Справа № 953/7804/23
н/п 1-кс/953/6976/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судовий засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження № 0000651 від 05.06.2023, про обрання запобіжного заходу відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кіровськ, Луганської області, одруженого зі слів, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, останній раз 28.02.2014 Шевченківським районним судом м. Києва, за ч. З ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк 9 років, звільнений 07.07.2021, умовно-достроково, невідбуте покарання 1 рік, З місяці, 7 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 307 КК України

Встановив:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження № 0000651 від 05.06.2023, про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУНП в Харківській області здійснюються досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000651 від 05.06.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 307 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в грудні 2022 року ОСОБА_7 створив та очолив злочинну організацію для незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабісу» на території м. Харкова та всієї країни. До складу злочинної організації ОСОБА_7 залучив раніше знайомих ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

План злочинної діяльності передбачав придбання за допомогою мережі Інтернет особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабісу» у великих розмірах, отримання замовленого наркотичного засобу безконтактним способом через службу доставки поштових відправлень ТОВ «Нова Пошта», перевезення наркотичного засобу до безпечного місця, фасування наркотичного засобу на менші частини для його подальшого збуту наркозалежним особам.

Для забезпечення злочинної діяльності учасники злочинної організації орендували житлове приміщення за адресою: м. Харків, вул. Кисляк, 34, у якому здійснювалося зберігання та фасування особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабісу», до якого мали доступ усі учасники злочинної організації.

В ході досудового розслідування зафіксовано 4 епізоди кримінальних правопорушень, а саме:

-15.07.2023 учасники злочинної організації збули особливо небезпечний наркотичний засіб - «смола канабіса», масою 5,3 грами шляхом направлення посилки за допомогою ТОВ «Нова Пошта» невстановленій в ході досудового розслідування особі під анкетними даними « ОСОБА_11 » за адресою: АДРЕСА_3 ;

-11.08.2023 учасники злочинної організації збули особливо небезпечний наркотичний засіб - «канабіс», масою 51Д грами шляхом направлення посилки за допомогою ТОВ «Нова Пошта невстановленій в ході досудового розслідування особі під анкетними даними « ОСОБА_12 » за адресою: відділення ТОВ «Нова Пошта» № 13, м. Рівне;

-11.08.2023 учасники злочинної організації збули особливо небезпечний наркотичний засіб - «канабіс», масою 29,1 грами шляхом направлення посилки за допомогою ТОВ «Нова Пошта» особі під анкетними даними « ОСОБА_13 » за адресою: відділення ТОВ «Нова Пошта» № 253, м. Київ;

-26.08.2023 учасники злочинної організації збули особливо небезпечний наркотичний засіб - «канабіс», масою 261,8 грами шляхом направлення посилки, використовуючи послуги транспортування ТОВ «Нова Пошта», невстановленій в ході досудового розслідування особі, з анкетними даними « ОСОБА_14 » за адресою:відділення ТОВ «Нова Пошта» № 115 м. Одеса.

07.09.2023 затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 .

07.09.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 307 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 від надання свідчень на підставі ст. 63 Конституції України відмовився.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підтримавши подане клопотання, посилаючись на існування ризиків, зазначених в п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та обґрунтованість пред*явленої підозри за ст. ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 307 КК України.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили відмовити в задоволені клопотання, посилаючись на те, що підозра не є обґрунтованою, не доведено причетність підозрюваного до вчиненого, ризики не доведені, просить визначити інший запобіжний захід, не пов*язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000651 від 05.06.2023 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 307 КК України.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 є осудною особою, який досяг 16-річного віку.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 307 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 06.08.2023 та 30.08.2023, в яких зафіксовані розмови учасників злочинного у групування щодо планування злочинної діяльності, замовлення та отримання особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабісу», його подальшого фасування та маскування у побутових товарах, харчових продуктах та збуту, шляхом відправлення наркозалежним особам у поштових відправленнях, користуючись послугами транспортування ТОВ «Нова Пошта», отримання вказівок від керівника злочинної організації, контроль за виконанням покладених функцій; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді спостереження за особами від 06.08.2023, згідно з якими встановлено місце зберігання та фасування наркотичного засобу учасниками злочинної організації; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розіиукової) дій у вигляді зняття інформації з електронної інформаційної системи від 06.08.2023, а саме: інформації з мессенджеру «Telegram» щодо змісту розмов, текстових повідомлень абонента ОСОБА_8 , в яких останній спілкується з іншими учасниками злочинної організації стосовно наявності наркотичних засобів для їх збуту, їх вартості, спілкування з потенційними клієнтами ~ наркозалежними особами, стосовно збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабісу»;протоколами огляду, виїмки кореспонденції та отримання зразків, з поштових відправлень, які відправлялися та надходили на адреси учасників злочинної організації від 13.07.2023, 15.07.2023, 02.08.2023, 11.08.2023, 26.08.2023, в ході яких були відібрані зразки речовин, які згідно з висновками експертів від 26.07.2023, 27.07.2023, 17.08.2023, 29.08.2023, є особливо небезпечними наркотичними засобами;протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; іншими матеріалами в їх сукупності.

Надані в судовому засіданні стороною захисту заперечення не спростовують висновків щодо обгрунтованості підозри, яка інкримінована ОСОБА_5 на підставі всіх наданих доказів та є підставою для розгляду даного клопотання.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Також, хочу зазначити, що питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри, на даній стадії проведення досудового розслідування кримінального провадження, щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 307 КК України за викладених у клопотанні обставин. І доводи захисту з даного питання не спростовують висновків слідчого судді.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду; можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 307 КК України.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_15 у сукупності з іншими обставинами.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідча суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі, може вдатися до відповідних дій.

Наявність ризику щодо можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення визначено обставинами кримінального правопорушення, що інкриміновано підозрюваному, підтверджується тим, що у володінні підозрюваного можуть знаходитися речі та документи, що підтверджують його злочинну діяльність та ще не вилучені органом досудового розслідування, оскільки збут наркотичних засобів здійснювався тривалий час, у тому числі, наркотичні засоби для продажу замовлялися з інших регіонів України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження вчинення правопорушень підтверджується також тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що було його основним джерелом доходу, що свідчить про реальну можливість перебуваючи на свободі продовження підозрюваним його злочинної діяльності та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Зазначаю, що КПК України не вимагає доказів того, що особа обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин, доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Враховується слідчою суддею під час розгляду даного питання і всі представлені дані щодо особи ОСОБА_5 , який раніше судимий, в тому числі і за ст. 307 КК України, одружений, дітей неповнолітніх немає, не працюючий, зареєстрований в Запорізькій області, проживає ВПО в м. Харкові. Всі зазначені дані про особу, які ретельно досліджені слідчим суддею не зменшують існування вищезазначених встановлених ризиків, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, в тому числі і домашнього арешту, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

За таких підстав, і те, що злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким, який вчинений під час дії воєнного стану, а тому у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і держави в цілому, слідча суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу, в межах строку досудового розслідування.

Підстав для визначеного іншого запобіжного заходу не вбачається, враховуючи всі вищенаведені обставини та відсутність даних про неможливість перебування в умовах тримання під вартою, а тому клопотання захисту в цій частині задоволенню не підлягає.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні зокрема, щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів»

Керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором по кримінальному провадженню № 0000651 від 05.06.2023 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування строком 58 днів - тобто до 04 листопада 2023 року включно.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 04 листопада 2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції в Харківський апеляційний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя