Справа № 529/972/23
Провадження № 1-кп/529/216/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000211 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Полтави, проживаючої по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, не працюючої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимої:

- 13.03.2023 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, на день ухвалення вироку відпрацьовано 121 годину, невідбутий строк громадських робіт становить 79 годин громадських робіт,

обвинуваченої у вчиненні нею кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення кримінального правопорушення у вигляді нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, будучи засудженою вироком Київського районного суду м. Полтави від 13 березня 2023 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 годин, у період невідбутого за цим вироком покарання у вигляді громадських робіт, на шлях виправлення не стала, а знову вчинила кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Так, 11 травня 2023 року близько 10 год. 00 хв. обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту по вул. Диканський Шлях в с. Велика Рудка Полтавського району Полтавської області, під час словесної сварки з ОСОБА_5 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, нанесла потерпілій ОСОБА_5 один удар лопатою (металевою частиною "плашма") в ділянку лівого ліктьового суглобу. У результаті умисно нанесеного ОСОБА_4 удару ОСОБА_5 , останній було завдано легке тілесне ушкодження у вигляді синця шкіри верхньої третини лівого передпліччя та лівого ліктьового суглобу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Під час судового засідання потерпіла ОСОБА_5 подала письмову заяву, в якій вказала, що вона відмовляється від обвинувачення стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України. При цьому потерпіла у заяві вказала, що примирилася з обвинуваченою, наслідки відмови від обвинувачення розуміє, жодних претензій, як матеріального, так і морального характеру, до обвинуваченої не має.

Обвинувачена ОСОБА_4 , якій роз`яснено, що кримінальне провадження закривається з нереабілітуючих підстав, просила закрити кримінальне провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти закриття кримінального провадження.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю з таких підстав.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення та розпочинається лише на підставі письмової заяви потерпілого.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з ч. 4 ст. 26 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

За таких обставин, враховуючи, що потерпіла ОСОБА_5 відмовилася від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, кримінальне правопорушення у даному провадженні не є пов`язаним із домашнім насильством, наслідки відмови від обвинувачення потерпілій зрозумілі, претензій до обвинуваченої вона не має та її відмова є добровільною, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речового доказу суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 26, ст. 100, п. 7 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 314, 369-372, 477 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 12.05.2023, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_5 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Речовий доказ у вигляді господарчої металевої лопати коричневого кольору з дерев`яним руків`ям сірого кольору, яка знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, - повернути власниці ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1