УХВАЛА

26 липня 2023 року

м. Київ

справа № 165/1023/17

провадження № 51-4480ск23

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Нововолинського міського суду Волинської область від 23 лютого 2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 червня 2023 року і

встановила:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), колегія суддів дійшла висновку, що її положень, зокрема п. 4 ч. 2 та ч. 3, 5 не було додержано.

Згідно з цими положеннями у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції (далі - Суд, колегія суддів) не уповноважений перевіряти оспорюваних рішень на предмет неповноти судового розгляду, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, а при здійсненні перегляду виходить із фактичних обставин, установлених судами нижчого рівня.

Відповідно до положень ст. 438 КПК України, Суд може змінити або скасувати оскаржені рішення у випадку допущення судами порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 цього Кодексу є істотними.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: - залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; - змінити судове рішення.

Однак, як вбачається зі змісту скарги, захисник вищевказаних вимог закону не дотримався.

Суд вважає за необхідне відмітити, що касаційна скарга захисника засудженого містить суперечності, оскільки в її тексті скаржник вказує, що касаційна скарга подається на вирок суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанції, однак в прохальній частині скарги захисником заявлена вимога про скасування лише ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, вимоги захисника не конкретизовані та сформульовані без урахування положень ст. 436 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак жодних застережень щодо цієї обставини скарга засудженого також не містить.

Усупереч вимог ч. 4 ст. 427 КПК України, захисником не долучено до касаційної скарги документів, що підтверджують його повноваження, як того вимагають положення ст. 50 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів

постановила:

касаційнускаргу ОСОБА_4 на вирок Нововолинського міського суду Волинської область від 23 лютого 2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 червня 2023 року залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3