УХВАЛА

08 серпня 2023 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне, клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження за №0002291 від 05.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про застосовування запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

05.08.2023, ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та 06.08.2023, останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про те, що він 05.08.2023 близько 16 год. 30 хв., перебуваючи на літній терасі кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що в м. Рівне, по вул. Степана Бандери, 56, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу взяв зі столу належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Iphone 12Pro». Після цього, будучи поміченим, усвідомлюючи, що його протиправні дії викрито, не реагуючи на законні вимоги, свої злочинні дії не припинив та з викраденим майном вибіг з території кав`ярні, в результаті чого відкрито викрав мобільний телефон марки «Iphone 12Pro» вартістю 22 000 гривень, чим завдав потерпілій майнову шкоду у вказаному розмірі.

Підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за вищевказаних обставин, слідчий підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом впізнання з потерпілою; показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами впізнання зі свідками, протоколом огляду місця події від 05.08.2023; іншими матеріалами кримінального провадження.

Покликаючись на наведене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати щодо останнього запобіжний захід тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий доводить, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду (п.1), оскільки останній усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, розуміючи реальність і невідворотність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Також, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки судом будуть братися до уваги лише показання, дані лише під час судового розгляду і є всі підстави вважати, що у випадку застосування до останнього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_5 може чинити тиск на свідків. Слід врахувати, що потерпіла ОСОБА_7 та свідки в ході досудового розслідування впізнали ОСОБА_5 , як особу, яка вчинила грабіж (п.3). Підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5), оскільки згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 будучи засудженим 19.09.2022 вироком Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.4 ст.407 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 рік, вчинив даний злочин під час іспитового строку.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних та запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор та слідчий просили застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою з визначення розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт цілодобово, беручи до уваги що на утриманні підозрюваного перебуває двоє неповнолітніх дітей.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_5 в рамках вищевказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, і надані стороною обвинувачення докази, переконливо свідчать про причетність до вчинення кримінального правопорушення за вищевказаних та обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

З огляду на обставини кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, відсутність доказів про наявність осіб, які б перебували на утриманні підозрюваного, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 19.09.2022 вироком Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 рік, вчинив вищевказане кримінальне правопорушення під час іспитового строку, у своїй сукупності вказує на існування ризиків передбачених п.п. 1,3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Про існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведено.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Враховуючи докази, які вказують що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, його тяжкість відповідно до ст. 12 КК України, обставини вчинення та суспільну небезпечність, особу підозрюваного, який не працює, раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, а також беручи до уваги існування вищевказаних ризиків, стосовно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вищевказаним ризикам та відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що достатньою мірою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0002291 від 05.08.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, громадянина України, українця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою освітою, раніше судимого, запобіжний захід тримання під вартою строком до 02.10.2023.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави - до 02.10.2023.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1