Справа № 513/780/23
Провадження № 1-кп/513/77/23
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

21 серпня 2023 року Саратський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

в режимі відеоконференції захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР № 0000063 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне Біляївського району Одеської області, громадянина України, одруженого, й зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який утримується на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

ВСТАНОВИВ:

З 09 червня 2023 року в провадженні Саратського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № № 0000063 від 18.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Захисником адвокатом ОСОБА_5 до суду через канцелярію суду направлено клопотання про зупинення провадження у справі на підставі ч.1 ст.335 КПК України з підстав того, що обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а тому суд повинен зупинити судове провадження стосовно такого обвинуваченого до звільнення останнього з військової служби.

Своє клопотання захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав в судовому засіданні та наполягав на його задоволенні та додав, що обвинувачений має намір продовжити проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника. Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення такого клопотання, зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408 КК України, яке віднесене до особливо тяжких злочинів, обвинувачується у дезертирстві, тобто нез`явленні з лікувального закладу до військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, а тому відсутні підстави для зупинення провадження у справі на підставі ч.1 ст.335 КПК України.

Прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 до суду направлено письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , строком на 60 діб з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підстав того, що на момент надходження обвинувального акту до суду, у відношенні ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, який продовжено до 02.09.2023 року. Клопотання обґрунтовано тим, що підставою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення за ч.4 ст.408 КК України, метою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчиняти інші правопорушення.

Наявності вказаних ризиків, на думку прокурора необхідно врахувати:

- те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_4 жодного разу на виклик слідчого не прибув;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення перебуваючи на свободі, навіть при покладенні на нього відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем за мобілізацією, у разі його звільнення з під варти зобов`язаний повернутися до військової частини для подальшого проходження служби, проте ОСОБА_4 бажання служити не має, тим самим існує ризик вчинення ним нового військового злочину направленого на ухилення від виконання обов`язків військової служби.

Прокурор підтримала своє клопотання у повному обсязі, зазначила, що дане клопотання вручено обвинуваченому та його захиснику, просила задовольнити клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечує проти клопотання, вважає його передчасним.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку адвоката Гетьманченка.

Вивчивши матеріали клопотань, заслухавши думку учасників розгляду кримінального провадження щодо заявлених клопотань, суд приходить до наступного висновку:

Щодо клопотання захисника адвоката ОСОБА_5

01 травня 2022 року набрав чинності Закон № 2201-IX від 14.04.2022 р., у відповідності до підп. 12 п. 1 якого ч. 1 ст. 335 КПК «Зупинення судового провадження» викладено в новій редакції. Наведені зміни передбачають, що: «у разі, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору» (ч. 1 ст. 335 КПК).

Мета статті - встановити точний зміст нової підстави зупинення судового провадження з тим, щоб в умовах війни особи, стосовно яких здійснюється кримінальне переслідування, не могли її використовувати як спосіб ухилення від кримінальної відповідальності.

Частина 1 ст. 335 КПК України містить імперативну норму, що зобов`язує суд зупинити судове провадження стосовно обвинуваченого, який був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації до його звільнення з військової служби.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (Ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2021 р. у справі № 11- 398сап20).

Колегія суддів Велика Палата Верховного Суду зазначила, що : (1) зупинення провадження по справі є тимчасовою перервою в провадженні, викликаною наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд; (2) для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи (ухвала від 20.05.2021 р. у справі №11-398сап20). Суд наголошує, що обставин, які б заважали суду здійснювати розгляд зазначеного кримінального провадження за ч.4 ст.408 КК України відносно ОСОБА_4 судом не встановлено, а тому відсутні підстави для зупинення провадження у справі на підставі ч.1 ст.335 КПК України.

Що стосується клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, то суд наголошує, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2023 року був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, до 10.07.2023 року. Ухвалою Саратського районного суду від 26.07.2023 року продовжено обраний запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст.408 КК України у вигляді тримання під вартою до 02.09.2023 року включно.

Як вбачається із наданих матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

На теперішній час розгляд кримінального провадження не завершено. 02.09.2023 року закінчується строк дії обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ст.176 та ст. 177 КПК України, законодавець дав вичерпний перелік загальних положень про запобіжні заходи та визначив мету і підстави їх застосування за наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

На підставі ст.331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Враховуючи доведеність існування обставин, які свідчать про те, що маються ризики, які виправдовують необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, жодного разу на виклик слідчого не прибув, проживає у прикордонній місцевості, що дає йому змогу покинути територію держави, за місцем проживанням відсутні стійкі соціальні зв`язки (останній хоча і одружений, однак більшість часу проживає один, не має неповнолітніх та непрацездатних утриманців), підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до дванадцяти років; усвідомивши можливе настання якого ОСОБА_4 може вжити заходів для уникнення від можливої відповідальності, а також з урахуванням обставин, менш суворі запобіжні заходи будуть не достатні для запобігання вищезазначеним ризикам, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризику переховування від суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи недостатність застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику, суд приходить до висновку про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку передбаченого ст.197 КПК України.

При цьому суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Сторони кримінального провадження інших клопотань не заявили.

Керуючись ст.ст. 183,193, 194, 196, 197, 331 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 щодо зупинення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.408 КК України, на підставі ч.1 ст.335 КПК України, за його не обгрунтованістю.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Мирне Біляївського району Одеської області, громадянину України, одруженому, й зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , продовжити раніше обраний строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме з 21.08.2023 року до 19.10.2023 року включно, без внесення застави.

Обвинуваченого ОСОБА_4 утримувати під вартою на гаутпвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , куди невідкладно надіслати копію цієї ухвали для виконання.

Обвинуваченого ОСОБА_4 під розпис ознайомити (вручити) з ухвалою суду.

Вручити копію ухали прокурору, захиснику.

Справу розглядом відкласти на 31.08.2023 року о 10-10 год.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 21.08.2023 року.

Суддя ОСОБА_1