 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_10 - повернути належному володільцю;

- куртку жовтого кольору, передану на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУНП у м. Києві, квитанція №3608 - повернути належному володільцю;

- предмет, схожий на ніж, переданий на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУНП у м. Києві, квитанція №3606 - знищити.

Ухвала може бути оскаржена через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 28.04.2023 року.

Суддя ОСОБА_1