Справа № 201/5738/23
Провадження № 1-кс/201/2133/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000297, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2023 року, про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хороше Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянки України, яка має середню освіту, заміжня, має на утриманні особу з інвалідністю ІІІ групи сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, пенсіонерка, є особою з інвалідністю ІІ групи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

- прокурор ОСОБА_3

- підозрювана ОСОБА_4

- захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Олександрівського районного суду Донецької області з 17.05.2023 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000297 від 24.01.2023 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

23.05.2023 завершується строк дії ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2023, якою стосовно ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується, а підготовче судове засідання у вказаному провадженні не проведено, виникло питання у продовженні строку дії відповідного запобіжного заходу у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Досудове розслідування проводилось слідчим СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки Голови СБ України № 197 від 20.07.2022 «про визначення місця тимчасової дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях», яким визначено місце тимчасової дислокації НОМЕР_1 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях за адресою у Соборному районі м. Дніпра, тобто розгляд вищевказаного клопотання здійснюється слідчими суддями Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Приймаючи до уваги викладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, враховуючи, що зазначена особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, керуючись вимогами ст. ст. 36, 176-178, 183, 184, 194, 199 КПК України, прокурор просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави із утриманням її у ДУВП № 4.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник проти задоволення клопотання не заперечили.

Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступних висновків.

На розгляді Олександрівського районного суду Донецької області з 17.05.2023 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000297 від 24.01.2023 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, справа № 933/236/23.

Громадянка України ОСОБА_4 на кінці літа початку осені 2022 року (більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено), розуміючи всі вище наведені обставини, діючи умисно з власних мотивів, в ході спілкування в месенджері «Telegram» із інформатором представників збройних формувань держави-агресора російської федерації, створених на тимчасово окупованій території Донецької області, під нікнеймом «Неандерталец», якого ідентифіковано як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (в 2015 році судимий за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, в 2017 році обміняний в рамках Мінських домовленостей, досудове розслідування стосовно якого проводиться в кримінальному провадженні № 0000097 від 08.08.2014 за ч.1 ст.258-3, ч. 1 ст. 111 КК України), надала останньому добровільну згоду на надання допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, шляхом збору та передачі останньому інформації про переміщення військової техніки і особового складу ЗСУ на території населених пунктів Іверське і Новодонецьке та АДРЕСА_2 , а також місця постійної і тимчасової дислокації підрозділів ЗСУ на території вказаних населених пунктів, місць дислокації підрозділів РЕР, а також місць розгрузки ешелонів військової техніки ЗСУ на території вказаних населених пунктів, прольоти військової авіації ЗСУ поблизу АДРЕСА_1 .

При, цьому громадянка України ОСОБА_4 усвідомлювала, що передана нею інформація буде використана збройними формуваннями держави-агресора для нанесення ракетних, авіаційних та інших вогневих ударів з метою завдання вогневого ураження підрозділам Збройних сил України, знищення військової техніки, особового складу Збройних сил України.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто надання незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

28.01.2023 року о 16 годині 50 хвилин слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_4 .

29.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у наданні незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила кримінальне правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» зазначив, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_4 за інкриміноване кримінальне правопорушення, а також наявність ризиків визначених пунктами п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день існують та обґрунтовуються наступним.

На переконання слідчого судді ОСОБА_4 спроможна:

1) переховуватися від суду: враховуючи, що ОСОБА_4 згідно із ст. 12 КК України, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років, існує ризик, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_4 зареєстрована та проживає у с. Іверське Краматорського району Донецької області, тобто на території області в якій на даний час відбуваються активні бойові дії, а агресія, яку здійснює Російська Федерація стосовно України, може спричинити до тимчасової окупації населеного пункту та призвести до ухилення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

2) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується: обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 за відсутності покладених на неї відповідних процесуальних обов`язків може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, тобто може продовжити співпрацювати з представниками терористичної організації «ДНР» або з представниками окупаційних військ рф.

Вказані ризики встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 неможливе, оскільки, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків:

- застосування особистого зобов`язання не можливе у зв`язку з тим, що воно не буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

- застосування особистої поруки не можливе у зв`язку із відсутністю у підозрюваного осіб, які б могли взяти на себе передбачені законом процесуальні обов`язки;

- застосування домашнього арешту не можливе, оскільки с. Іверське Краматорського району, Донецької області, знаходиться на території області в якій на даний час відбуваються активні бойові дії, а агресія, яку здійснює Російська Федерація стосовно України, може спричинити до тимчасової окупації населеного пункту та призвести до ухилення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_4 вчинила злочин, під час дії воєнного стану.

Відповідно до ч.6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тобто тримання під вартою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, доцільним є не обирати обвинуваченій ОСОБА_4 альтеративний запобіжний захід у вигляді застави.

При прийнятті рішення про продовження строку запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою необхідно враховується той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину в умовах воєнного стану, під час якого, внаслідок військових дій військовослужбовців та керівництва Російської Федерації, поширювана ним інформація може завдати шкоди суверенітетові, обороноздатності, територіальній цілісності та недоторканності України, обороноздатності, державній безпеці України.

23.05.2023 завершується строк дії ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2023, якою стосовно ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується, а підготовче судове засідання у вказаному провадженні не проведено, виникло питання у продовженні строку дії відповідного запобіжного заходу у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Досудове розслідування проводилось слідчим СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки Голови СБ України № 197 від 20.07.2022 «про визначення місця тимчасової дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях», яким визначено місце тимчасової дислокації НОМЕР_1 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях за адресою у Соборному районі м. Дніпра, тобто розгляд вищевказаного клопотання здійснюється слідчими суддями Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Приймаючи до уваги викладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, враховуючи, що зазначена особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, керуючись вимогами ст. ст. 36, 176-178, 183, 184, 194, 199 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання і необхідності його задоволення.

Щодо визначення місця утримання ОСОБА_4 , слідчий суддя виходить з того, що діючий кримінально-процесуальний закон, у тому числі, з метою проведення ефективного досудового розслідування, надає право слідчому визначати місце перебування підозрюваної, у зв`язку з чим, клопотання сторони обвинувачення щодо чіткого визначення в увалі слідчого судді її місця утримання, є таким, що не в повній мірі відповідає процесуальному закону.

Керуючись ст. ст. 176-178, 199, 206, 309, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Строк дії застосованого під час досудового розслідування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто до 16 липня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1