Справа № 755/7240/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000750 від 23.05.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Зазим`я Броварського району Київської області, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Деснянського районного суду міста Києва від 20.01.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

22.05.2023 року приблизно о 20 годині 35 хвилин ОСОБА_2 за адресою: м. Київ, проспект Броварський, буд. № 44, керував транспортним засобом «Volkswagen», моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений екіпажем патрульної поліції.

Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», ОСОБА_2 було пред`явлено законну вимогу надати документи, що засвідчують право керування транспортним засобом, а саме посвідчення водія.

У цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа.

Того ж дня приблизно о 20 годині 35 хвилин, перебуваючи біля будинку № 44 по проспекту Броварському у Дніпровському районі м. Києва, на законну вимогу інспекторів поліції, ОСОБА_2 пред`явив посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , видане 20.08.1997 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достеменно знаючи, що даний документ підроблений, чим використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до примітки ст. 358 КК України посвідчення водія відноситься до офіційного документу.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_2 приєднана письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності його захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Таким чином, суд вважає встановленим те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім того, вироком Деснянського районного суду міста Києва від 20.01.2023 року ОСОБА_2 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У той же час, відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КПК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Отже, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю вироків, із застосуванням ст. 71 КК України, за правилами ст. 72 КК України, згідно якої основне покарання у виді штрафу при призначенні за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України. Крім того, підлягає вирішенню питання щодо майна, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень.

На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю вироків, а саме вироку Деснянського районного суду міста Києва від 20.01.2023 року, яким ОСОБА_2 призначено покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, та цього вироку, яким ОСОБА_2 призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень.

На підставі ст. 72 КК України вирок Дніпровського районного суду м. Києва, яким ОСОБА_2 призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень, виконувати самостійно.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2023 року на посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , - знищити;

- DVD-R диск - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1912 гривень за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/26613-ДД від 25.05.2023 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно направити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: