Житомирський апеляційний суд
Справа №272/661/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2023 року, яким засуджено

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, Бердичівського району с. Зарубинці, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

-за ч.1 ст.115 КК України на 8 (вісім) років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_6 залишено без змін - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з моменту затримання у порядку ст.208 КПК, тобто з 08 травня 2021 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 14901 грв. 28 коп. за проведення судово-медичних експертиз.

Питання про речові докази вирішено згідно до ст. 100 КПК України і у апеляційному порядку воно не оскаржується.

встановила:

Як встановив суд, 08 травня 2021 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , під час конфлікту з співмешканкою ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, з метою позбавлення ОСОБА_9 життя, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з мотивів помсти та образи, на ґрунті раптово виниклих між ними неприязних відносин, господарським (кухонним) ножем, який тримав в правій руці, з метою вбивства умисно наніс ОСОБА_9 два удари в область лівого плеча, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівого плеча та колото-різаної рани лівої надключичної ділянки, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не перебувають, та один удар в область шиї, внаслідок чого спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного, проникаючого поранення шиї зліва з ушкодженням стінки загальної сонної артерії та стінки гортано-глотки, що ускладнилось розвитком гострої крововтрати, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого, оскаржує вирок з підстав суворості призначеного ОСОБА_6 покарання. Просить вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із застосуванням ст. 69 КК України.

Вважає, що призначене вироком суду покарання є надто суворе та судом не враховано обставини, що пом`якшують покарання.

Зазначає, що суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину повністю визнав, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має позитивні характеризуючі дані за місцем проживання, по жовтень 2019 року працював. Судом також не враховано думку потерпілої ОСОБА_10 , яка не наполягала на призначені йому суворого покарання.

Звертає увагу, що обвинувачений не бажав настання смерті потерпілій, оскільки після скоєного злочину намагався просити сторонніх людей про допомогу викликати швидку та працівників поліції, намагався надати першу медичну допомогу.

Разом з тим, вважає, що суду слід було встановити пом`якшуючу обставину вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин.

Також, зазначає, що поза увагою залишилось те, потерпіла за місцем проживання характеризувалася негативно, зловживала спиртними напоями, була схильна до розгульного способу життя, була ініціатором сварок та проявляла агресію до співмешканця.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та обвинувачуваного, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З кримінального провадження вбачається, що суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

На переконання колегії суддів, покарання ОСОБА_6 призначено з дотримання положень ст. 65 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 судом було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, обставину, що пом`якшує його покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують його покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, а також думку потерпілої, яка покладалася на розсуд суду щодо міри покарання обвинуваченому.

З врахуванням обставин вчиненого злочину, його тяжкості та суспільної небезпеки, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання, яке є ближчим до мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 115 КК України, не можна розцінювати таким, що є очевидно несправедливим внаслідок його суворості.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України апеляційний суд не вбачає.

Доводи сторони захисту щодо залишення судом поза увагою характеризуючих даних ОСОБА_6 , та обставин, що пом`якшують покарання, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки всі перераховані обставини були враховані судом першої інстанції, що і відображено у вироку суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: