Справа № 738/630/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/578/23
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 31 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Чапаєвка, Золотоніського району, Черкаської області, проживав до засудження у АДРЕСА_1 , засуджений 27.11.2018 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років;

відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на підставі ст.81 КК України.

Місцевий суд вказав на відсутність підстав для застосування щодо засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від покарання, так як останній своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що місцевий суд формально підійшов до дослідження даних про його особу. Зокрема, він намагався працевлаштуватись, однак його право на вільне обрання діяльності було обмежено установою. Також вказав, що він дотримується режиму та правил поведінки в установі, а також правомірних і ввічливих взаємовідносин із персоналом і представниками адміністрації. Стягнення, які у нього були, на сьогоднішній день погашені. Зазначив, що він визнав свою вину у скоєному злочині, щиро розкаявся, у його виправленні є позитивна динаміка.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з пунктом п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2020 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

За змістом ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів справи слідує, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2018 року, ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, з позбавленням спеціального звання «старший сержант внутрішньої служби».

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_5 зараховано в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 12.08.2018 по 22.08.2018 з розрахунку 1 день тримання під вартою за 1 день позбавлення волі (а.с.п.16-19).

Згідно з ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 31.01.2019 апеляційне провадження закрито, у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги (а.с.п.20-21).

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Дослідивши дані, що характеризують особу засудженого, місцевий суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення.

Згідно ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до наявної в матеріалах справи характеристики ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» від 08 березня 2023 року, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 22.02.2019.

За час перебування в Черкаському СІЗО м. Черкаси зарекомендував себе посередньо: порушень встановленого режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, розпорядок дня виконував, до праці не залучався, не заохочувався.

В Менській виправній колонії № 91 покарання відбуває з 22.03.2019. За час перебування в установі характеризується негативно: не завжди дотримується норм, що визначають порядок і умови відбування покарання, тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності (на даний час стягнення погашені в установленому законом порядку), розпорядок дня установи виконує, не заохочувався. Після розподілу з дільниці КДіР бажання працевлаштуватись не виявив. На даний час не працевлаштований, письмових заяв щодо працевлаштування на підприємстві установи не подавав.

Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення. До виконання робіт відноситься незацікавлено та безініціативно.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. На зроблені зауваження реагує не власний розсуд, передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує. За рисами характеру неконфліктний, спокійний (а.с.п.2-4).

Згідно з Постановою №32, протоколу №12 від 29 травня 2023 року засідання Спостережної комісії Менської міської ради, постановлено рішення, що застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, передбаченої статтею 81 КК України - умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним (а.с.п.34).

У Довідці про стягнення та заохочення засудженого зазначено, що у ОСОБА_5 наявні: три стягнення, заохочень немає (а.с.п.4).

Посилання апелянта на погашення дисциплінарних стягнень, застосованих до нього, заслуговують на увагу, проте ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про умовно-дострокове звільнення. А дотримання ним норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, є обов`язком засуджених, який передбачений положеннями ст.107 КВК України.

Колегія суддів вважає, що в поведінці засудженого відсутня динаміка, яка б свідчила про його бездоганне виправлення та перевиховання, а саме: сумлінне ставлення до роботи, активної участі в суспільному житті установи виконання покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарної поведінки в побуті та прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Отже, при розгляді подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, місцевий суд належно оцінив усі обставини справи та дійшов правильного висновку про необхідність відмови у його задоволенні, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст.406, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 31 травня 2023 року щодо ОСОБА_5 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4