Справа № 504/2022/23
Номер провадження 1-кп/504/598/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2023 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні, в залі суду в смт Доброслав обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №00000214 від 04.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Яриловичі Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 16.08.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та 9 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 будучи засудженим за вчинення злочину проти власності (ч. 2 ст. 186 КК України), судимість за який не знята у встановленому законом порядку та не погашена відповідно до вимог ст. 89 КК України, керуючись корисливим умислом повторно скоїв умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилини 24.02.2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, на підставі Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_5 , постійно мешкаючи в Україні, достовірно знаючи про дію в Україні воєнного стану, близько 10 години 00 хвилин 04.05.2023, шляхом вільного доступу, з метою таємного викрадення майна ОСОБА_4 прибув до житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де напередодні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 домовилися зустрітися для виконання будівельних робіт. Перебуваючи на балконі вищевказаної квартири, ОСОБА_5 побачив барсетку чорного кольору, яка належить ОСОБА_4 , з середини якої вирішив викрасти майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, у той же день, приблизно о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 відкрив вищезазначену барсетку чорного кольору та побачив, що у ній містяться грошові кошти та павербанк марки ХІАОМІ.

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 викрав з вищевказаної барсетки чорного кольору грошові кошти у розмірі 5000 гривень та павербанк ХІАОМІ, вартістю 725 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 5725 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

З обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, що укладена між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 18.05.2023 року, за якою між сторонами угоди досягнута домовленість про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч.4 ст.185 КК України. Угода про визнання винуватості також підписана захисником підозрюваного ОСОБА_6 , тобто укладена з участю захисника.

До обвинувального акту та угоди про визнання винуватості додано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до якої потерпілий надає згоду на укладення угоди про визнання винуватості, між підозрюваним та прокурором, майнова шкода відшкодована, підозрюваний вибачився та розкаявся, претензії до підозрюваного відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, за обставинами, що викладені в обвинувальному акті беззастережно визнав, надав показання, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, просив суд затвердити вказану угоду про визнання винуватості, що укладена між ним та прокурором, призначивши йому узгоджену міру покарання, вказав, що укладення угоди є добровільним, вчинене без примусу, розуміє наслідки її затвердження.

Потерпілий ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, що укладена між підозрюваним та прокурором, претензій до ОСОБА_5 у нього немає, наслідки укладення та затвердження угоди йому зрозумілі.

Угоду про визнання винуватості просили затвердити прокурор та захисник обвинуваченого.

Враховуючи ту обставину, що під час досудового розслідування між підозрюваним та прокурором за участю захисника була укладена угода про визнання винуватості, кримінальне провадження розглядалося судом відповідно до положень ст.ст. 473 ч. 2, ст. 474 ч. 4 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався у підготовчому судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 , раніше судимий, не одружений, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліках психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем мешкання.

Враховуючи розмір викраденого майна, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого, захисника та прокурора, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, оскільки: її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб; правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненому діянню.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, що передбачене угодою про визнання винуватості.

Крім того, при обранні ОСОБА_5 виду та міри покарання у виді позбавлення волі, необхідно застосувати дію ст.75 КК України із встановленням ОСОБА_5 іспитового строку та з покладених на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, що також узгоджено угодою про визнання винуватості. Суд враховує положення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року N 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод", в п. 12 якої зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.

Згідно ч. 1 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання, а тому запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою слід скасувати, та звільнити його з-під варти в залі судового засідання.

У відповідності до ст. 174 КК України, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 08.05.2023 у справі 519/792/23 слід скасувати.

Питання речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 370-374, 473 - 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №00000214 від 04.05.2023, що укладена між підозрюваним обвинуваченням ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 від 18.05.2023 року затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. п. 2,3 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткові обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

У разі направлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування призначеного покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, а саме перебування під вартою під час досудового розслідування за цим кримінальним провадженням та судового провадження за період з 04.05.2023 (з моменту затримання) по 24.05.2023 року включно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою скасувати.

На підставі ч. 1 ст. 377 КПК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі судового засідання негайно.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 08.05.2023 у справі 519/792/23 слід скасувати.

Речові докази: рошові кошти у розмірі 5000 гривень та павербанк ХІАОМІ, вартістю 725 гривень повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення: - обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5, 7. ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1