Справа № 493/261/23
Провадження № 1-кп/493/75/23

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ОСОБА_1

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРІВ ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ПРОКУРОРА ОСОБА_4

ОБВИНУВАЧЕНОГО ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті кримінальне провадження, відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0000096, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.01.2023 року приблизно о 21:40 год ОСОБА_6 разом з молодшим братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що останній є малолітньою особою, з метою втягнення його в протиправну діяльність, шляхом умовлянь та переконань, запропонував та в подальшому наказав ОСОБА_7 з ним незаконно проникнути на територію бджолиної пасіки, яка розташована по АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_8 , де малолітній ОСОБА_7 мав надати допомогу ОСОБА_6 з метою вчинення останнім таємного викрадення чужого майна, а також мав спостерігати за обстановкою навкруги та у разі появи сторонніх осіб, попередити останнього.

29.01.2023 року приблизно о 22:00 год в умовах воєнного стану, запровадженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, яким затверджений Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, продовженого Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року та № 757/2022 від 07.11.2022 року, ОСОБА_6 разом з малолітнім ОСОБА_7 , з метою протиправного заволодіння чужим майном шляхом пошкодження шиферного паркану проникли на територію бджолиної пасіки, розташованої в АДРЕСА_2 , звідки ОСОБА_6 та малолітній ОСОБА_7 намагалися таємно викрасти 3 дерев`яні вулики на 20 рамок кожний вартістю 500 грн за один вулик, загальною вартістю 1500 грн, в кожному з яких знаходились бджолині сім`ї породи «Українська степова» у номінальній кількості дев`ять рамок вартістю 1980 грн за одну бджолину сім`ю, загальною вартістю 5940 грн, однак свій злочинний намір до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, так як під час вчинення таємного викрадення майна один з вуликів перекинувся та ОСОБА_6 був покусаний роєм бджіл. За таких обставин ОСОБА_6 разом з малолітнім ОСОБА_7 покинули місце вчинення кримінального правопорушення. Внаслідок припинення протиправних дій попереджено заподіяння потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 7440 грн.

Сукупність досліджених доказів дає суду підстави вважати встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у інше сховище, вчиненої в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та умисними діями, які виразилися у втягненні малолітнього у протиправну діяльність, - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 304 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що він в кінці січня 2023 року приблизно о 22:00 год з малолітнім братом були у його батька в с. Коритне Подільського району Одеської області, в якого взяв два старі вулики і переніс до себе додому, оскільки хотів розводити бджіл. З цією метою він взяв з собою малолітнього брата ОСОБА_7 , щоб той йому допоміг та спостерігав за обстановкою навкруги, на що останній погодився, так як не мав вибору. Вони підійшли до пасіки потерпілого, яка розташована навпроти домогосподарства його батька в АДРЕСА_2 , територія пасіки була огороджена шиферним парканом, який він розбив зі сторони городу та вони проникли на вказану територію, де взяли один вулик та піднесли його до того місця, де він розбив шифер. Потім пішли за другим, коли взяв вулик та хотіли нести, то він зачепився та кинув при цьому вулик, який знаходився поруч, звідки повилітали бджоли та почали його кусати, від укусів він знепритомнів, та прийшов до тями, перебуваючи в домогосподарстві свого батька, а поруч знаходилися працівники поліції та швидка медична допомога. У скоєному він розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює та просить їх не досліджувати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, на адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, цивільний позов заявляти не буде. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду, претензій до нього не має.

За спільною згодою учасників справи судом ухвалено можливість провести судове засідання без участі потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового розгляду суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ч. 5 ст. 12 КК України класифікуються як тяжкі злочини.

Судом також враховується особа обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України не має судимості, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Також суд враховує досудову доповідь Подільського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, згідно якого відбування покарання обвинуваченим без позбавлення волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих її членів.

За таких обставин суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 304 КК України, так як тільки такий вид кримінального покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, однак враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, тобто застосування відносно нього звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - оплата за проведення експертизи - підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 304 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 304 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного цим вироком, звільнити з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення, буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком чинності.

Речові докази, а саме: 3 дерев`яні вулики з бджолами залишити за належністю ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати на користь держави в сумі 943,90 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, а також надіслати потерпілому, який не був присутній в судовому засіданні, не пізніше наступного дня після його ухвалення.

СУДДЯ