ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/338/23 Справа № 0530/3113/2012 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 20 вересня 2021 року, якою подання начальника Лиманського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , призначеного вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 04.07.2012 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задоволено, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

13 липня 2021 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшло подання начальника Лиманського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області ОСОБА_8 про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 04.07.2012 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, на підставі ст. 80 КК України.

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 20 вересня 2021 року подання начальника Лиманського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , призначеного вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 04.07.2012 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задоволено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В своїй апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала суду незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що ОСОБА_7 свідомо ухиляється від відбування призначеного покарання, його оголошено у розшук, а тому щодо нього діють правила ч. 3 ст. 80 КК України, а не ч. 1 ст. 80 КК України. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у задоволенні подання органу пробації відмовити.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ст. 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Змістовний аналіз наведених вище положень ст. 80 КК України свідчить про те що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Таким чином, застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом строку, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженого від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Існування в КК цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

Загальними умовами, за яких особа, крім тих, що засуджені за злочини, передбачені ст.ст. 437-439 і ч. 1 ст. 442 КК України, або за інші злочини до довічного позбавлення волі, звільняється від відбування покарання відповідно до ст. 80 КК України, є:

1) закінчення зазначених у ч.ч. 1, 3 ст. 80 КК України строків;

2) невчинення протягом цих строків нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину;

3) неухилення засудженого від відбування покарання.

Аналізуючи матеріали особової справи ОСОБА_7 , колегія суддів звертає увагу, що відносно останнього відсутні фактичні відомості про його ухилення від відбування покарання. Так само не підтверджується факт засудження останнього за ст. 389 КК України, що свідчило б про його ухилення від відбування покарання, як і факт вчинення протягом цих строків нового злочину середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжкого злочину.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування в цьому провадженні положень про зупинення строку давності, які передбачено ч. 3 ст. 80 КК України.

Матеріали провадження не містять підстав для застосування правової процедури, передбаченої ч. 3 ст. 80 КК України щодо ОСОБА_7 .

Таким чином, в ході апеляційного розгляду колегія судів не встановила підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки останнє прийнято відповідно до вимог КК України, КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, ст. 80 КК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 20 вересня 2021 року, якою подання начальника Лиманського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , призначеного вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 04.07.2012 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задоволено залишити без змін.

Судді: