Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3273/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Зазначав, що у провадженні СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000421, відомості щодо якого 19.10.22 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування перевіряються обставини, за яких службові особи ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У.», за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «Укреконовація», заволоділи грошовими коштами ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У.», шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем під час фінансово-господарських взаємовідносин між вказаними підприємствами упродовж 2019-2021 роках, вчиненого в особливо великих розмірах.

Установлено, що між ТОВ «РІАЛ ІСТЕЙТ Ф.К.А.У.» () та ТОВ «Укреконовація» (), укладені договори, які стосуються управління екологічною безпекою (впливу забруднюючих викидів Компанії на навколишнє середовище), пов`язаного з отриманням дозвільної документації та послуг з випробувань та аналізу складу стічних вод, а саме: № 133-08/10/19 від 08.10.2019 (Ашан Петрівка), №134-08/10/19 від 08.10.2019 (АШАН Біличі), №135-08/10/19 від 08.10.2019 (АШАН РІВ ГОШ), №136-08/10/19 від 08.10.2019 (АІІІАН Чернігівська).

Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що фактично ТОВ «Укреконовація» послуги з випробувань та аналізу складу, аналіз якості та складу скидів, стічних вод та проведення інших аналізів ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» за вищевказаними договорами про надання послуг №133-08/10/19, №134-08/10/19, №135-08/10/19, №136-08/10/19, укладеними 08.10.2019 не надавалися, при цьому, у період 2019 - 2021 років, на підставі фіктивних офіційних документів про виконання робіт було незаконно перераховано на рахунок ТОВ «Укреконовація» () кошти, належні ТОВ «РІАЛ ІСТЕЙТ Ф.К.А.У.» ().

За результатами проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 15.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Санкція частини 5 статті 191 КК України, яку інкриміновано підозрюваному ОСОБА_4 передбачає позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації з Інформаційного порталу Національної поліції України встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить автомобіль марки «Toyota», модель «Camry», номерний знак НОМЕР_1 , Vin-код транспортного засобу НОМЕР_2 .

Для забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, слідчий просив накласти арешт на автомобіль Toyota Camry, н.з. НОМЕР_1 , vin-код транспортного засобу: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною його відчуження.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, просили у його задоволенні відмовити, вказавши на те, що підозра необґрунтована, у вказаному кримінальному провадженні вже було накладено арешт на нерухоме майно, належне підозрюваному, необхідності накладення арешту на автомобіль немає, на даній стадій не можуть бути застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, жодного цивільного позову стороні захисту стороною обвинувачення не вручено.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши клопотання, додані до клопотання документи, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що у провадженні СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000421, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 19.10.22 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

15.02.23 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

05.04.23 сторону захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу стороні захисту матеріалів досудового розслідування.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Таким чином, досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000421 завершено, однак в силу норм КПК України не закінчено.

Отже, твердження сторони захисту про неможливість розгляду даного клопотання не відповідає нормам КПК України.

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Пунктом 7 ч. 1ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначав, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (абз. 5 ч. 3 ст.170 КПК України).

Відповідно до п.п. 1, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» , «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, хоча те, що саме може вважатися обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи.

З доданих до клопотання документів вбачається обґрунтована підозра щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191 КК України.

Доказів того, що підозра є необґрунтованою стороною захисту не надано.

Оцінюючи в сукупності надані докази, враховуючи мету арешту майна, обґрунтованість підозри, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що прокуром доведено необхідність накладення арешту, вбачаю достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи, додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З урахуванням норм ч. 11 ст. 170 та ч. 4 ст. 173 КПК України вважаю, що арешт на автомобіль Toyota Camry, н.з. НОМЕР_1 , vin-код транспортного засобу: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною його відчуження відповідатиме завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 3, 26, 131, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Toyota Camry, н.з. НОМЕР_1 , vin-код транспортного засобу: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною його відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим або прокурором.

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя ОСОБА_1