Справа № 158/2166/23
Провадження № 1-кп/0158/138/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження №0000261 від 10.05.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загаї, Горохівського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи 01.05.2023р. визнаним військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби, отримав 01.05.2023р. під особистий підпис персональну повістку про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оголошеними Указами Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовженого Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022р., № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022р., продовженої Указом Президента України № 342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 17.05.2022р., затвердженого Законом України № 2264-IX від 22.05.2022р. та явку на 02.05.2023р. до пункту збору, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період.

Проте, ОСОБА_4 , всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином повідомленим про необхідність прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ухилився від призову за мобілізацією, на особливий період та без поважних причин не прибув 02.05.2023р. до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення у складі команди до військової частини № НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину з приводу пред`явленого йому обвинувачення визнав в повному об`ємі, не заперечив того факту, що отримав 01.05.2023 року під особистий підпис персональну повістку про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період на 02.05.2023 року до пункту збору, розташованого у АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби, однак ухилився від призову за мобілізацією та без поважних на те причин не прибув 02.05.2023 року до пункту збору для відправлення у складі команди до військової частини № НОМЕР_1 для проходження військової служби. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні з врахуванням позиції її підзахисного, ряду пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи незадовільний стан здоров`я обвинуваченого просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Також враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному об`ємі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження інших письмових доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на особу обвинуваченого.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є послідовними та змістовними, відповідають даним, наведеним у обвинувальному акті. На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному об`ємі, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має незадовільний стан здоров`я, що стверджується наданими доказами, згідно досудової доповіді Луцького РВ №1 Філії ДУ «Центр пробації» виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину особою вперше.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності та приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою під час іспитового строку.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у виді 3-х (три) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно п. п. 1, 2, ч. 1, ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1