Справа № 541/2188/23
Провадження № 1-кп/541/242/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миргород клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000083 від 30.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000083 від 30.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою суду від 22.06.2023 року за цим провадженням було призначено підготовче судове засідання.

Клопотання мотивоване тим, що 30 січня 2020 року надійшла ухвала Миргородського міськрайонного суду Полтавської області про зобов`язання СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області внести відомості до ЄРДР про вчинення працівниками АТ КБ «Приватбанк» шахрайських дій у вигляді видачі кредитної картки на ім`я ОСОБА_4 , яку останній не замовляв та по якій на даний час мається кредитний борг, тим самим останньому було завдано значних матеріальних збитків.

За даним фактом 30.01.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження за № 0000083 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

На даний час із дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, минуло більше трьох років.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню проводились необхідні слідчі дії на встановлення осіб причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, але встановити їх не надалось можливим. За результатами перевірки, інформацію яка містить оперативний інтерес не знайдено.

За наслідками досудового розслідування не встановлено, хто саме вчинив дане кримінальне правопорушення. За відсутності достатніх доказів, жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в цьому провадженні не повідомлено.

З огляду на вищенаведене та з урахуванням положень ст. 49 КК України, прокурор просить закрити кримінальне провадження, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка його вчинила та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала із наведених у ньому підстав та просила його задовольнити, оскільки відповідно до положень діючого законодавства на момент розгляду клопотання судом кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України віднесено до кримінальних проступків та з часу його вчинення минуло 3 роки.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо закриття кримінального провадження та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора з наступних обґрунтувань. Вважав, що відсутні підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, адже законодавцем встановлено імперативне правило за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, що не встановлено особу, яка ймовірно причетна до вчинення кримінального правопорушення. Однак, в ході досудового розслідування встановлено особу працівника Миргородського відділення «Приватбанку» ОСОБА_5 , яка 20 грудня 2019 року без його згоди оформила та видала йому кредитну картку, яку він не замовляв та за якою вже рахувався сумнівний борг на суму 313 тисяч 626 гривень 11 копійок, що може бути підставою для притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України. В разі відсутності в її діях складу кримінального правопорушення, слідчий зобов`язаний був винести постанову про закриття кримінального провадження, однак така постанова винесена не була. Крім того, слідчим не відібрано пояснення у працівника «Приватбанку» ОСОБА_5 , яка ймовірно вчинила шахрайські дії та не допитано жодної особи під час досудового розслідування, хоча ним подавалися клопотання щодо допиту, як свідків керуючого відділення ОСОБА_6 щодо наданих повноважень працівнику ОСОБА_5 у частині оформлення та видачі банківських карток клієнтам банку та фактично не допитано керівника служби безпеки ОСОБА_7 з приводу можливості чи не можливості працівником банку багаторазового використати підпис клієнта, зроблений ним пальцем на планшеті для підписання працівником від імені клієнта, тих документів з якими він не був ознайомлений і не давав згоди не на підписання таких документів. Наголошував, що в кримінальному провадженні не здійснювалось належним чином досудове розслідування та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України, однак прокурор всупереч даним обставинам направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження. Вказував, що використання прокурором норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17.10.2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування даного кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України.

Прокурор з приводу заперечень потерпілого звертала увагу суду, що в ході досудового розслідування всі клопотання ОСОБА_4 були розглянуті. Дізнавачем було отримано тимчасовий доступ до банківської роздруківки, договору та анкети-заяви. Під час допиту свідка ОСОБА_8 , останній відмовився надавати пояснення згідно ст. 63 Конституції України, оскільки не пам`ятав обставин справи зважаючи на тривалий час, що минув. З приводу допиту свідка ОСОБА_5 вказувала, що даний свідок не була допитана в ході досудового розслідування напевно у зв`язку із неможливістю встановлення її місцезнаходження. Крім того зазначала, що пояснення свідків не є доказами по даному кримінальному провадженню.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно із наданим витягом СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000083 від 30.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за фактом вчинення працівниками АТ КБ «Приватбанк» шахрайських дій у вигляді видачі кредитної картки на ім`я ОСОБА_4 , яку останній не замовляв та по якій на даний час мається кредитний борг.

Внаслідок протиправних дій невстановлених осіб потерпілому завдано матеріальних збитків, факт вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, проте встановити особу, яка вчинила даний проступок, під час досудового розслідування не представилося можливим, про підозру жодній особі не повідомлено.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Частиною 2 статті 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження за наявності таких підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000083 від 30.01.2020, досудове розслідування в ньому проводиться за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років. За таких обставин вказане кримінальне правопорушення згідно з положеннями ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України визначено строки давності - 3 (три) роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що під час проведення слідчих дій встановити особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення не надалося можливим, при цьому, закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки з дня вчинення вказаного кримінального правопорушення минуло більше трьох років, отже приймаючи до уваги наведене, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про закриття провадження, суд також приймає до уваги, що процесуальні можливості щодо проведення подальших слідчих дій з метою встановлення обставин правопорушення, а також щодо встановлення особи правопорушника вичерпані.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, п. 3-1 ч. 1 ст.284, ст. 369 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області про закриття кримінального провадження № 0000083 від 30.01.2020 - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000083, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Матеріали кримінального провадження № 0000083 від 30.01.2020 повернути на зберігання до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1