Провадження № 11-кп/824/3175/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

4 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року, якою продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, тобто до 08 червня 2023 року включно, зменшено розмір застави, достатній для виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Дарницькому районному суді м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0007287, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, тобто до 08 червня 2023 року включно, зменшено розмір застави, достатній для виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього (нічного) арешту за адресою: АДРЕСА_1 , чи інший не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, а прокурором не надано жодних конкретних доказів щодо підтвердження їх існування. Зазначає, що ризик переховування ОСОБА_6 від суду є сумнівним, оскільки вважає, що суд безпідставно оголосив у розшук обвинуваченого, так як ОСОБА_6 не був повідомлений про дату та час проведення засідання та й жодних намірів ухилитись від суду не мав, водночас зазначає, що суд ухвалюючи таке рішення керувався одним лише рапортом поліцейського. Крім того, зазначає, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б вказували на наміри ОСОБА_6 вчинити інше кримінальне правопорушення. Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого чи свідка, зазначає, що у обвинуваченого не має ні змоги ні наміру, оскільки потерпілий в суді уже допитаний, а свідок ОСОБА_8 знаходиться за кордоном. Також захисник звертає увагу на те, що відсутні достатні докази щодо правильної кваліфікації інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України.

Заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як встановлено ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Так, судом першої інстанції були заслухані пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 належним чином дослідив всі обставини, які мають значення для вирішення даного питання, врахував конкретні обставини кримінального провадження, дані, що характеризують особу обвинуваченого, характер та тяжкість злочину, який йому інкриміновано, та правильно встановив, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого, на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу.

Доводи захисника про те, що ризик переховування ОСОБА_6 від суду є сумнівним, оскільки захисник вважає, що суд безпідставно оголосив у розшук обвинуваченого, на думку колегії суддів є необґрунтованими. Так, з ухвали суду вбачається, що суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини, які мають значення для вирішення даного питання, встановив, що оголошення в розшук обвинуваченого було доцільним та виправданим і маючи на те достатньо правові підстави, та підсумовуючи щодо наявності ризику переховування від суду, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що процесуальна поведінка обвинуваченого протягом тривалого часу є незмінною, даний ризик є настільки очевидним, що наразі не вбачається жодної підстави погодитись із стороною захисту про можливість обрати раніше судимому ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні тяжкого корисливого злочину, інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Посилання захисника про відсутність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень є неспроможним, враховуючи те, що ОСОБА_6 будучи обізнаний про наявність щодо нього попередніх вироків суду, відповідно до яких останньому призначено покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення проти власності, а тому зважаючи на те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, джерел доходу у нього не має, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні достатні докази щодо правильної кваліфікації інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, не беруться до уваги колегією суддів, оскільки ці питання, за наявності для цього відповідних підстав, підлягають з`ясуванню та перевірці в суді першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження по суті, і не є підставою для звільнення ОСОБА_6 з-під варти, а також виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд взяв до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчинених злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та правильно прийшов до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

На думку колегії суддів, обставини, які зазначені захисником в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, доводів на спростування вищевказаних висновків суду першої інстанції захисником не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення без змін.

Керуючись положеннями ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року, якою продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, тобто до 08 червня 2023 року включно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя