Провадження № 1-кп/466/223/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Львові кримінальне провадження № №0000506 від 09 листопада 2021 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Золочівка Золочівського району Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, працездатного, фізична особа-підприємець, одружений, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 09.11.2021 близько 00:06 год., перебуваючи на території житлового комплексу «Бельгійське містечко» за адресою: м.Львів, вул.Джерельна,91 на ґрунті раптово виникнених особистих неприязних відносин, у результаті словесного конфлікту, маючи умисел двічі розпилив в очі ОСОБА_7 газом з перцевого балончика «Перець -1б», чим спричинив потерпілій згідно висновку експерта №1327 від 16.11.2021 тілесні ушкодження у вигляді опіку кон`юктиви та рогівки обох очей І-ІІст., міотичний астигматизм обох очей, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч.1 ст. 125 КК України

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку заперечив. Пояснив, що він опівночі вийшов з квартири виносити сміття та забрав воду з автомобіля.Тримаючи в руках дві баклажки води, він проходив біля майданчика та зробив зауваження потерпілій, що вона вигулює собаку без повідка, намордника та на газоні, тобто у невстанолвленому місці. На таке отримав заперечення і в той час до нього на швидкості підбіг пес гавкаючи та намагався вкусити. Тримаючи в одній руці воду він витягнув з кишені балончик та захищаючись розпилив газ на собаку. В цей час він стояв спиною до потерпілої, яка його вдарила в спину та втрачаючи рівновагу він викинув руку і розпилив газ. Після словесної перепалки та намагання його вдарити, він вдруге рогзпилив газ на потерпілу, захичаючись. Після інценденту він заніс воду до квартири та вийшов на вулицю і викликав поліцію. Вважає, що він діяв в межах самооборони.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що зобвинуваченим не знайома. В той день близько 23.00 год. вишла прогулюватися з песиками біля будинку 91. До неї приєдналися знайомі з буд 93 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та з нами було 3-є песиків. В якийсь час обвинувачений проходив біля майданчику та привітався і одразу висловив претензії щодо вигулювання соба на подвірї. З її сторони агресії не виникало. Після того як песик прибіг до них гавкаючи, обвинувачений витягнув балончик та розпилив речовину на песика, в той час вона бажала захистись та відштовхнула нападника. В цей час він розпилив газ їй з балончика, а незадовго вдруге розпилив. В подальшому за неї заступилися товариші. Після інцинденту, вона зверталася до лікаря.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він з потерпілою знайомий. В той день близько 24.00 год він вийшов погуляти з песиком і вони троє знаходилися на площадці. В якись час ОСОБА_11 почав розмовляти з ОСОБА_12 та миттєво вигяг балончик і розпилив газ перше на собаку а потім на ОСОБА_12 . Після того як ОСОБА_12 його відштовхнула, він вже підбігав до неї і в цей час ОСОБА_11 викинув балончик. На зипитання чому так зробив, відповіді зрозумілої не отримав. До прибуття обвинуваченого собачки бігали та бавились.

Не зважаючи на заперечення, висловлені обвинуваченим щодо доказів його винуватості у вчиненні кримінального проступку, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а також підтверджується:

- витягом з ЄРДР №0000506 від 09 листопада 2021року, де внесені відомості про час та місце вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме: 09.11.2021 до ВП №1 ЛРУП №1 у Львівській області звернулася гр. ОСОБА_7 , якій 09.11.2021 приблизно о 00:05 год. візуально знайома особа перебуваючи на території «Бельгійського містечка» у м.Львові нанесла заявниці тілесні ушкодження. ІТС ІПНП №28295 / арк.спр.129/;

- заявою ОСОБА_7 від 09.11.2021 щодо вжиття заходів до візуально знайомої їй особи, мешканця АДРЕСА_3 , який 09.11.2021 близько 00:05год. на території «Бельгійського містечка» внаслідок розпилювання балончиком наніс їй хімічні опіки на обличчя, що спричинило втрату зору на 30 хв. /арк.спр.128/;

- висновком експерта №1327 від 15.11.2021 за результатами обстеження ОСОБА_13 , згідно якого при обстеженні ОСОБА_7 лікарем-окулістом поліклініки 10.11.2021 встановлено діагноз: "Опік кон`юктиви та рогівки обох очей І-ІІст. Міотичний астигматизм обох очей». На час проведення судово-медичної експертизи у потерпілої тілесних ушкоджень не виявлено. Вказана лікарем травма очей утворилась від дії якоїсь хімічної речовини, міг виникнути від дії струменя газового балончика в ніч з 08 на 09 листопада 2021 року та відноситься до легкого тілесного ушкодження /арк.спр.131/;

- відеозаписом з камери спостереження з будинку АДРЕСА_3 , з якого вбачається, що 09.11.2021 о 00:05год. обвинувачений заходить на прибудинкову територію, тримаючи в руках дві фляги води. В цей час один з песиків побіг в протилежну від обвинуваченого сторону, а потерпіла наблизилася до пішохідної доріжки з метою запобігти контакту з тваринами. Після нетривалої розмови з потерпілою, до них підбіг песик і в той час обвинувачений витягнув з кишені балончик та розпилив такий перше на песика, а потів на потерпілу. Післі продовження суперечки, ОСОБА_3 , повторно розпилив в обличчя птерпілої ОСОБА_14 перцевий газ з балончика.

Щодо пояснень обвинуваченого про самозахист та нанесення йому удару і як результат його дії про розпилення балончиком вперше, то суд зазначає наступне. На оглянутому в судовому зпасіданні відео чітко видно про те, що потерпіла не наносила ударів, а намагаючись забрати песика легко відштовхнула ОСОБА_3 , таким чином, що він навіт не спіткнувся. Повторне розпилення газу з перцевого балончика, яке обвинувачений вчинив до потерпілої коли знаходився навпроти неї не можна оцінювати як самозахист, оскільки будь яких дій насильницького характеру потерпіла щодо обвинуваченого не вчиняла, жодної загрози здоровю обвинуваченого не було. Як чоловік, ОСОБА_3 розумів, що напроти нього знаходиться жінка, яка не могла спричинити йому будь якої шкоди, а тому розпилення перцевого газу було умисним, чим потерпілій нанесено легкі тілесні ушкодження.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, кваліфіковані правильно, оскільки орган котрий проводив досудове розслідування за наявних для цього об`єктивних підстав вжив всіх необхідних заходів для з`ясування та встановлення істини у кримінальній справі, здобувши усіх можливих доказів та давши правильну оцінку, і прийшов до правильного висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України.

Характер, хронологія і послідовність дій обвинуваченого, а також об`єктивна спроможність дорослої людини оцінювати життєву ситуацію, на думку суду, дає підстави вважати, що ОСОБА_3 дійсно вчинив проступок умисно.

Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена, його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України

При призначенні покарання суд враховує положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд бере до уваги, що він є особою, яка не має судимості, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений на утриманні має малолітню доньку 2021 р.н.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом, у відповідності до ст. 66 КК України не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом, у відповідності до ст. 67 КК України не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень..

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Керуючись ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,-.

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ, визнаний постановою дізнавача СДВП№1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 від 21.11.2021 про визнання речових доказів та приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження, а саме: CD-R диск 52 Х 700МВ 80 min, срібного кольору, в паперовому пакеті на якому міститься п`ять відеофайлів залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1