У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого дізнавача СД ВП № 2 Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000942 від 06 серпня 2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого статтею 290 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Старший дізнавач СД ВП № 2 Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що у провадженні відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000942 від 06 серпня 2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого статтею 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході перевірки транспортного засобу марки «DODGE» моделі «CHALLENGER», д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено відсутність дублюючої таблички VIN-коду та сліди втручання третьої особи до частин кузова, зокрема, ознаки підробки ідентифікаційного номеру, а саме, невідповідність шрифту нанесених номерів та ознаки кустарної зміни номеру кузова.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником даного автомобіля являється ОСОБА_5 .

Так, 05 серпня 2023 року, в ході огляду місця події, що за адресою: м. Київ, пр-т. Повітрофлотський 58, було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «DODGE» моделі «CHALLENGER», д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі запалювання від транспортного засобу марки «DODGE» моделі «CHALLENGER», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Постановою дізнавача від 06 серпня 2023 року вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000942 від 06 серпня 2023 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого статтею 290 КК України.

Враховуючи вищевикладене, а також заплановані в кримінальному провадженні проведення транспортно-трасологічної та судово-технічної експертиз документів, з метою збереження речових доказів, в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, тому дізнавач звернувся з указаним клопотанням.

Слідчий або прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. 11 серпня 2023 року дізнавач ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якому зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак 11 серпня 2023 року подав до суду заяву, в якій він зазначив, що не заперечує проти накладення арешту на належний йому автомобіль, однак просив не обмежувати його право у користуванні зазначеним майном та слухати справу у його відсутність.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність прокурора та власника майна.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000942 від 06 серпня 2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого статтею 290 КК України.

05 серпня 2023 року, в ході огляду місця події, що за адресою: м. Київ, пр-т. Повітрофлотський 58, було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «DODGE» моделі «CHALLENGER», д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі запалювання від транспортного засобу марки «DODGE» моделі «CHALLENGER», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , оскільки були виявлені ознаки підробки ідентифікаційного номеру вказаного транспортного засобу.

Постановою дізнавача СД ВП № 2 Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 від 06 серпня 2023 року вищевказане майно визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У клопотанні дізнавача зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вилучені речі необхідні для проведення транспортно-трасологічної та судово-технічної експертиз.

Таким чином, дізнавачем доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначені вище речі є зберегли на собі сліди протиправних дій та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже вони відповідають ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з частиною третьою статті 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

В той же час, визначаючи спосіб арешту транспортного засобу марки «DODGE» моделі «CHALLENGER», д.н.з. НОМЕР_1 ; ключів запалювання від транспортного засобу марки «DODGE» моделі «CHALLENGER», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , слідчий суддя керується частиною четверотою статті 173 КПК України, якою передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження права власності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оцінивши доводи дізнавача та врахувавши наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження прав власника майна завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України необхідність збереження арештованого майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000942 від 06 серпня 2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого статтею 290 КК України, які належать ОСОБА_5 та які було вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Київ, пр?т Повітрофлотський, 58, а саме: транспортний засіб марки «DODGE» моделі «CHALLENGER», д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі запалювання від транспортного засобу марки «DODGE» моделі «CHALLENGER», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1