Справа № 449/108/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2023 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

з участю,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 05 січня 2022 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, військовозобов`язаного, раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, в кінці березня 2021 року, використовуючи відомості, розміщені на сторінці інтернет-сайту, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, свої персональні дані про особу, а саме: свої паспортні дані, свою фотографію, фотографію підпису необхідні для виготовлення підробленого посвідчення водія.

В подальшому, ОСОБА_4 , в квітні 2021 року у відділенні поштового зв`язку №1 «Нової Пошти», що розташоване по вул. Привокзальна, 20, у м. Перемишляни, через поштове відправлення від невстановленої досудовим розслідуванням особи, отримав підроблене посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 , та довідку РСЦ МВС м. Києві (ТСЦ №8044) про право управління ТЗ категорій А, В, виданих на ім`я ОСОБА_4 , відповідно посвідчення яке в подальшому мав намір використовувати для підтвердження права керуванням транспортним засобом.

Крім цього, 04 січня 2022 близько 14:40 год., ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом марки «BA3-21063» по вул. Шевченка, 3, у м. Перемишляни, Львівського району Львівської області будучи зупиненим працівниками СРПП ВнП №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, на законну вимогу інспектора поліції пред`явив підроблене посвідчення водія серії номеру НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , знаючи, що такий документ підроблений.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому не визнав, пояснив, що загально доступних Інтернет ресурсах відшукав сайт зі спрощеною процедурою проходження курсів водія та утримання посвідчення водія за 2 тижні. Він повірив що курси справжні, оскільки на даний період був запроваджений карантин COVID 19, а тому вважав, що під час карантину такий спосіб проходження курсів можливий. Відповідно він замовив права категорії «А» та «В», які як його запевнили будуть справжні і додали відповідну довідку. ОСОБА_4 надав їм копію паспорта, фото, фото підпису, - для виготовлення посвідчення водія, а також сплатив за це обумовлену суму 10000 грн. (3000 грн. аванс + 7000 грн. при отриманні посвідчення). Невстановлена особа роз`яснила йому, що дані про посвідчення МВС передає раз в місяць в Дію. Після отримання прав водія на Новій Пошті, вважав їх справжніми оскільки отримав разом із посвідченням водія і довідку з МВС, яким підтверджується його право управління транспортним засобом категорії В. 4 січня 2022 року обвинуваченого зупинили працівники поліції та виявили відсутність будь-яких даних про дані права в відповідних базах. Згодом з`ясувалось, що права не справжні, а підроблені. 15 грудня 2021 року він звернувся в автошколу в м.Перемишляни для отримання прав категорії «С». в цей же час не може пригадати чи проходив медичне обстеження обов`язкове для отримання посвідчення водія. Іспит з практичної їзди не проходив.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_4 його вина повністю стверджується показами свідків та рядом документальних доказів по справі, зокрема:

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він 4 січня 2022 року під час патрулювання разом із ОСОБА_7 , зупинили автомобіль червоного кольору ВАЗ 2106, під керуванням ОСОБА_4 , при перевірці посвідчення водія виникли підозри у справжності такого посвідчення, тому дане посвідчення було перевірено по базах даних МВС і виявилось, що посвідчення такої серії та номеру в базах відсутнє. Після цього ОСОБА_4 був доправлений в відділ поліції, де він давав пояснення дізнавачу та посвідчення водія було вилучено. ОСОБА_4 пояснив, що він дане посвідчення купив у мережі інтернет.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив. Що 4 січня 2022 року він заступив на чергування з ОСОБА_6 . Біля обіду в м.Перемишляни вони помітили автомобіль, водій в якому не був пристебнутий паском безпеки,. даний автомобіль ними був зупинений. Як виявилось, водієм автомобіля був ОСОБА_4 . Під час перевірки документів було виявлено, що посвідчення такої серії та номеру відсутнє в базах даних МВС. На запитання звідки в нього це посвідчення, водій відповів, що замовив в інтернеті. Ними було складено постанову за порушення ПДР (непристебнутий ремінь) та вони проїхали в райвідділ де було складено рапорт про цей інцидент та почала працювати слідчо-оперативна група.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є тіткою ОСОБА_4 , те що ОСОБА_4 здавав на права знала, оскільки він в неї позичав гроші, бо навчання коштувало 10 000 грн., вона була впевнена, що посвідчення водія справжнє. ОСОБА_4 неодноразово їздив автомобілем, оскільки вважав права справжніми.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Вина ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні також стверджується дослідженим в судовому засіданні документальними доказами, а саме:

- Рапортом ОСОБА_6 , щодо виявлення у ОСОБА_4 посвідчення водія з явними ознаками підробки, а посвідчення з даною серією та номером числиться за гр. ОСОБА_9 ;

- Протоколом огляду від 04.01.2022 р., згідно якого, встановлено, що під час огляду в райвідділі вилучено у ОСОБА_4 : посвідчення водія « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_4 , довідку РСУ МВС в м.Києві про право ОСОБА_4 керувати транспортними засобами категорії «А» і «В»., конверт з Нової Пошти з маркуванням №0734 отримувач ОСОБА_4

- Витягом з ЄРДР від 05.01.2022 року, про реєстрацію кримінального провадження №0000001за ч.4 ст.358;

- Постановою дізнавача від 05.01.2022 року, якою вилучені документи визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0000001;

- Висновком експерта від 19.01.2022 р., яким посвідчення водія « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_4 виготовлено не поліграфічним підприємством, що здійснює виготовлення бланків типових документів та не відповідає аналогічним документам даного типу, що перебувають в офіційному обігу на території України.

- Протоколом огляду речей і документів від 10.01.2022 р., яким оглянуто розділ сайту Нової Пошти «відстеження посилок» відповідно до якого 09.04.2021 року відправлення №0734 було отримано ОСОБА_4 та грошовий переказ видано одержувачу ОСОБА_10 ;

- Протоколом огляду речей і документів від 28.01.2022 року, яким зафіксовано огляд переписки в додатку Інстаграм мобільного телефону ОСОБА_4 . Із змісту переписки випливає, що 27 березня обвинувачений переписуючись з користувачем під назвою «sobaken.ken» надавши своє фото та копію паспорта замовив в останнього за 7000 грн. посвідчення водія категорії «А» і «В»;

- Постановою від 04.01.2022 р. ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без ременя безпеки;

- Листом ТСЦ МВС №4643 від 18.01.2022 р., встановлено, що ОСОБА_4 посвідчення водія не отримував%

- Витягом з ЄРДР від 27.01.2022 року, зареєстроване кримінальне провадження №0000003 за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358;

- Договором від 17.12.2021 року, згідно якого ОСОБА_4 зарахований на навчання з 17.12.2021 року, на підготовку водія категорії «В, С».

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані та перевірені в судовому засіданні докази по справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, а саме пособництві у підробленні офіційного документа, а саме посвідчення водія, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і які надають певні права, з метою його використання та ч.4 ст.358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого офіційного документу - посвідчення водія, доведена повністю.

Суд розцінює не визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини, як спосіб уникнення від покарання, оскільки таке повністю спростовується показами свідків та іншими документальними доказами.

Суб`єктивна сторона інкримінованого обвинуваченому злочину характеризується прямим умислом. Обов`язковою суб`єктивною ознакою підроблення документа, виготовлення підробленого штампа, печатки або бланку є мета використання зазначених предметів як підроблювачем, так і іншою особою. Мета використання підробленого документа означає прагнення винного отримати певні права або звільнитись від обов`язків і має конкретний характер (приховати шлюб або судимість, збільшити стаж роботи за спеціальністю, влаштуватись на певну посаду, вступити до вузу тощо).

Твердження стороною захисту про відсутність в обвинуваченого суб`єктивної сторони злочину аналогічно розцінюється судом як спосіб уникнення кримінальної відповідальності, оскільки самі дії що підтверджені показами обвинуваченого вказують на те, що останній переслідував мету у «легший» спосіб отримати документи на право управління транспортним засобом, а від так останній повинені та мусів усвідомлювати усі ризики таких дій. Покликання сторони захисту про порушення процесуальних норм при проведення досудового розслідування також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно вимоги УІАП ГУНП у Львівській області, характеристики виданої Перемишлянською міською радою, відповіді КП Перемишлянська центральна районна лікарня, встановлено, що ОСОБА_4 не притягався до кримінальної відповідальності, на Д обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, за місцем проживання зауважень та скарг немає.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу винного, який є раніше не судимий, позитивну характеристику по місцю проживання. Пом`якшуючих чи обтяжуючих його вину обставин, суд не знаходить.

З огляду на вищевикладене, обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Остаточне покарання необхідно призначити на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання покарань.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про речові докази повинно бути вирішене за правилами ст.100 КПК України, відповідно до якої їх залишити при матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 53, 65-67, 72, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, ч.4 ст. 358 КК України, ст. 100, 124, ст.357, ст.ст. 368-371, 373- 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі триста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 950 гривень;

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку за ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань, призначити ОСОБА_4 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів 1372 гривні 96 коп. за проведення технічної експертизи документів № СЕ-19/114-22/429-ДД (отримувач: ГУК Львів/Львівська ТГ/24060300, код отримувача: 38008294, р/рахунок: UA0013933, банк отримувача: Казначейство України).

Речові докази по справі: підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , довідку РСЦ МВС в м.Києві (ТСЦ№8044) та поштовий конверт Нової Пошти з маркуванням №0734 залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1