Справа №463/3972/23
Провадження №1-кс/463/4809/23
У Х В А Л А

02 серпня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Львівського РУП № 1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, українцю, громадянину України, не працюючому, раніше судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського РУП № 1 ГУ НП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Львівській установі виконання покарань №19 Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань №19 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України в межах строків досудового розслідування, із визначенням застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У випадку внесення підозрюваним застави просить покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану.

Зокрема, за даними слідства 16 травня 2023 року близько 21:50 год., ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено до 20.05.2023 року, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні пекарні «Франсуа», що за адресою: м. Львів, пл. Різні,8, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавку (поруч з касою) телефон марки «XIAOMI» модель«Redmi Note 9» зеленого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_7 , та заховав його в кишеню кофти, в яку був одягнений. В подальшому, із викраденим телефоном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Зазначає, що ухвалою слідчого судді до підозрюваного застосовувався запобіжний захід у виді особистого збов`язання, однак обов`язків покладених згідно ухвали слідчого судді не виконав.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними доказами та крім цього, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. З метою запобігання вказаним ризикам вважає за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, з наведених в такому підстав, просить таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, вказали, що підозрюваний жодним чином не порушував обов`язків визначених ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі, просили врахувати незадовільний стан здоров`я та його співпрацю з органами досудового розслідування.

З`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

До Єдиного реєстру досудового розслідування 17.05.2023 року внесені дані з приводу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за №0001346.

19.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані обставини слідчий суддя розглядатиме окремо.

Чи існує обґрунтована підозра у вчиненні злочину?

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою sine qua non законності застосування запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;

протоколом допиту представника потерпілого;

протоколом огляду предметів;

протоколом проведення слідчого експерименту;

протоколом пред`явлення речей для впізнання;

Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. Зрештою, сторона захисту на такі обставини не посилається.

Також, виходячи з фактичних обставин справи, на даний час слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_5 .

В цьому аспекті важливо відзначити, що відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність («СПРАВА LAVRECHOV ПРОТИ ЧЕСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).

Відтак, керуючись стандартом «обґрунтована підозра» слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

В мотивах клопотання слідчий покликається виключно на існування ризиків, передбачених пунктами 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відповідно, враховуючи таку засаду кримінального провадження як диспозитивність слідчий суддя детального розгляне можливість існування цих ризиків та не буде перевіряти можливість існування інших ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Чи існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду?

Такий ризик слідчий суддя оцінить в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного.

Санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_8 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. В силу вимог статті 12 КК України, вказаний злочин є тяжким.

В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує той факт, що інкриміновані ОСОБА_8 дії вчинено в умовах воєнного стану, тому з врахуванням наведеного того, що в умовах масового вимушеного переселення громадян України, як на терени Західної України так і за межі України, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду,тому вказаний ризик є доведеним.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_5 не працює, а отже не має постійного та стабільного доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів. Тому слідчий суддя проходить до висновку, що такий ризик існує.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку про те, що на даний час у межах досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, отже заявлений ризик існує.

У підсумку, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п.1, 5 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК?

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам слід врахувати, що така оцінка стосується перспективних фактів. Зокрема, використовується стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж застава не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК (частина 1 статті 184 КПК).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

Як уже зазначалось вище, в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування трьох ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Виходячи із наведеного, слідчий суддя погоджується з тим, що перелічені вище докази вказують на те, що підозрюваний причетний до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а підозра є достатнього обґрунтованою.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які окремо розглянуті слідчим суддею вище існують.

Дійсно, згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Разом з тим, у відповідності до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Отже, виходячи з того, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України слідчий суддя погоджується із доводами слідчого про необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу, який буде сприяти виконанню ним процесуальних обов`язків.

Разом з тим, суд не погоджується із доводами, про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ст.177 КПК України.

Так, у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» [ВП] (Buzadji v. the Republic of Moldova) [GC], пункти 86-91 ЄСПЛ вказав, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції.

З врахуванням того, що із матеріалів клопотання не вбачається даних про порушення підозрюваним умов раніше обраного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з врахуванням віку підозрюваного, труднощів з пересуванням (останній пересувається з ціпком), що в принципі може виключати факт його переховування від правоохоронних органів, слідчий суддя не вбачає підстав для обрання підозрюваному найтяжчого запобіжного заходу, а тому йому слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання і з врахуванням покладених на нього обов`язків відповідатиме меті і завданням запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу слід встановити в межах досудового розслідування, з врахування зупинення строку досудового розслідування, тобто до 14.08.2023.

Крім того, підозрюваному слід роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже у цьому провадженні слідчий суддя надав відповіді на всі вагомі аргументи сторони захисту і на цьому етапі кримінального провадження немає необхідності вирішувати будь-які інші аргументи.

Керуючись вимогами статей 176-179, 194, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 - відмовити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

2) не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

3) повідомляти слідчого прокурора та суд про зміну місця свого проживання, навчання роботи;

Строк дії обов`язків за даною ухвалою закінчується 14.08.2023.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали суду в частині покладення обов`язків покласти на слідчого Львівського РУП № 1 ГУ НП у Львівській області в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 03.08.2023 року о 11.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1