Справа № 932/4053/23
провадження № 1-кс/932/1687/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який на утримані малолітніх дітей не має, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 263, частиною п`ятою статті 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначивши заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених законом, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, та злочину передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану вчинене в особливо великих розмірах.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий посилається на наявність ризиків передбачених пунктами 1, 5 статті 177 КПК України.

Так, обґрунтовуючи ризик щодо якого ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, слідчий посилається на те, що підозрюваний вчинив тяжкі злочини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованих злочинів, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення понесення покарання. Також підозрюваний не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, тобто не має стійких соціальних зв`язків за місцем мешкання.

Обґрунтовуючи ризик щодо якого ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий зазначає, що підозрюваний неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення корисливого злочину, що свідчить про схильність особи до вчинення корисливих злочинів та не бажання виправитися. Крім того, підозрюваний будучи особою працездатною, здоровою та молодою, на час вчинення злочину ніде не працював (не має постійного місця роботи) та не навчався, а отже немає джерела доходу та фінансової стабільності, а тому є ризик того, що останній знову вчинить в тому числі і корисливий злочин з метою отримання благ/грошових коштів задля свого існування чи з інших мотивів.

Неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів слідчий обґрунтував неможливістю такими заходами запобігти встановленим ризикам.

На судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного тримання під вартою та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як надто суворого, вказуючи про достатність застосування до нього домашнього арешту, за місцем свого проживання де він мешкає постійно. Він не збирається переховуватись від органів досудового розслідування та суду та він співпрацює зі слідством, повідомляючи все що знає. Він визнає обставини, які вказані в повідомленні про підозру щодо вчинення крадіжки, проте заперечує свою причетність до носіння та зберігання вогнепальної зброї. Він її ніколи не бачив та вважає, що вона з`явилася під час його затримання. Відбитки пальців не ній з`явилися в результаті прикладення зброї невідомими особами до його рук, коли він вже був затриманий. Повідомив, що він проживає із коханою людиною, яка буде забезпечувати його усім необхідним в разі обрання для нього домашнього арешту. Він працює неофіційно, а тому не буде вчиняти інші злочини.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 наполягала на застосуванні більш м`якого виду запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, вказавши на необґрунтованість усіх зазначених прокурором ризиків, суворість запропонованого прокурором запобіжного заходу, необґрунтованість підозри в частині незаконного носіння та зберігання вогнепальної зброї. Вказала, що підозрюваний співпрацює зі слідством в частині здійснення крадіжки, він самостійно повідомив місцезнаходження викрадених коштів та розказав про спосіб проникнення до квартири і всі інші обставини.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, що наведені вище. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 263, частиною п`ятою статті 185 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000444 від 21 квітня 2023 року, повідомленням про підозру від 28 квітня 2023 року, яке було вручене останньому 28 квітня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він маючи умисел, спрямований на придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, у невстановлений спосіб, розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року № 292), придбав предмет схожий на пістолет та після чого продовжуючи свою злочинну діяльність, став носити його при собі вулицями міста Дніпра, тим самим почав носити та зберігати при собі вогнепальну зброю, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, до моменту вилучення, тобто 27.04.2023 року.

Так, 27.04.2023 року у період часу з 19 години 20 хвилин до 20 години 10 хвилин співробітниками Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , у ході проведення особистого обшуку було виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-23/15300-БЛ від 28.04.2023, є вогнепальною зброєю, виготовлений шляхом переробки саморобним способом з виробу, що не був вогнепальною зброєю; пістолет перероблений саморобним способом с сигнального пістолета моделі «BLOWTR 34» № НОМЕР_1 калібру 9 mmP.A. Knall виробництва Туреччини, шляхом видалення з каналу ствола захисного елемента, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами (кулями) та заглушення газовідвідного отвору; пістолет придатний до проведення пострілів, який ОСОБА_5 не маючи відповідного передбаченого законом дозволу придбав та носив при собі до моменту вилучення.

Такі дії, ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною першою статті 263 КК України, як незаконне придбання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу

Крім того, ОСОБА_5 будучи раніше засудженим Богунським районним судом м. Житомира за ч.3 ст.185 КК України, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, знову вчинив злочин корисливої спрямованості.

Так, ОСОБА_5 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, потворно, поєднане з проникненням у житло в умовах воєнного стану.

Для реалізації свого спільного злочинного умислу, останні обрали об`єктом свого злочинного посягання майно потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яке знаходилось за адресою: АДРЕСА_4 .

20.04.2023 року приблизно об 11:00 годині більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, з метою доведення свого спільного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 разом невстановленою в ході досудового розслідування особою, прибули, до приміщення квартири АДРЕСА_5 .

Далі, ОСОБА_5 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, переконавшись в тому, що ніхто зі сторонніх осіб за їх діями не спостерігає, шляхом підбору ключа, проникли до вищевказаного приміщення квартири, де побачили срібряний ланцюжок з хрестиком вартістю 10000 гривень, який належить ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 20000 тисяч гривень, 36000 тисяч доларів США (на момент вчинення злочину згідно курсу Національного банку України еквівалентно 1316469 гривні 60 копійок) та 3000 тисячі Євро (на момент вчинення злочину згідно курсу Національного банку України еквівалентно 119903 гривні 10 копійок), а всього на загальну суму 1466372 гривень 70 копійок, які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , поєднаного з проникненням до житла останніх за адресою: АДРЕСА_4 , вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, визначили вищеперелічене майно предметом свого злочинного посягання, яке надалі винесли з вищевказаного приміщення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1466372 гривень 70 копійок.

ОСОБА_5 на час вчинення вказаного злочину було відомо, що в Україні діє воєнний стан.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною четвертою статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, вчинене в особливо великих розмірах.

Обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; постановою про призначення судової експертизи зброї; висновком експерта №СЕ-19/104-23/15300-БЛ від 28.04.2023 року; постановою про призначення судової дактилоскопічної експертизи; висновком експерта №СЕ-19/104-23/15296-Д від 28.04.2023 року; протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілого.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній розуміє високу ймовірність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в разі доведення факту скоєння даного злочину, так як він неодноразово судимий, а отже розуміє невідворотність покарання у разі доведення його вини та обізнаний щодо характеру обмежень його свободи при призначенні покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, про підвищений ризик можливості переховування підозрюваного свідчить відсутність у нього стійких соціальних зв`язків розірвання яких мало б стримати його від відповідних дій або ж створити для нього істотні негативні наслідки.

На судовому засіданні встановлено, що підозрюваний проживає разом з іншою особою, він не має постійного місця роботи, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має дружини тощо, що свідчать про те, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду існує, та він настільки виражений, щоб вимагати застосовування до нього найсуворішого та виключного виду запобіжного заходу.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки підозрюваний будучи судимим за корисливий злочин, вкотре вчинив дії, які дають достатньо підстав стверджувати про вчинення крадіжки, але цього разу в особливо великих розмірах.

Підозрюваний на судовому засіданні ствердив, що у нього відсутні кошти та постійна робота, а вчинення відповідної крадіжки свідчить про те, що у нього відсутні будь-які законні джерела надходження коштів, що свідчить про досить високий ризик вчинення ним повторних корисливих злочинів. Не реагування на такий ризик свідчитиме про створення потенційної небезпеки для громадян, які на законних підставах володіють своїм майном та розраховують на вжиття державою заходів щодо його захисту.

Встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки що покладаються на підозрюваного при їх обранні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань. Доводів на спростування вказаних тверджень стороною захисту наведено не було.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність на його утриманні родини й утриманців; відсутність у нього постійного місця роботи; репутацію підозрюваного та незадовільний його майновий стан; великий розмір майнової шкоди.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя враховуючи наведені обставини, визнає за доцільне визначити її в максимальному розмірі, вважаючи, що ним в достатній мірі буде гарантовано виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та він не буде завідомо непомірним для нього. На судовому засіданні підозрюваний заявив про можливість визначення застави у розмірі, який не буде для нього обтяжливим.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 діб.

Визначити підозрюваному заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 , покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, експертами та спеціалістами у цьому кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, або порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 24 червня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1