Ухвала

04 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 703/656/21

провадження № 51 - 4653 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року щодо нього,

встановив:

Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4, п. 5 ч. 2 цієї статті у касаційній скарзі зазначається вимоги особи, яка подала касаційну скаргу та обґрунтування цих вимог, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 зазначає про незаконність вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2022 року та ухвали Черкаського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року щодо нього. При цьому не наводить таких порушень КПК, які з огляду на положення ст.ст. 370, 404, 412-414, 419 КПК слугували б підставою для зміни або скасування оскаржуваних судових рішень. Слід зазначити, що неповнота судового розгляду (ст. 410 КПК), про що скаржник зазначає у своїй касаційній скарзі, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

За положеннями ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке би мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Усупереч наведеним положенням, засуджений формально посилається на те, що призначене йому покарання за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення через суворість, однак його касаційна скарга не містить доводів щодо явної несправедливості призначеного йому покарання з огляду на положення ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65 КК, які б можна було визнати беззаперечними підставами для зміни або скасування судових рішень на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

В прохальній частині касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 ставить питання про скасування судових рішень першої та апеляційної інстанції та просить ухвалити новий вирок, що не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3