Справа № 932/4943/23
Провадження № 1-кс/932/2122/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, за національністю росіянин, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, групи інвалідності не встановлено, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 25.05.2023 року клопотання передано для розгляду слідчого судді ОСОБА_1 .

Підставами для задоволення клопотання зазначено, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001444 від 24.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.05.2023 у ОСОБА_4 який знаходився у квартирі АДРЕСА_2 у невстановлений в ході досудового розслідування час виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Так, 24.05.2022 приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_4 знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , з метою реалізації свого злочинного умислу взяв мисливську рушницю НЖ- 43 м12 к № НОМЕР_1 та направився з нею до кімнати, де в цей час спав потерплий ОСОБА_7 далі ОСОБА_4 знаходячись за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення смерті людині, передбачаючи наслідки у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_4 та бажаючи їх настання, підійшов до останнього, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_4 , в цей час спав та не міг завадити реалізації його злочинного умислу, тримаючи в руках мисливську рушницю ІЖ- 43 м12 к № НОМЕР_1 , діючи умисно здійснив один вистріл у життево-важливий орган, а саме голову та один вистріл у праве передпліччя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального осколкового поранення правого передпліччя та м?яких тканин потилиці.

Однак, ОСОБА_4 виконавши всі дії, які він вважав необхідними для настання смерті ОСОБА_7 не довів свій злочинний намір направлений на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 до кінця з причин, що не залежали від його волі.

24.05.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Під час проведення досудового розслідування зібрано докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України. На даний час існують ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків чи потерпілого (ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), а також продовжити реалізацію свого злочинного наміру та вбити потерпілого, оскільки він мешкає з ним в одній квартирі (ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). З цих підстав сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру та пояснив, що хотів вбити потерпілого ОСОБА_4 , оскільки з ним у нього виникали конфлікти, останній йому погрожував та хотів вбити. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. Просив врахувати стан здоров`я підозрюваного, його вік, та призначити більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши пояснення сторони обвинувачення та сторони захисту, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № № 0001444 від 24.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Встановлено, що 24.05.2023 у ОСОБА_4 який знаходився у квартирі АДРЕСА_2 у невстановлений в ході досудового розслідування час виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

З метою реалізації цього умислу ОСОБА_4 взяв мисливську рушницю НЖ- 43 м12 к № НОМЕР_1 та направився з нею до кімнати, де в цей час спав потерплий ОСОБА_7 . Підійшовши до ліжка, де спав потерпілий ОСОБА_7 , ОСОБА_4 направив йому рушницю у голову та інші життєво важливі органи та здійснив постріл (один чи два, в ході розслідування не встановлено). Після чого розвернувся та пішов спати. В результаті пострілу у ОСОБА_7 утворились тілесні ушкодження, а саме пошкодження голови, грудей, пішла кров.

Відповідно до довідки КНМ Клінічна лікарня швидкої допомоги від 24.05.2023, у потерпілого в потиличній області виявлено проникнення в м`які тканини металевих елементів (дріб від рушниці).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами, а саме протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом затримання, повідомленням про підозру та іншими доказами.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Таким чином, на підставі досліджених матеріалів, та встановлених в судовому засіданні обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України (закінчений замах на умисне вбивство).

Оцінюючи ризик, звертаю увагу на таке.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 проживає у квартирі, де було скоєно замах на вбивство, до того ж свідок і потерпілий також мешкають у цій квартирі. Тобто перебуваючи вдома ОСОБА_4 зможе впливати на цих осіб, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Цей ризик вважаю доведеним.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає також доведеним, оскільки підозрюваний та потерпілий фактично проживають в одній квартирі, і враховуючи неприязні стосунки, які в них виникли, ОСОБА_4 може вчинити нове кримінальне правопорушення по відношенню до ОСОБА_7 , а саме нанести йому тілесні ушкодження, намагатись вбити будь-яким іншим способом. Водночас і сам потерпілий після цієї події, з мотивів помсти, може завдати шкоди ОСОБА_4 . Отже, цей ризик також доведений.

Для запобігання переліченим ризикам, вважаю за необхідне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя розглянув можливість застосування більш м?яких запобіжних заходів, проте враховуючи те, що всі особи, причетні до цієї події, проживають за однією адресою, перебування ОСОБА_4 на домашньому арешті в цій квартирі, на даний час, не є бажаним, оскільки його суспільно-небезпечна поведінка та намагання вчинити особливо тяжкий злочин, виключає як можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, так і можливість знаходитись у цій квартирі, тобто за місцем скоєння злочину.

Водночас слідчого суддю не переконала поведінка та стан здоров`я ОСОБА_4 . Так, останньому на даний час лише 51 рік, тобто цю особу не можна вважати похилого віку. Той факт, що ОСОБА_4 погано пересувається та не добре себе почуває, не може бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки останній знаходиться в адекватному стані, може висловлювати свою думку.

З матеріалів клопотання видно, що після того, як ОСОБА_4 вживає алкоголь, він стає агресивним та є небезпечним для оточуючих. В той же час, ані сторона обвинувачення, ані сторона захисту не надала слідчому судді будь-яких документів, які б підтверджували наявність протипоказань ОСОБА_4 для тримання його під вартою. Медичних документів не надано, група інвалідності йому не встановлена. Отже, приходжу до висновку про можливість поміщення ОСОБА_4 в слідчий ізолятор.

Але разом з тим, строк тримання під вартою слід дещо скоротити, визначивши його тривалість у 30 днів, з тим, щоб через 30 днів при продовженні строку тримання під вартою, додатково перевірити обґрунтованість і доцільність застосування саме такого запобіжного заходу. До цього часу, можливо, будуть зібрані медичні документи, з яких можна буде встановити дійсний стан здоров`я ОСОБА_4 . На момент розгляду клопотання таких документів немає.

При обранні саме виняткового запобіжного заходу враховую тяжкість злочину, оскільки ОСОБА_4 вчинив замах на вбивство, тобто особливо тяжкий злочин, його поведінка є небезпечною. Вважаю, що застосування інших запобіжних заходів не є доцільним та не буде запобігати всім доведеним ризикам.

Оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства до потерпілого, заставу у даному кримінальному провадженні вважаю доцільним не визначати. Отже, клопотання слідчого слід задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) діб.

Строк тримання під вартою рахувати з 24 травня 2023 року до 22 червня 2023 року.

Заставу у даному кримінальному провадженні не визначити.

Строк дії ухвали встановити до 22.06.2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ