Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1726/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника СД відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000065, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник СД відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт рожевого пакету перемотаного ізоляційною стрічкою синього кольору, всередині якого знаходиться зелена рослинна речовина зовні схожа на рослини канабісу, поміщеного до спец пакету SUD 2032100, вилученого під час невідкладного обшуку оформленого протоколом огляду місця події 03.08.2023 року в АДРЕСА_1 в бардачку транспортного засобу (автомобіля) марки «Рено Меган», номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 та яким користується останній шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 на відчуження, розпорядження і користування вказаним майном.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задоволити у повному обсязі.

Начальник СД ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати клопотання без її участі. Подане клопотання підтримує та просить задоволити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Причини неявки суду невідомі.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що 02.08.2023 року на лінію «102» від працівника екіпажу 252 Бадьо надійшло повідомлення про те, що під час патрулювання автодороги М07 Київ-Ковель-Ягодин, в смт. Бучмани, по вул. Олександра Канцерова, 23, Коростенського району, Житомирської області зупинено автомобіль марки «Рено Меган», номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 та при поверхневій перевірці автомобіля в бардачку виявлено згорток з рослинною речовиною зеленого кольору зовні схожою на наркотичну.

За даним фактом СД відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області 02.08.2023 року внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0000065 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 309 КК України.

03.08.2023 року під час проведення невідкладного обшуку, оформленого протоколом огляду місця події від 03.08.2023 року у бардачку транспортного засобу (автомобіля) марки «Рено Меган», номерний знак НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_5 та яким користується останній, виявлено та вилучено поліетиленовий рожевий пакет перемотаний ізоляційною стрічкою синього кольору, всередині якого знаходиться зелена рослинна речовина зовні схожа на рослини канабісу.

Відповідно до постанови начальника СД від 03.08.2023 року рожевий пакет перемотаний ізоляційною стрічкою синього кольору, всередині якого знаходиться зелена рослинна речовина зовні схожа на рослини канабісу визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Клопотання обґрунтоване тим, що з вилученим майном необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема провести судові експертизи, а тому з метою збереження даних речових доказів, оскільки на них можуть зберігатись сліди кримінального правопорушення та міститись інші відомості, які можуть бути використані як докази по даному кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частина 1 статті 7 КПК України).

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК України).

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Законом України від 22.11.2018 р. N 2617-VIII, який набрав законної сили 01.07.2020 р., передбачено, що відповідно до частини 1 статті 40-1 Кримінального процесуального кодексу України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Таким чином, вищевказане майно, було вилучено в ході проведення обшуку і набуло статусу тимчасово вилученого майна.

У § 44 рішення Lavrechov v. the Czech Republic від 20.06.2013 (заява № 57404/08) ЄСПЛ наголошує, що для того щоб втручання було сумісним із положенням першого речення частини першої статті 1 Протоколу № 1, воно повинно бути законним, задля загального (суспільного) інтересу та пропорційним, тобто воно повинно мати «справедливий баланс» між вимогами загальних інтересів громади та вимогами захисту основних прав особи (див., зокрема, Beyeler v. Italy, заява № 33202/96, § 107, та Gladysheva v. Russia, заява № 7097/10, 06.12.2011, § 75). Оцінюючи пропорційність втручання, суд повинен враховувати, з одного боку, важливість переслідуваної мети, а з іншого - тягар, який покладається на заявника, включаючи характер втручання, поведінку заявника та поведінку органів державної влади (див. Yildirim v. Italy, заява № 38602/02, та Forminster Enterprises Limited v. Czech Republic, заява № 38238/04, 09.10.2008, § 75).

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в межах вказаного кримінального провадження та воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Окрім того, дізнавачем у достатній мірі наведено наявність підстав, які можуть свідчити про те, що вказане майно може містити на собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що дізнавач довела необхідність арешту тимчасово вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника СД відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000065, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задоволити.

Накласти арешт на рожевий пакет перемотаний ізоляційною стрічкою синього кольору, всередині якого знаходиться зелена рослинна речовина зовні схожа на рослини канабісу, поміщений до спец пакету SUD 2032100, вилучений під час невідкладного обшуку оформленого протоколом огляду місця події 03.08.2023 року в смт. Бучмани, по вул. Олександра Канцерова, 23, Коростенського району, Житомирської області в бардачку транспортного засобу (автомобіля) марки «Рено Меган», номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 та яким користується останній шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 на відчуження, розпорядження і користування вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1