справа № 208/1206/23
№ провадження 1-в/208/124/23
УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявниці ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , про вирішення долі речових доказів,-

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні №0000044 за обвинуваченням ОСОБА_4 , в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368-4 КК України. Просила повернути 7 банкнот номіналом по 500 грн., вилучених у якості неправомірної вигоди. Кошти просила повернути на її банківську картку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримала, просила задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні також просив задовольнити клопотання. Посилався на те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрито на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК. На підтвердження прокурор надав копію постанови про визнання вилучених коштів речовими доказами, квитанцію про отримання на зберігання та ухвалу про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Постановою слідчого СВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області від 08.08.2014 року в межах кримінального провадження №0000044 від 05.08.2014 року за ч. 3 ст. 368-4 КК України, 7 купюр номіналом по 500 грн. кожна, визнано речовими доказами.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.10.2022 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрито на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК. Оскільки клопотань про вирішення долі речових доказів і документів, скасування арешту майна, скасування запобіжних заходів сторони не заявляли, тому, із урахуванням положень ст. 100 КПК, документи, долучені до справи, залишено в матеріалах справи. Відповідно до резолютивної частини зазначеної ухвали, «Речові докази квитанція до прибуткового касового ордеру № 16/14 від 07.08.2014 року; звіт № б/н від б/д «Про незалежну оцінку нежитлових вбудованих приміщень загальною площею 793,7 кв.м, які знаходяться на першому і другому поверхах двоповерхової нежитлової будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_1 », який було виконано суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Партнер Сервіс» - оцінювачем ОСОБА_4 ; - згідно до постанови від 04.11.2014 року залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 1 а.с. 149)». Доля 7 купюр номіналом по 500 грн. кожна в зазначеній ухвалі не вирішено.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

У відповідності до вимог ст.ст. 284, 369, 371-374 КПК України, судовими рішеннями якими закінчується кримінальне провадження і в яких підлягають відображення рішення щодо долі речових доказів виступають вирок суду, як обвинувальний так і виправдувальний, а також ухвала суду про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 9 ст. 539 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

За змістом роз`яснення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" N 11 від 21.12.90 зі змінами, суди крім іншого вправі вирішувати питання, про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду та про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про вирішення долі речових доказів є обґрунтованим та підлягає до задоволення в частині повернення коштів.

Стосовно вимоги заявниці про повернення зазначених коштів на її банківську картку, суд зазначає, що вилучені готівкові кошти не вносились на рахунок, а зберігаються в бухгалтерії Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (відповідно до постанови про визнання речовими доказами) та можуть бути повернуті шляхом передачі заявниці в готівковій формі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 26 ч.3, 100, 283, 309, 369-372, 539 КПК України,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_4 , про вирішення долі речових доказів задовольнити.

Грошові кошти в сумі 3 500 (три тисячі п`ятьсот гривень), квитанція №002051 від 08.09.2014р., повернути ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1