Єдиний унікальний номер 205/4025/21
1-кп/205/301/23
У Х В А Л А

19 червня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу під час досудового розслідування не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту і зменшити розмір застави.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, його захисника, приходить до наступного висновку.

Так, встановлено, що згідно ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2023 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 продовжений до 19.07.2023 року, зменшено розмір застави. Разом з тим, враховуючи те, що наступне судове засідання відбудеться 25.07.2023 року, а раніше його провести не має можливості, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строку запобіжного заходу обраного обвинуваченому, якщо судове провадження не було завершене до спливу визначеного строку.

Приймаючи дане рішення, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що зазначені прокурором ризики для даного провадження, що передбачені ст.177 КПК України, на даний час залишаються актуальними. Зокрема, суд погоджується з тим, що обвинувачений, в разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, потенційно зможе ухилитися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, проте, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в Рівненському міському суді Рівненської області розглядається обвинувальний акт за ч. 1 ст. 185 КК України.

Постановляючи дане рішення, суд погоджується з доводами прокурора в частині наявності ризиків, прямо передбачених ст.177 КПК України, зокрема, щодо ризику ухилення обвинуваченого від суду шляхом переховування, так як ОСОБА_3 , побоюючись тяжкості покарання за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, дійсно зможе перешкоджати розгляду даного кримінального правопорушення шляхом ухилення від суду і переховування.

При цьому, суд відповідно до ст. 178 КПК України також враховує тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та офіційного джерела доходів, а також враховує, що у обвинуваченого відсутнє місце проживання у м. Дніпро

Окрім того, існує ризик незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні.

Суд, також вважає обґрунтованим посилання прокурора на потенційний ризик продовження скоєння обвинуваченим кримінальних правопорушень, враховуючи значну кількість епізодів, а саме, понад п`ятдесят, оскільки обвинувачений не має жодного джерела доходу для існування.

У зв`язку з вищевикладеним, клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, через існування ризиків, що були судом зазначені вище, а також, враховуючи вимоги ч.2 ст.318 КПК України щодо строків і загального порядку судового розгляду, не може бути задоволено.

Вищенаведені прокурором обставини та докази, які їх підтверджують не дають підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Як зазначено вище, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2023 року зменшено розмір застави визначеної згідно ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2021 року та визначено обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134 200 грн., що є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому не підлягають задоволенню клопотання захисника та обвинуваченого щодо зменшення розміру застави, оскільки відсутні правові підстави для її зменшення.

За таких обставин, на переконання суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть можливості запобігти встановленим ризикам, а інтереси правосуддя переважають обмеження в правах, які має понести обвинувачений на час судового розгляду.

Також судом враховано і діючий в Україні правовий режим воєнного стану та географічну близькість тимчасово окупованих територій, що в своїй сукупності свідчить про наявність реальної можливості у обвинуваченого почати переховуватися від суду шляхом виїзду на вказані території, де на даний час відсутній контроль правоохоронних органів України за процесуальною поведінкою осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.

Відтак, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу не перестали існувати та суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, оскільки ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 217, 334, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та зменшення розміру застави відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 16 серпня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1