справа № 208/4918/22
№ провадження 1-кп/208/229/23
ВИРОК

Іменем України

29 червня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000714 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Солонянський район, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одружений, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Близько 19.30 години 08.09.2022 року, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним легковим автомобілем «Audi 80» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно технічного паспорту серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , рухався по вулиці Ціолковського з боку вулиці Криворізької в напрямку вулиці Гайдамацької, що розташовані в Заводському районі міста Кам`янське Дніпропетровської області.

Під час руху, ОСОБА_5 проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху відволікся від керування автомобілем на виклик свого мобільного телефону, та виїхавши на зустрічну смугу для руху, не дав дорогу водію мопеду «Zipr 3p» ОСОБА_8 , який рухався йому назустріч по проїзній частині вулиці Ціолковського, внаслідок чого, в районі будинку № 119, допустив з ним зіткнення.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирці мопеду ОСОБА_4 спричинене тілесне ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з закритими уламковими переломами кісток лівої гомілки зі зміщенням (великогомілкової кістки в ніжній третині та малогомілкової кістки в області лодижки), синців та ран на лівій гомілці, синця та рани лівої верхньої кінцівки, садна на тулубі, які відносяться до середнього ступеня тілесних ушкоджень.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_5 виразилося в тому, що він керуючи автомобілем порушив вимоги п. 2.3 б), п.10.1 «Правил дорожнього руху України», згідно положень яких водій під час керування транспортним засобом повинен:

- п. 2.3. б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,

і невиконання п. 10.1. Правил знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки зазначене порушення безпосередньо спричинило настання даної події.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні злочину при визначених в обвинувальному акті обставинах визнав повністю та пояснив суду наступне.

Автомобіль він придбав у власника та їздив за технічним паспортом. З потерпілою по справі та водієм мопеду він раніше не знайомий.

08.09.2022 року, приблизно о 19.00 годині, він їхав на автомобілі «Ауді» по вулиці Ціолковського в м. Кам`янське зі сторони ТЦ «Україна» разом з трьома знайомими. Дорога була вузька, мала зустрічний напрямок руху не розподілений смугою. Рухався він зі швидкістю 30-50 км/год. Дорога йшла на підйом, і на зустріч зверху їхав мопед. Мопед він помітив здалеку. Мопед їхав ближче до середини дороги. Йому зателефонували по телефону, він відволікся від дороги, і як виявилось виїхав на зустрічну смугу, що також пов`язано з тим, що по його полосі руху знаходились три каналізаційні люки. Коли підняв очі від телефону, стався удар. Він зупинився та побачив мопед на обочині. Поряд стояв чоловік - водій мопеду, а жінка-пасажир лежала на асфальті. Він вискочив з автомобіля та побачив, що жінці погано. Хтось викликав швидку допомогу. Одразу після ДТП, він сплатив постраждалим від аварії 400 доларів США.

Свою вину визнає повністю та щиро кається у скоєному. Позовні вимоги потерпілої визнає повністю і частину їх сплатив. Просить його суворо не карати, не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_5 раніше не знайома.

Приблизно о 19.30 годині 08.09.2022 року, вона разом з чоловіком їхали на моторолері по вулиці Ціолковського в м. Кам`янське. Чоловік був за кермом. Обвинувачений виїхав на зустрічну смугу, по якій рухалися вони. Удар автомобіля прийшовся їй на ногу і вони перевернулися. Внаслідок ДТП у неї виникли переломи, забої. Вона лежала в лікарні, робили операції. Обвинувачений приходив до лікарні, телефонував, але окрім виплачених одразу 400 доларів США, іншої матеріальної допомоги не надавав.

Внаслідок травмування вона перенесла фізичну біль, перенесла фізичні та емоційні страждання під час чисельних операцій та подальшого відновлення. Вона залишилась без роботи, її життя змінилося.

Просить задовольнити її позовні вимоги. Обвинуваченого просить покарати на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого раніше не знав. Потерпіла є його дружиною. Приблизно о 19.30 годині 08.09.2022 року, він разом з дружиною їхали на мопеді по вулиці Ціолковського в м. Кам`янське. На вулиці сиріло. Він був за кермом а дружина сиділа позаду. Спускалися по вулиці вниз, назустріч їхав автомобіль, який почав виїжджати на зустрічну смугу по якій їхали вони. Розмітки на дорозі не було. Він почав сигналити та прижиматися до обочини але зіткнення уникнути не зміг. Удар автомобіля прийшовся по нозі дружини і від удару вони перевернулися. Швидку допомогу викликав сусід, який вибіг на дорогу. Він отримав тільки ссадна, а дружина лікувалися в медичному закладі. Обвинувачений на лікування грошей не давав.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 знає, потерпілу раніше не знав.

08.09.2022 року він їхав разом з ОСОБА_5 в автомобілі. Він сидів на передньому сидінні. На вулиці темніло. Вони їхали в районі п. Романково. Піднімалися по вулиці Ціолковського. Їхали зі швидкістю 50-60 км/год. Смуги поділу на дорозі не було. Він бачив, що світять зовнішні ліхтарі та їде мопед. ОСОБА_5 хтось зателефонував. Потім від відволікся та почув удар в ліве колесо. Мопед проїхав трохи та упав. Біля мопеду лежала жінка. Чоловік упав та піднявся. Він не пам`ятає гальмував ОСОБА_5 чи ні. Хто викликав швидку допомогу не знає.

Окрім повного визнання ОСОБА_5 вини у пред`явленому йому обвинуваченні, вона також встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні, а саме:

- витягом з ЄРДР від 09.09.2022 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України, з фабулою що 08.09.2022 року близько 19.40 годині по вулиці Ціолковського з боку вулиці Криворізької в напрямку вулиці Гайдамацької, рухався автомобіль «Audi 80» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , який в районі будинку № 119, допустив зіткнення з мопедом «Zirp 3p» р.н. відсутній, під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався з пасажиром ОСОБА_4 ..Внаслідок ДТП ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження (т.2 а.с. 2);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.09.2022 року, згідно якого зафіксована обстановка на місці ДТП, ділянці місцевості розташованої по вулиці Криворізькій в м. Кам`янське. На зазначеній ділянці розташований автомобіль «Audi 80» реєстраційний номер НОМЕР_1 з пошкодженням лівого крила та лівої фари та мопедом «Zirp 3p» з пошкодженням правої та лівої передньої частини мопеду, керма, схемою ДТП та фотознімками (т.2 а.с. 11-19);

- речовими доказами по справі - автомобілем «Audi 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мопедом «Zirp 3p» (т.2 а.с. 20);

-висновком автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-22/28468-ІТ від 22.09.2022 року, згідно якого робоча гальмова система переднього та заднього коліс, а також рульове керування мопеда «Zirp 3p» на момент експертного огляду знаходиться в працездатному стані (т.2 а.с. 53-57);

-висновком автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-22/28463-ІТ від 22.09.2022 року, згідно якого робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «Audi 80» р.н. НОМЕР_1 на момент експертного огляду знаходиться в працездатному стані (т.2 а.с. 61-66);

- протоколом проведення слідчого експерименту з водієм мопеду ОСОБА_8 від 14.09.2022 року, проведеного на місці події. Погодні умови та час доби відповідають умовам, при яких була скоєна ДТП. ОСОБА_12 зазначив, що рухався по вулиці Криворізькій в м. Кам`янське на своєму мопеді та встановлено замірами, що мопед рухався на відстані 4,7 м. від лівого краю проїзної частини, зі швидкістю 30 км/год. Після встановлення статистичного автомобілю, встановлено межу проїзної частини, яка склала 0,8 м. від правого краю проїзної частини відносно руху автомобілю. Після чого ОСОБА_12 вказав місце зіткнення, а саме и на відстані 4,7 м. від лівого краю проїзної частини відносно руху мопеду. Також вказав траєкторію руху автомобілю відносно нього - з моменту виїзду автомобіля на зустрічну смугу до моменту зіткнення автомобіль подолав 27,8 м. На місці зіткнення встановлено кут спуску для мопеда, який складає 2 градуси. Залізняк також зазначив, що під час ДТП інших транспортних засобів не було. Схемою та фотознімками до протоколу (т.2 а.с. 75-82);

- висновком автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-22/29017-ІТ від 22.09.2022 року, згідно якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Audi 80» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.

При заданих вихідних даних, водій автомобіля «Audi 80» ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути ДТП, для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили би йому їх виконати.

Дії водія мопеду «Zirp 3p» ОСОБА_8 при заданих вихідних даних, не мав технічної можливості зупинити мопед, яким він керував, до місця зіткнення та уникнути даної ДТП.

Дії водія автомобіля «Audi 80» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 при заданому механізмі пригоди, не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

В діях водія мопеду «Zirp 3p» ОСОБА_8 , при заданому механізмі пригоди, не вбачається невідповідностей технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху (т.2 а.с. 94-97);

- висновком судово-медичної експертизи № 749-Е від 20.09.2022 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з закритими уламковими переломами кісток лівої гомілки зі зміщеннями (великогомілкової кістки в ніжній третин та малогомілкової кістки в області лодижці), синців та ран на лівій гомілці, синця та рани лівої верхньої кінцівки, садна на тулубі, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня (п.п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Виявлені у неї ушкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді за обставин, зазначених у постанові при призначення судово-медичної експертизи.

Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, експерт вважає, що давність їх утворення може відповідати терміну, вказаному у наданих на її ім`я медичних документах (08.09.2022 року). (т.2 а.с. 130-131).

Аналізуючи визначений судом обсяг доказів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає визнання своєї вини, щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлені.

Питання про призначення покарання при постановленні вироку суд вирішує в залежності від доведеності винуватості особи у вчиненні злочинних дій за обставин, пред`явлених в обвинуваченні, з урахуванням вимог статей 50, 65 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, яке визначено законодавством як не тяжкий та неумисний злочин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав повністю, позитивно характеризується за місцем мешкання, враховує обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи обставини справи, позицію державного обвинувачення та потерпілої сторони, принцип індивідуалізації покарання, суд вважає що покарання обвинуваченому повинно призначатись у мінімальній санкції ч.1 ст. 286 КК України, а подальше перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливо шляхом призначення йому покарання у виді обмеження волі.

Частинами 1 та 2 ст. 75 КК України встановлено, що якщо суд…при призначенні покарання у виді…позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення…або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді…позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням

Згідно із ч.3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

На думку суду, саме таке основне покарання - обмеження волі з встановленням строку випробування, є законним, справедливим, цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину, є адекватним і не становить диспропорції між встановленими обставинами справи та видами і розміром покарання.

Розглядаючи питання призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з того, що воно визначено в санкції ч.1 ст. 286 КК України як обов`язкове.

Не вбачаючи підстав застосування до додаткової міри покарання положень ст. 69 КК України, суд вважає доцільним його призначення строком на 1 рік.

Розглядаючи позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_4 до обвинуваченого та страховика про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Позивачем заявлено цивільний позов до ПрАТ «СК Український страховий стандарт» про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 38 752,13 гривні, та солідарне стягнення з страховика та обвинуваченого ОСОБА_5 100 000 гривень моральної шкоди.

Конституцією України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Злочин тягне за собою ряд юридичних наслідків, з яких для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову. У відповідності зі ст. 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано збитків, має право під час кримінального провадження, проте виключно до суду, пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Стаття 1166 ЦК України, якою визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлює, що така шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно правової позиції викладеної в п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи такі позови, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Пунктом 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування…», визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

В зазначеному Законі України закріплено основні поняття, які використовуються у даному виді відносин зі страхування.

Страхувальники - дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Враховуючи наведене, правомірне володіння забезпеченим транспортним засобом обвинуваченим, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «СК Український страховий стандарт» матеріальної шкоди підлягають повному задоволенню як належним чином підтверджені.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду та встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Чітких механізмів встановлення наявності моральної шкоди спричиненої внаслідок кримінального правопорушення, визначення її розміру, механізму доказування, в законодавстві України не визначено, але в будь-якому випадку, для стягнення моральної шкоди необхідно першочергово довести саме її наявність, обґрунтувати розмір моральної шкоди.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 9 зазначеної вище Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вина обвинуваченого, причинний зв`язок між злочинними діями заподіянням моральної шкоди, у судовому засіданні встановлено.

Фізичні та душевні страждання - чисельні операції, суттєві зміни в житті, перерваний істотний, звичний для позивача ритм життя та майбутніх планів, виникла необхідність їх перегляду та відновлення, потребує від цивільного позивача значних зусиль, негативно впливають на її емоційний стан.

Суд вважає, що з врахуванням вимог розумності та справедливості заявлені вимоги підлягають повному задоволенню у визначеному позивачем розмірі, і ця сума не становить диспропорції з встановленою судом моральною шкодою.

Відповідно ст. 26-1 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV)

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР «Про страхування» До них згідно з п. 9 ч. 1 вказаної статті належить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини в цій сфері регламентує, зокрема, Закон № 1961-IV.

Відповідно до положень ст. 26-1 Закону № 1961-ІV страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

В рахунок відшкодування завданої злочином шкоди ОСОБА_5 добровільно передав потерпілій стороні належний йому автомобіль Audi 80» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який реалізовано за 19 000 гривень.

Враховуючи добровільно виплачені ОСОБА_5 потерпілій стороні 19 000 гривень та 400 доларів США на місці ДТП (курс встановлений Національним банком України на 29.06.2023, USD - 36,5686 гривні), 5% моральної шкоди від суми матеріальної шкоди яка підлягає стягненню з страховика, не відшкодованою залишається моральна шкода в сумі 64 434,96 гривень (100 000 - 19 000 - 14 627,44 (400 USD) - 1 937,60 гривень (5% з страховика від суми матеріальної шкоди) = 64 434,96))

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), і таким чином решта встановленої судом суми моральної шкоди, підлягає стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Згідно ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Загальну суму позовних вимог цивільного позивача ОСОБА_4 задовольнити у повному обсязі, стягнувши їх наступним чином:

- стягнути на користь цивільного позивача ОСОБА_4 з ПрАТ «СК Український страховий стандарт» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 38 752,13 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 937,60 гривень (5% від 38 752,13);

- стягнути на користь цивільного позивача ОСОБА_4 з ОСОБА_5 в якості відшкодування моральної шкоди 64 434,96 гривень.

В частині позовних вимог ОСОБА_4 саме про солідарне стягнення з ПрАТ «СК Український страховий стандарт» та обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди, відмовити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 процесуальні витрати по проведенню судових експертиз у загальній сумі 3 170 гривень 73 копійки.

Речові докази по справі: мопед «Zirp 3p», який знаходиться на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_8 , автомобіль «Audi 80» реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий ОСОБА_5 , залишити у власників.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_5 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1