ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/1747/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/441/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові Харківської області матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 березня 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого 1 відділення слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Харківській області, погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури, задоволено та продовжено щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, на 60 днів, тобто до 13 травня 2023 року включно.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 із визначенням розміру застави. В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник послався на те, що слідчим не наведено у клопотанні, а слідчим суддею не встановлено в ухвалі доказів існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України. Зазначив, що слідчим суддею не прийнято до уваги, що ОСОБА_7 працює заступником начальника виробничого підрозділу «Купьянська колійна машинна станція №133» АТ «Укрзалізниця» з 2005 року, де характеризується виключно з позитивного боку, має повну вищу освіту. Указав, що посилання на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, є безпідставними, оскільки їх існування не підтверджено доказами. Також зазначив, що наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, спростовується тим, що всі документи вже вилучені органами досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного/обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, за який останньому може бути призначено покарання до 5 років позбавлення волі, який відповідно до пред`явленої підозри мав місце у період дії воєнного стану на території України.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що вказане кримінальне правопорушення відповідно до пред`явленої підозри мало місце під час воєнного стану, який діє по всій території України з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, а також того, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він добровільно надав згоду представникам окупаційної адміністрації рф на призначення його на посаду начальника виробничого підрозділу «Куп`янська колійна машинна станція №133» т.зв. підприємства «Куп`янська залізниця», створеного окупаційною владою та здійснював поточне керівництво підрозділом, організовував його виробничо-господарську, соціально-побутову діяльність, забезпечував виконання завдань, поставлених підрозділу, керівництвом т.зв. підприємства «Куп`янська залізниця», здійснював контроль щодо ходу виконання капітального будівництва об`єктів регулювальних робіт, здійснював контроль щодо дотримання заходів безпеки руху потягів, правил та норм охорони праці, пожежної безпеки і виробничої санітарії, здійснював особистий контроль за організацією та координацією роботи ввіреного йому підрозділу, забезпечував ефективне використання і збереження матеріальних цінностей довірених йому, на думку колегії суддів у цьому провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій, в період дії воєнного стану, є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

За таких обставин, посилання сторони захисту на недоведеності існування ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування ризиків в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.

Доводи скарги захисника про відсутність ризику переховування ОСОБА_7 та здійснення впливу на свідків є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 має тісні стосунки з представниками російської федерації та існує вірогідність, що останній може за їх допомогою перетнути кордон України, а також у період окупації займав керівну посаду, що свідчить про можливість впливу на свідків через його соціальний статус колишнього заступника керівника.

Посилання захисника на вилучення органами досудового розслідування речей та документів, як на підставу відсутності ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, є безпідставними.

Органами досудового розслідування не встановлено всіх документів, які можуть підтвердити чи спростувати ведення ОСОБА_7 господарської діяльності від імені т.зв. підприємства «Куп`янська залізниця».

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення та дійшов обґрунтованого висновку про те, що ризики встановленні під час обрання запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м Харкова від 15 березня 2023 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: