Справа № 308/5534/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/215/23 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке 07.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 07.04.2023 в ході проведення огляду місця події, а саме: тютюнові вироби невідомого походження без марок акцизного податку України, марки «Jin Ling», з маркуванням «For Duty Free Only» у кількості 57 ящиків, по 50 блоків у ящику, всього разом 28500 пачок; тютюнові вироби невідомого походження без марок акцизного податку України, марки «Compliment Blue Demi Slims», з маркуванням «For Duty Free Only» у кількості 2 ящики, по 50 блоків у ящику, всього разом 1000 пачок; Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000020 від 07.04.2023.

Клопотання обґрунтував тим, що підставою для реєстрації кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань стало повідомлення про виявлення кримінального правопорушення № 5/4-100-23вих від 06.04.2023, що надійшло від НОМЕР_4 прикордонного загону Імені Героїв Карпатської Січі ДПС України.

Так, 06.04.2023 водій транспортного засобу «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , на автодорозі Н09 (населений пункту Бедевля, Тячівський район) незаконно транспортував, незаконно виготовлені тютюнові вироби «Jin Ling» та Compliment» без марок акцизного податку України, у загальній кількості 29500 пачок.

Попередня правова кваліфікація вказаного кримінального правопорушення визначена за ч. 1 ст. 204 КК України.

-2-

У період з 02 год 15 хв по 03 год 45 хв 07.04.2023 проведено огляд місця події, на автодорозі Н09, населений пункту Бедевля, Тячівського району Закарпатської області, а саме транспортного засобу «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , що перебував під керуванням ОСОБА_8 .

В ході огляду транспортного засобу «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , виявлено та вилучено тютюнові вироби невідомого походження без марок акцизного податку України, марки «Jin Ling» з маркуванням «For Duty Free Only» у кількості 57 ящиків, по 50 блоків у ящику, всього разом 28500 пачок; тютюнові вироби невідомого походження без марок акцизного податку України, марки «Compliment Blue Demi Slims» з маркуванням «For Duty Free Only» у кількості 2 ящики, по 50 блоків у ящику, всього разом 1000 пачок.

Разом з тим, в ході проведення огляду у зв`язку з тим, що транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 може бути засобом вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вилучено: Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Вказані предмети, речі визнані речовим доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване тим, що вилучені у ході огляду незаконно виготовлені тютюнові вироби без марок акцизного податку України, транспортний засіб «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , мають доказове значення по даному кримінальному провадженню і можуть бути використані як доказ, а також те, що є достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту, на вищевказані речі та документи, можуть бути приховані або пошкоджені, що може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, прокурор просив прийняти рішення про накладення арешту на вищевказане майно із забороною відчуження, розпорядження та користування ним. Метою накладення арешту прокурором вказано забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя вказала про наявність достатніх підстав вважати, що майно, зазначене в клопотанні прокурора, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та матиме доказове значення у кримінальному провадженні. Також слідчим суддею встановлено наявність достатніх підстав вважати, що вищевказане майно має важливе значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим може бути використане як докази протиправних дій. З метою попередження в подальшому зникнення, втрати слідів та настання будь-яких негативних наслідків, забезпечення дієвості кримінального провадження, виникла необхідність заборонити відчуження, користування та розпорядження вказаним майном, транспортним засобом та документами, у зв`язку з чим клопотання прокурора про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні задоволено.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді від 10.04.2023, адвокат ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна в частині що стосується транспортного засобу та документів на нього. Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.В обґрунтування

-3-

апеляційної скарги зазначає про відсутність правових підстав для накладення арешту на транспортний засіб та документи на нього, оскільки слідчим суддею залишено поза увагою те, що в клопотанні прокурора не наведено підстави і мету, всупереч положенням статті 170 КПК України. Просить врахувати, що з автомобілем проведено всі слідчі дії, власник майна ОСОБА_7 не є підозрюваною в кримінальному провадженні, доказів того, що арештований автомобіль зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містить ще якісь відомості, окрім тих, які встановлені оглядом місця події від 07.04.2023 в ухвалі слідчого судді не наведено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

За приписами ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 10.04.2023 відповідає у повній мірі.

Як вбачається з клопотання, відділом детективів ТУ БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000020, відомості про яке 07.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.

З долученого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що досудове розслідування проводиться за фактом незаконного транспортування незаконно виготовлених тютюнових виробів в кількості 29500 пачок.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало повідомлення про виявлення кримінального правопорушення № 5/4-100-23вих від 06.04.2023, що надійшло від НОМЕР_4 прикордонного загону Імені Героїв Карпатської Січі ДПС України.

Так, 06.04.2023 водій транспортного засобу «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , на автодорозі Н09 (населений пункту Бедевля, Тячівський район), незаконно транспортував, незаконно виготовлені тютюнові вироби «Jin Ling» та Compliment» без марок акцизного податку України, у загальній кількості 29500 пачок.

У період з 02 год 15 хв по 03 год 45 хв 07.04.2023 проведено огляд місця події, на автодорозі Н09, населений пункту Бедевля, Тячівського району Закарпатської області, а саме транспортного засобу «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , що перебував під керуванням ОСОБА_8 .

В ході огляду транспортного засобу «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , виявлено та вилучено тютюнові вироби невідомого походження без марок акцизного податку України, марки «Jin Ling» з маркуванням «For Duty Free Only» у кількості 57 ящиків, по 50 блоків у ящику, всього разом 28500 пачок; тютюнові вироби невідомого походження без марок акцизного податку України, марки «Compliment Blue Demi Slims» з маркуванням «For Duty Free Only» у кількості 2 ящики, по 50 блоків у ящику, всього разом 1000 пачок.

Разом з тим, в ході проведення огляду у зв`язку з тим, що транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , може бути засобом вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вилучено: Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

-4-

Постановою детектива відділу детективів ТУ БЕБ у Закарпатській області від 07.04.2023, вилучені в ході огляду місця події 07.04.2023 речі та предмети, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000020 від 07.04.2023.

07.04.2023 прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в кримінальному проваджені № 0000020, відомості про яке 07.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст. 170 - 173 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладене на нього арешт як на речовий доказ.

-5-

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя відповідно до вимог ст. 170-173 КПК України, з`ясувала всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірила наведені в клопотанні прокурора доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно.

З матеріалів клопотання вбачається, що постановою детектива відділу детективів ТУ БЕБ у Закарпатській області від 07.04.2023, вилучені в ході огляду місця події 07.04.2023 речі та предмети, а саме: тютюнові вироби невідомого походження без марок акцизного податку України, марки «Jin Ling», з маркуванням «For Duty Free Only» у кількості 57 ящиків, по 50 блоків у ящику, всього разом 28500 пачок; тютюнові вироби невідомого походження без марок акцизного податку України, марки «Compliment Blue Demi Slims», з маркуванням «For Duty Free Only» у кількості 2 ящики, по 50 блоків у ящику, всього разом 1000 пачок; Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000020 від 07.04.2023.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали провадження містять достатньо даних вважати, що вказане у клопотанні майно має доказове значення щодо встановлення обставин кримінального провадження і обґрунтовано залучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для прокурора звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляду на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ст. 98 КПК України, тому доводи адвоката ОСОБА_6 з приводу безпідставності накладення арешту на це майно, зокрема, транспортний засіб, є необґрунтованими.

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклала арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 цього Кодексу.

Крім того, ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 цього Кодексу, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розслідування, є всі підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КК України та при цьому враховує правову кваліфікацію та обставини кримінального провадження.

За таких обставин, є достатні підстави вважати, що арештоване майно є доказом у кримінальному провадженні № 0000020 від 07.04.2023, тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо необхідності на час звернення прокурора з відповідним клопотанням в прийнятті рішення про накладення арешту на майно, оскільки лише такий захід забезпечення кримінального провадження може забезпечити належне збереження майна, яке є речовим доказом.

-6-

З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч тверджень представника власника майна, встановила належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, зокрема, й на транспортний засіб.

Всупереч доводів апеляційної скарги, матеріали судового провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості розпорядження вищевказаним майном, в тому числі і його відчуження.

Колегія суддів зазначає, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурор довів існування достатніх підстав вважати, що вилучений автомобіль, а також інші особисті речі, могли бути використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та мають доказове значення для кримінального провадження, а відтак задля запобігання ризику знищення речових доказів, який необхідний для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, обґрунтовано наклала арешт на дане майно, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У свою чергу, в кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Колегія суддів враховує, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідила усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахувала правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінальних правопорушень, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.

Крім того, власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого,

-7-

їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги про те, що в клопотанні не зазначено правових підстав щодо обґрунтування накладення арешту на майно, зокрема, транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, не можуть вважатись обґрунтованими, з огляду на наявні докази в матеріалах судового провадження.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує і те, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з метою збереження речових доказів, і не суперечить вимогам ч. 3 ст. 170 цього Кодексу.

Апеляційний суд не вбачає підстав сумніватися в розумності та співрозмірності такого обмеження права власності на майно ОСОБА_7 завданням кримінального провадження. Можливість настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для ОСОБА_7 апеляційним судом також не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що вилучені автомобіль не має відношення до обставин кримінального провадження, а всі необхідні слідчі дії з ним проведено, колегія суддів оцінює критично, оскільки дані обставини можуть бути підтверджені лише шляхом проведення перевірки під час досудового розслідування для спростування або підтвердження даних доводів.

Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчий суддя, вирішуючи питання про арешт майна, діяла відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням обставин визначених у ст. 170-173 КПК України та положень, закріплених у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», з наведенням мотивів прийняття зазначеного рішення.

Порушень норм кримінального процесуального закону, невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому доводи адвоката ОСОБА_6 про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими та безпідставними і такі апеляційний суд відхиляє.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів, враховуючи положення кримінального процесуального закону, не перешкоджала учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.

-8-

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги, положення ст. 220, 317 цього Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи, і те, що адвокат ОСОБА_6 не довів обґрунтованість доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2023 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке 07.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді