Справа № 639/1767/22
Провадження № 1-кп/639/168/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 05.01.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000005 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, офiцiйно не працевлаштованого, не одруженого, будь-яких осіб на утриманні не маючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням та судовим розглядом дату і час, діючи умисно, достовірно знаючи, що не проходив встановлену законом процедуру для отримання посвідчення водія, виступив пособником у підробленні посвідчення, яке видається державною установою та надає право, з метою його збуту для подальшого використання під час керування транспортними засобами, а саме у підробці посвідчення водія НОМЕР_1 , виданий 10.09.2021 Центром 8043 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_5 влітку 2021 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не надалось можливим, знайшов в мережі Інтернет оголошення про продаж посвідчень водія. ОСОБА_5 , бажаючи управляти транспортними засобами категорії «В», але при цьому не проходити навчальні курси в автошколі та не здавати екзамени на знання правил дорожнього руху, зателефонував за вказаним в оголошенні номером особі, матерiали стосовно якої виділені в окреме провадження, та вступив у змову щодо виготовлення посвідчення на право керування транспортним засобом на його ім`я, тобто ОСОБА_5 , за грошову винагороду.

З метою реалізації свого задуму, ОСОБА_5 виступив в ролі пособника у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, надавши за допомогою свого мобільного телефону особі, матерiали стосовно якої видiленi в окреме провадження, свої персональні дані, зокрема: фотокопію паспорта громадянина України на власне ім`я, власну фотографію у електронній формі, а також фотокопію власного підпису, чим сприяв у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водiя НОМЕР_1 на iм`я ОСОБА_5 .

У подальшому невстановлена в ході досудового розслідування особа, матерiали стосовно якої виділені в окреме провадження, домовилася з ОСОБА_5 про зустріч при невстановлених досудовим розслідуванням та судовим розглядом обставинах, однак не пізніше 18:00 04.01.2022, де передала ОСОБА_5 посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданий 10.09.2021 Центром 8043 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_5 , виступив пособником у виготовленнi завiдомо підробленого посвідчення водія, що надало йому право на керування транспортними засобами категорії «В».

Крім того, 04.01.2022 о 18:00 ОСОБА_5 , керуючи по вулиці Некрасова міста Харкова автомобілем марки ЗАЗ 1140, д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений співробітниками УПП ДПП в Харківській області за порушення Правил дорожнього руху України. При цьому, ОСОБА_5 , завідомо знаючи, що посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданого 10.09.2021 Центром 8043 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є пiдробленим і не отримувалося ним у встановленому законом порядку, використав його шляхом пред`явлення співробітникам поліції під час перевірки документів на право керування транспортним засобом ЗАЗ 1140, д.н.з. НОМЕР_3 .

Працівники поліції перевіряючи документи, виявили їх відсутність в системі обліку НАКС, після чого викликали слідчо-оперативну групу ВП №1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області для фіксування та вилучення підробленого документа для подальшої перевірки факту підробки.

Вiдповiдно до довiдки, наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харкiвськiй області, ОСОБА_5 , посвідчення водія не отримував, а посвідчення водія серії НОМЕР_1 не видавалось.

Згідно висновку судової технічної експертизи №CE-19/121-22/1220-ДД вiд 20.01.2022 бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вiдповiдає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінальних правопорущень, передбачених.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України не визнав , суду показав, що влітку 2021 року, точної дати не пам`ятає , він знайшов у мережі Інтернет оголошення де роблять водійські права. Зателефонував за вказаним оголошенням невідомій особі. Під час розмови із незнайомим чоловіком останній повідомив йому, що робить посвідчення водія офіційно, дана послуга коштує 8000 грн. Повідомив, що йому необхідно надати копію свого паспорту, фотозображення в електронній формі,фотокопію власного підпису для внесення даних до бланку посвідчення водія. Хто саме був той чоловік він не поцікавився. В подальшому передав йому копію свого паспорту, фотозображення та власний підпис в електронній формі для виготовлення посвідчення водія. Через деякий час йому зателефонував вищевказаний чоловік та запропонував зустрітись в районі Пташиного ринку м.Харкова, де він передасть йому водійське посвідчення. При зустрічі з чоловіком, якому на вигляд було 45-50 років, був одягнутий в цивільний одяг, він передав йому грошові кошти в сумі 8000 грн., а той запропонував йому проїхати два кола на автомобілі Лада, а потім передав йому посвідчення водія на його ім`я категорії В, завірив його в оригінальності документа . В подальшому він став їздити на своєму автомобілі Таврія , д.н.з. НОМЕР_2 . Наприкінці жовтня 2021 року його зупиняли працівники патрульної поліції, перевіряли водійське посвідчення і ніяких сумнівів в оригінальності документа у них не виникало. Надалі в грудні 2021 року, точну дату не пам`ятає, його зупинили працівники патрульної поліції по вул. Некрасова м.Харкова, не пояснивши з яких причин, перевірили наявність ближнього та дальнього світла, роботу поворотника , потім перевірили посвідчення водія та зазначивши, що його немає у них в офіційній базі НАКС, вилучили його. Зазначив, що навчання в автошколі він не проходив, до сервісного центру МВС для отримання свідоцтва водія - не звертався, бо не цікавився взагалі як отримують офіційно водійські права. Крім того, з першого по п`яте січня 2022 року він весь час був вдома, нікуди на своєму автомобілі не їздив, його працівники патрульної поліції у цей час не зупиняли та не вилучали посвідчення водія. Просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності через відсутність події та складу кримінальних правопорушень.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами:

- показами в суді свідка ОСОБА_6 , згідно яких він є інспектором УПП ДПП в Харківській області і 04 січня 2022 року у складі екіпажу 3201 разом із ОСОБА_7 патрулювали Новобаварський район м.Харкова. Біля 18 години на вулиці Некрасова він побачив автомобіль марки ЗАЗ 1140 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який перетинав залізничний переїзд з порушенням ПДР України. Їх екіпажем був зупинений вказаний транспортний засіб, проте їх відеореєстратором чітко не було зафіксовано порушення водієм ПДР України, стали перевіряти документи у водія і при їх перевірці звернули увагу, що водійське посвідчення у ОСОБА_5 містить неіснуючий серійний номер. При перевірці в базі НАКС ними було встановлено, що вказане посвідчення не видавалося Сервісним центром МВС. Водій чітко не міг пояснити походження свого водійського посвідчення, вказав, що через мережу Інтернет знайшов автошколу, заплатив 8000 грн. і отримав посвідчення водія від невідомих йому осіб. Його напарником-інспектором ОСОБА_7 була винесена на місці події на водія ОСОБА_5 постанова за ч.2 ст.126 КУпАП і викликана СОГ ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області, які в подальшому вилучили у ОСОБА_5 водійське посвідчення;

- аналогічними показами в суді свідка ОСОБА_7 ;

- даними електронного рапорту ст. інспектора ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 на ім.`я начальника ВП №1, згідно якого 04.01.2022р. об 18.17 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 04.01.2022р. о 18.16 за адресою: м.Харків, Новобаварський район, вул.Некрасова (Кибальчича),2 екіпажем патрульної поліції 3201 було зупинено автомобіль ЗАЗ 1140 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 ,1998р.н.,у якого було виявлено водійське посвідчення з ознаками підробки. Вказаний рапорт був зареєстрований в ЕО 04.01.2022р. під № НОМЕР_4 (а.с.08 к/п);

- даними протоколу огляду місця події від 04.01.2022р. (а.с.09к/п), згідно якого слідчим у присутності понятих була оглянута ділянка місцевості біля проїзної частини та будинком за адресою: м.Харків, вул. Кібальчича,2, де був виявлений автомобіль ЗАЗ 1140 д.н.з. НОМЕР_2 червоного кольору , поруч з яким перебував водій ОСОБА_5 ,який добровільно видав посвідчення водія на ім.`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з серійним номером НОМЕР_1 , виданий 10.09.2021 Центром 8043,категорія В, В1, яке в подальшому було вилучено у водія,поміщено до пакету та опечатано з підписами понятих;

- даними протоколу огляду предметів від 05.01.2022р. (а.с.11к/п),згідно якого водійське посвідчення на ім.`я ОСОБА_5 ,1998р.н. від 10.09.2021р. з явними ознаками підробки було оглянуто слідчою СД ВП №1 ХРУП №3, постановою від 5.01.2022 (а.с.12) визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню та на нього ухвалою слідчого судді Жовтневого райсуду м.Харкова від 10.01.2022р. (а.с.15-16 к/п) було накладено арешт;

- даними висновку судово-технічної експертизи №СЕ-19/121-22/1220-ДД від 20.01.2022р. та фототаблиці до нього (а.с.26-29к/п), згідно якого бланк посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 , виданий 10.09.2021р. Центром 8043 на ім.`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника-України. В наданому на дослідження посвідченні водія серійний номер НОМЕР_1 , виданий 10.09.2021р. Центром 8043 на ім.`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ознак,що вказують на зміни первинного змісту, не виявлено. Усі зображення лицьового та зворотнього боків бланку вказаного посвідчення та індивідуальна інформація, якою він персоналізований,нанесені за допомогою знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом друку;

- оглянутим в судовому засіданні речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню - посвідченням водія на ім.`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.31 к/п).

Оцінюючи вказані вище показання обвинуваченого, свідків , письмові докази по даному кримінальному провадженню на предмет їх достовірності, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Так стороною захисту заперечується факт зупинення ОСОБА_5 04.01.2022 року на вул. Некрасова (Кибальчича),2 м.Харкова співробітниками патрульної поліції та вилучення у нього водійського посвідчення, оскільки свідок ОСОБА_9 також заперечує перебування його на місці події цього дня і в цей час, відео з нагрудної бодікамери поліцейських, які зупиняли ОСОБА_5 не збереглось, покази свідків поліцейських не можуть бути достовірними доказами, оскільки вони є заінтересованими особами по справі.

Також під час проведення огляду місця події ОСОБА_5 не були роз`яснені права, зокрема не роз`яснено право на захист. Тобто стороною обвинувачення не була доведена об`єктивна сторона інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних проступків, обвинувачення ґрунтується на припущеннях та домислах, та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Водночас, за клопотанням сторони захисту судом робилися запити (а.с.170) до Департаменту ПП УПП у Харківській області , ТОВ «ОВІС» про надання відеозапису з відео реєстратора автомобіля та з нагрудних камер інспекторів УПП в Харківській області Каплія, Куценка за 04.01.2022р. за фактом зупинки водія автомобіля ЗАЗ «Таврія» д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_5 , відеозаписів із зовнішніх камер спостереження АЗС «ОВІС» по вул.Кибальчича,1 А в м.Харкові та ухвалою від 09.01.2023р. (а.с.162-163) надавався тимчасовий доступ до інформації про місцезнаходження абонентів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у період часу з 18 год. до 19 год. 04.01.2022,яка перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна».

Відповідно до листа Департаменту ПП УПП у Харківській області від 09.02.2023р. щодо надання копій відеозаписів з нагрудних відео реєстраторів працівників управління патрульної поліції , інформація, яка зафіксована із використанням портативних відеореєстраторів, працівниками поліції із обмеженим терміном зберігання, яке здійснюється згідно технічних характеристик виробника програмного забезпечення та нормативно-правових актів й може не перевищувати більше 30 діб з моменту фіксування події на відповідний прилад. Тому, у зв`язку з тим, що із дати подій пройшло більше місячного терміну, забезпечити виконання запиту в частині надання відео-аудіозаписів із портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області та відео реєстратора,встановленого у патрульному автомобілі за 04.01.2022 немає можливості (а.с.183) Згідно відповіді ТОВ «ОВІС» на запит суду вбачається, що АЗС в 2021 році за адресою: м.Харків,вул.Кібальчича,1А була повернута з оренди її власникам і з того часу компанія до зазначеного об`єкту жодного відношення немає(а.с.172). Крім того, стороною захисту не було надано суду відомостей за фактом виконання ухвали суду про тимчасовий доступ до речей і документів- інформації про місцезнаходження абонентів - свідків по справі патрульних поліцейських ОСОБА_10 та ОСОБА_11 04.01.2022р. у період часу з 18 до 19 год.

Таким чином, стороною захисту не було надано суду доказів того, що події, які інкримінуються обвинуваченому , мали місце іншого дня , в іншому місці та за інших обставин.

Водночас, на підставі зібраних стороною обвинувачення доказів ,а саме: електронного рапорту ст. інспектора ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 на ім.`я начальника ВП №1, який зареєстрований в ЕО 04.01.2022р. під №22199(а.с.08 к/п), витягу з ЄРДР за №0000005 від 05.01.2022р.(а.с.1-2к/п), протоколу огляду місця події від 04.01.2022р.(а.с.09 к/п) та показів в суді свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було встановлено, що події мали місце саме 04.01.2022р. по вул. Некрасова(Кибальчича),2 в м.Харкові.

Щодо недопустимості протоколу огляду місця події.

Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Частиною 1, 5 статті 237 КПК України передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів.

За змістом протоколу огляду місця події від 04.01.2022, проведеного за участю слідчої ОСОБА_12 , понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Аналіз зазначеного процесуального документу дає підстави суду вважати, що дана процесуальна дія, під час якої виявлено та вилучено посвідчення водія, проведена слідчою з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, згідно з ч. 1 ст. 237 КПК України, із залученням понятих, як того вимагають приписи ч. 3 ст. 237 КПК України. Жодних заяв учасниками огляду місця події, що відбувся 04.01.2022 не зроблено, та до протоколу не занесено.

Одночасно, на момент проведення огляду місця події від 04.01.2022 ОСОБА_5 не мав процесуального статусу підозрюваного, у зв`язку з чим слідчий не роз`яснювала йому положення ст. 63 Конституції та КПК України. Однак, слідча ОСОБА_14 виконала такий обов`язок опитуючи ОСОБА_5 в якості підозрюваного (а.с.67-70)

Таким чином, суд вважає що огляд місця події проведено у відповідності до вимог ст. 237, 300 КПК України.

Крім того, суд критично відноситься до показів в суді свідка ОСОБА_9 , який був присутній в якості понятого під час огляду місця події 04.01.2022р. та заперечував під час судового розгляду його перебування саме в цей день та час на вказаному місці і його підпис на процесуальному документі, оскільки він є давнім другом ОСОБА_15 , приїхав на місце події за викликом останнього, особисто підписав протокол огляду без будь-яких зауважень до нього. Під час досудового розслідування опитувався слідчим, надавав покази, які підтверджують обвинувачення ОСОБА_15 , натепер змінив їх, а тому така непослідовна та суперечлива позиція свідка свідчить, на думку суду, що він є особою , яка зацікавлена у результаті розгляду справи. Крім того, його покази спростовуються іншими доказами, наведеними вище.

Щодо не встановлення об`єктивної сторони кримінального проступку, як про це стверджує захист, то суд уважає, що об`єктивна сторона кримінального проступку передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України полягає у наданні обвинуваченим своїх анкетних даних, фотокартки, зразків підпису та грошових коштів для підроблення посвідчення водія. Ці обставини не заперечуються самим обвинуваченим під час судового розгляду . Об`єктивна сторона кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України виражається у використанні завідомо підробленого посвідчення водія, що підтверджується даними протоколу огляду місця події від 04.01.2022,даними висновку судово-технічної експертизи №СЕ-19/121-22/1220-ДД від 20.01.2022р., показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_16 .

Інші доводи та твердження захисника щодо недопустимості доказів у даному кримінальному провадженні, не викликають у суду сумніву щодо їх належності та допустимості, та не містять істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_17 в цілому, суд вважає логічними та такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини, що мали місце. Водночас, суд враховує, що вказані показання узгоджуються з іншими доказами по справі, наведеними вище.

Крім цього, досліджений в судовому засіданні висновок експерта №СЕ-19/121-22/1220-ДД від 20.01.2022р. та фототаблиці до нього (а.с.26-29к/п), суд вважає достовірним і покладає його в обґрунтування вироку, беручи до уваги дачу його кваліфікованим, компетентним і не зацікавленим у справі експертом.

Доводи захисника щодо порушення стороною обвинувачення процесуальних строків та ненаданні можливості стороні захисту оскаржити повідомлення про підозру є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 18.06.2022 року слідчою СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 було вручено ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3, ч.4 ст. 358 КК України.

01.07.2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова, в порядку ст. 283, 291 КПК України, був направлений обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3, ч.4 ст. 358 КК України.

Таким чином, стороною обвинувачення дотримано строки досудового розслідування, передбачені п.3 ч.2 ст. 219 КПК України.

Посилання сторони захисту на положення п.10 ч.1 ст. 303 КПК України суд вважає необґрунтованими, оскільки даною статтею регламентований не строк проведення досудового розслідування кримінальних проступків після повідомлення особі про підозру, а строк на оскарження повідомлення про підозру, у зв`язку із чим будь-яких порушень зі сторони обвинувачення суд не вбачає.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність повноважень у органу, який проводив досудове розслідування, зокрема у слідчої ОСОБА_18 .

Прокурором надано суду постанову заступника начальника СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області від 09.06.2022р. про створення слідчої групи, яка включає в себе працівників, в тому числі і слідчу ОСОБА_18 , для проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню(а.с.148-149).

Відтак суд вважає, що слідча ОСОБА_18 була наділена відповідними повноваженнями для проведення досудового розслідування та прийняття процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні.

Даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 своїми умисними, протиправними діями, які виразились у пособництві в незаконному виготовленні документа, який видається установою, з метою використання його іншою особою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія, яке видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

Наявність середньої освіти у обвинуваченого, доступ до мережі Інтернет та інформації, яка є у публічному доступі, можливість звернутися за роз`ясненнями про порядок складання іспиту та отримання посвідчення водія до територіальних органів МВС, не дають суду підстав вважати, що обвинувачений не міг не знати про те, що існує інший легальний шлях отримання посвідчення водія з метою керування належним йому транспортним засобом. Відтак невизнання своєї вини обвинуваченим суд оцінює як спосіб уникнути кримінальної відповідальності.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, неодружений, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст. ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними проступками, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Визначених ч. 3 ст. 61 КК України підстав, які б унеможливлювали застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, не встановлено.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі.

При цьому, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання в цілому можливе без реального відбування покарання у виді обмеження волі, а тому його можливо звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування цього покарання з випробуванням, є справедливим, пропорційним і співрозмірним вчиненим кримінальним правопорушенням, необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. На підставі ст.124 КПК України витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого. Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді згідно вимог ч. 4 ст. 174, п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень - кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.01.2022 року, яке було вилучено 04.01.2022 року в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Кібальчича, буд. 2.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження - знищити (к/п а.с. 31)

Процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи у загальному розмірі 1029 (шість тисяч сімсот дев`яносто шість) грн. 72 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (к/п а.с. 30).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1