Справа №204/3975/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В заяві представника Дніпровської філії «СЗНПД» ДУ «ЦПЗМНА МОЗ України», до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №484 від 18 травня 2021 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_6 страждає тяжким психічним розладом і за своїм психічним станом потребує продовження застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

В судовому засіданні представник закладу підтримав вказану заяву, посилаючись на висновок комісії лікарів №484 від 18.05.2021 року, просила задовольнити пояснивши, що психічний стан пацієнта ОСОБА_6 продовжує залишатися нестійким, зумовлює суспільно небезпеку для оточуючих, тому підстави для зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно пацієнта на теперішній час відсутні. ОСОБА_6 на даний час становить небезпеку для оточуючих через свій психічний стан і потребує лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення заяви представника Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_6

ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви представника медичного закладу, а також просив перевести його для подальшого лікуванні у медичний заклад з посиленим наглядом. Також, зазначив, що він нічого не скоював, в нього є хвороба, його переслідують. Лікарі його примушують приймати пігулки. З приводу вчиненого злочину пояснив, що на нього хотіли наїхати машиною, він відскочив, потім йому погрожували пістолетом, і він вдарив по цьому пістолету.

В судовому засіданні прокурор підтримав заяву представника установи просив задовольнити, продовживши відносно ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, ознайомившись із клопотанням захисника, суд приходить до наступного.

Згідно частини 5 статті 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Відповідно до ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа.

Відповідно до пункту 14 Наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Правил застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги» №992, продовження, зміна виду або припинення ПЗМХ здійснюються судом за заявою представника СЗНПД в порядку, передбаченому Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.п. 18,19 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 № 7 статтею 95 КК України, зокрема, введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців. Це правило поширюється і на випадки надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. За змістом ст. 95 КК України, ст. 19 Закону N 1489-ІІІ зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі.

Наказом МОЗ України №397 від 08.10.2001 затверджено порядок застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричних закладах до осіб, які хворі на психічні розлади і вчинили суспільно небезпечні діяння, в п.8 зазначено, що госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворих, які вчинили суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також які за своїм психічним станом і характером учиненого суспільно-небезпечного діяння становлять особливу небезпеку для суспільства і потребують тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду. До таких хворих відносяться особи з активним типом суспільної небезпечності. У п.5 зазначено, що активний тип суспільної небезпечності спостерігається в осіб з такими психічними розладами: зокрема, як маячні ідеї певного змісту, скеровані проти конкретних осіб, які проявляються як на вербальному, так і дійовому рівні.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, відносно ОСОБА_6 за вчинення у стані неосудності суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, засновані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Ухвала не оскаржувалася і набрала чинності. Пацієнт ОСОБА_6 знаходиться на лікуванні в Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» з 26 квітня 2019 року і по теперішній час у зв`язку із застосуванням до нього примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром.

В обґрунтування необхідності продовження ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом у висновку комісії лікарів-психіатрів №484 від 18 травня 2021 року зазначено, що клінічну картину захворювання продовжують обумовлювати актуальні маячні ідеї переслідування, збитку, буденних відносин на адресу конкретних осіб. Наявні емоційні розлади у вигляді підвищеної дратівливості, нестриманості, спалахливості, дратівливості. Вольовий контроль над своєю поведінкою порушений. Дисимулює описану в медичній документації агресивну поведінку в минулому (коли ходив з вилами, вдарив сусіда сокирою, розбив скло в автомобілі), шляхом заперечення. Лікування сприймає негативістично. Не розуміє наявності у себе хронічного психічного захворювання. Жаль з приводу скоєного не висловлює, вважає себе постраждалим. За таким станом пацієнт продовжує зумовлювати особливу небезпеку для оточуючих.

Також, судом встановлено, що ухвалами Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19.06.2019 року, 19.12.2019 року, 15.07.2020 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, відносно ОСОБА_6 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Ухвали від 19.06.2019 року, 19.12.2019 року не оскаржувалися. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2020 року залишено без змін ухвалу Красногвардівйського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2020 року. Також, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року залишено без змін ухвалу Красногвардівйського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів особової справи пацієнта та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності в 1998 році за ст. ст. 94, 17 ч.2, 93 п. «в», «г», 190 КК України (в ред. 1960 року), був визнаний неосудним, застосовувались ПЗМХ 3 09.10.1998 року до 27.11.2006 року перебував на лікуванні в УПЛСН м.Дніпропетровськ (нині ДФ СЗНПД ДУ ЦПЗМНА МОЗ України) у зв`язку із застосуванням примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом. Після чого з 27.11.2006 року до 02.12.2009 року знаходився на лікуванні у відділенні з посиленим наглядом, а з 02.12.2009 року до 13.12.2010 року у відділенні із звичайним наглядом КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР».

В пункті 24 висновку комісії лікарів №484 від 18.05.2021 року відносно ОСОБА_6 зазначено, що за міжкомісійний період клінічну картину захворювання продовжували обумовлювати актуальні маячні ідеї переслідування, збитку, буденних відносин на адресу конкретних осіб. Казав: «сусіди по дачі хотіли відібрати у мене дачну ділянку, псували мої рослини, вирубали саджанці, заливали отрутою, закидували будинок запальними гранатами». Відмічались емоційні розлади у вигляді підвищеної дратівливості, нестриманості, спалахливості. Вольовий контроль над поведінкою був порушений. Дисимулював описану в медичній документації, агресивну поведінку в минулому (коли ходив з вилами, вдарив сусіда сокирою, розбив скло в автомобілі), шляхом заперечення. З роздратуванням заявляв: «такого не було, це сусіди наговорили на мене... за той час коли ми з мамою були у лікарні, нашу квартиру продали працівники міліції». Періодично висловлював невдоволення умовами тримання в закладі. Лікування сприймав негативістично, стверджував, що воно шкодить його здоров`ю. Не розумів наявності у себе хронічного психічного захворювання. Жаль з приводу скоєного не висловлював, вважав себе постраждалим.

В пункті 25 вказаного висновку комісії лікарів №484 від 18.05.2021 року зазначено: психічний стан: доступний формальному контакту. Всебічно орієнтований вірно. На запитання відповідає в плані заданого. Зоровий контакт підтримує короткочасно, дивиться в підлогу. Емоційно сплощений, нестійкий, легко афектується при згадуванні при скоєне, хворобливу симптоматику минулого, минулі госпіталізації до психіатричних лікарень. Омани сприйняття поведінкою не виявляє. Висловлює актуальні маячні ідеї переслідування, збитку, буденних відносин на адресу конкретних осіб. Розповідає: «я займався саджанцями, а міліція вимагала з мене «лімон» за те, щоб на ринку торгувати... я написав Кучмі листа, що міліція займається рекетом, а потім цей лист перенаправили до Дніпра, потім міліція прийшла до мене додому, напали на мене, а я захищався... К., С. і ОСОБА_8 хотіли заволодіти моїм будинком, погрожували моїй сестрі». Дисимулює факти, описані в медичній документації (коли ходив із сокирою, вилами, розбив скло ві машині, кидався на сусідів), шляхом заперечення. Себе вважає психічно здоровим. З приводу скоєного жалю не висловлює. Лікувальні настанови відсутні. Дані патопсихологічного дослідження: Контакту доступний. Претенціозний. Багатослівний. Часто не по суті відповідає на питання. Емоційно неадекватний. Орієнтований у часі і місці. Психічно хворим себе не вважає. Жалю з приводу скоєного не має. Мислення непослідовне, латентними ознаками, своєрідністю та химерністю суджень, втратою цілеспрямованості. В емоційно-вольовій сфері - змішаний тип реагування, емоційна нестійкість, запальність.

Зазначений висновок підтримала представник закладу ОСОБА_5 в судовому засіданні. Зазначивши, що клінічну картину захворювання ОСОБА_6 продовжують обумовлювати актуальні маячні ідеї переслідування, збитку, буденних відносин на адресу конкретних осіб.

При цьому, відповідно до п.5 Наказу №397, наявність хоча б одного з критерію (зокрема, маячність ідей) свідчить про активний тип суспільної небезпечності хворого.

Підстав не довіряти висновку комісії лікарів-психіатрів та поясненням представника закладу в судовому засіданні, які є послідовними, незмінними та узгоджуються між собою, у суду немає.

Таким чином, висновок комісії лікарів №484 від 18.05.2021 року є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає обставинам даної справи і узгоджується з вищевказаними вимогами закону.

Враховуючи викладене судом встановлено, що ОСОБА_6 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду, а тому заява представника установи підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1