Справа № 308/9664/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.08.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/389/21 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2021 року, задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні за №0000654, внесеному 07.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та обрано обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 24 вересня 2021 року (включно).

В ухвалі суду вказується на те, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження за № 0000654, відомості про кримінальне правопорушення у якому 16.10.2021 внесені до ЄРДР 07.05.2021, за обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.06.2021 застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.07.2021 включно, та визначено заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 113500 грн. Підставою для продовження даного запобіжного заходу є наявність ризиків, передбачених ст..177 КПК України.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції вказав на те, що судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 триває, підстав для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу немає, враховуючи, що останній обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі доведення його винуватостівін може переховуватися від суду, знищити або спотворити речові докази, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також, оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, суд прийшов до висновку про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на необґрунтованість та незаконність ухвали суду, та такою, що не відповідає вимогам КПК України, просить її скасувати та визначити заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора, захисника, обвинуваченого, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України не перешкоджає її розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що учасники належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. При цьому береться до уваги і те, що будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин неявки від учасників судового розгляду не надходило, а також те, що прокурор, захисник, обвинувачений не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення відхиляються з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні твердження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що обставини, які були підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, наведені прокурором ризики не відпали, не зменшились і продовжують існувати.

Разом із тим, на переконання колегії суддів, при вирішенні питання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів, і за їх скоєння йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , дані про особу обвинуваченого, а також те, що у кримінальному провадженні судовий розгляд ще не розпочато, ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 втрачає силу 30.07.2021, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Всупереч доводів апеляційної скарги, висновок суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними судом доказами, яким дана належна оцінка.

Разом з тим, суд першої інстанції дав належну оцінку фактам відсутності обставин, які би перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та необхідності проведення судом процесуальних дій, а також дослідження доказів.

Вищевказані обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать і про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового провадження та запобігання вищевказаних ризиків, які продовжують існувати, при цьому захисником обвинуваченим, ні самим обвинуваченим, в свою чергу, не спростована наявність таких.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною захисту фактично не надано жодних доказів, зокрема й даних про особу обвинуваченого, відомостей про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, які би давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі не ухилятиметься від суду, не впливатиме на свідків чи інших учасників кримінального провадження, не перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, і що до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Тому, колегія суддів вважає, що застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Колегія суддів звертає увагу на те, що стан здоров`я, майновий стан, відомості про наявність соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_5 не змінилися з часу застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що безумовно свідчить про відсутність зменшення ризиків у цій частині.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною захисту не надано жодних доказів, зокрема висновків лікарів тощо, які б свідчили про наявність у ОСОБА_5 будь-яких захворювань, які б унеможливлювали тримання його під вартою.

Крім того, захисником не надано будь яких доказів на підтвердження того, що ризик його переховування, а також ризик його впливу на інших учасників процесу, або взагалі перестали існувати, або зменшилися настільки, що й такий запобіжний захід як інший не пов`язаний з позбавленням волі здатний їм запобігти, а тому підстав для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший не пов`язаний з позбавленням волі, апеляційний суд не вбачає.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У зв`язку з цим, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Тому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що за наявності клопотань доцільність необхідності подальшого утримання обвинуваченого під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.331 КПК, а сторона захисту не позбавлена можливості надати суду документи на підтвердження доводів щодо неможливості подальшого утримання обвинуваченого під вартою, або зміни обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, немає, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2021 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді