Справа № 740/1943/21
Провадження № 1-кп/740/64/23
УХВАЛА

02 травня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачені - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

- захисник обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

- захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині заяви ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,

установив:

У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді вказане кримінальне провадження. Судові засідання у справі неодноразово відкладалися з різних причин, востаннє - на 02 травня 2023 року 10-00 год.

06 квітня 2023 року до суду надійшли заяви свідків - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про скасування арешту майна, в яких вони просили скасувати арешт майна, вилученого у них під час обшуку по АДРЕСА_1 , та по АДРЕСА_2 відповідно, і повернути майно, а саме: ОСОБА_10 - мобільний телефон Redmi Not 7, ноутбук, флеш карта пам`яті micro, сімкарта «Київстар»; ОСОБА_9 - мобільний телефон Redmi Note 5, ноутбук марки ASUS (білого кольору) та карта «Приватбанк».

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення указаних заяв, оскільки зазначене майно визнано речовими доказами, які ще не досліджувалися, а питання щодо речових доказів має бути вирішене при ухваленні вироку відповідно до ст. 100 КПК України. Разом з цим зауважив, що ноутбук, про який зазначила свідок ОСОБА_9 , належить обвинуваченому ОСОБА_11 , лише був у її користуванні, і докази про це містяться в матеріалах кримінального провадження, які ще не досліджувалися. Якраз при ухваленні остаточного судового рішення суд визначає долю речових доказів, вирішує питання про скасування арешту майна і кому саме його потрібно повернути. Указані заяви прокурор вважав необґрунтованими і передчасними. Крім цього, указав, що арешт на вказане майно накладено слідчим суддею обґрунтовано і відсутні на цей час підстави вважати, що відпала потреба в скасуванні арешту майна.

Обвинувачені та їхні захисники підтримали заяви свідків про скасування арешту майна, вказуючи на тривалий час перебування під арештом указаного майна, що порушує права його власників/володільців на користування/розпорядження цим майном, що не відповідає вимогам ст. 9 КПК України та положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи заяв, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таким чином, особа, яка звертається з клопотанням про скасування арешту, майна має довести, що відпала потреба в подальшому у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

Суд вважає, що заявниці - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є свідками в указаному кримінальному провадженні та ще не допитані судом, не навели обґрунтованих доводів, які б надавали підстави для висновку, що на цей час відпала потреба в арешті майна або арешт накладено необґрунтовано. Ураховуючи мету накладення арешту, стадію судового розгляду, суд дійшов висновку, що потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вказане в заявах майно наразі не відпала, і такий ступінь втручання у права володільців/власників майна є пропорційним із завданнями кримінального провадження, а тому в задоволенні вказаних заяв слід відмовити.

Керуючись ст. 7, 26, 174, 370, 372 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяв ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1