Справа № 559/2761/23
Провадження № 1-кс/559/647/2023
УХВАЛА

про арешт майна

15 серпня 2023 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі

слідчий суддя ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

володільця майна ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в м. Дубно клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000523 від 11.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч. 1 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулася 14.08.2023 до суду з клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, а саме на: мопед сірого кольору, марки «SUZUKI», модель «LETS», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , та перебуває в користуванні ОСОБА_4 (жит. АДРЕСА_1 ), встановивши повну заборону користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном його власникам та користувачам, з можливістю переміщення вказаного майна для проведення судових експертиз та процесуальних дій.

З клопотання вбачається, щодо Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області 11.08.2023 надійшла заява ОСОБА_4 , про те. що в період часу з 23 год. 15 хв. 10.08.2023 по 06 год. 30 хв. 11.08.2023, невідома особа, незаконно заволоділа транспортним засобом мопедом сірого кольору, марки «SUZUKI», модель «LETS», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні заявника та знаходився у під`їзді на першому поверсі квартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000523 від 11.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч. 1 КК України.

Під час огляду речей, що відбувся 11.08.2023 з 10:00 год. по 10:05 год. на підставі добровільного письмового дозволу ОСОБА_7 про надання дозволу на огляд та подальшого вилучення мопеду, було вилучено мопед сірого кольору, марки «SUZUKI», модель «LETS», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , та перебуває в користуванні ОСОБА_4 (жит. АДРЕСА_1 ).

Враховуючи, що мопед сірого кольору, марки «SUZUKI», модель «LETS», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , та перебуває в користуванні ОСОБА_4 (жит. АДРЕСА_1 )постановою слідчого у кримінальному провадженні від 11.08.2023 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, є необхідність у встановленні заборони користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном його власникам та користувачам, з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій (ремонт, переобладнання, вивіз за межі України), які можуть призвести до втрати, пошкодження чи знищення слідів вчинення кримінального правопорушення. Так як, зазначений транспортний засіб є предметом вчинення кримінального правопорушення, відповідно до п.3 ч. 2 ст. 167 КПК України, це є підставою його тимчасового вилучення.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що мопед сірого кольору, марки «SUZUKI», модель «LETS», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , та перебуває в користуванні ОСОБА_4 (жит. АДРЕСА_1 ), має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у статті 98КПК України, а також таке майно є доказом злочину, що свідчить про те, що він може бути прихований, пошкоджений, зіпсований, знищений, перетворений або відчужений, а тому з метою запобігання цього, виникає необхідність у накладенні арешту на таке майно.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання із викладених у ньому підстав, просив його задоволити разом із тим, доповнила, що в кримінальному провадженні арешт необхідно накласти також для проведення товарознавчої експертизи з даним майном.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заперечував проти накладення арешту на мопед.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши доводи прокурора та пояснення ОСОБА_4 , вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В ході огляду речей, що відбувся 11.08.2023 з 10:00 год. по 10:05 год. на підставі добровільного письмового дозволу ОСОБА_7 про надання дозволу на огляд та подальшого вилучення мопеду, було вилучено мопед сірого кольору, марки «SUZUKI», модель «LETS», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , та перебуває в користуванні ОСОБА_4 (жит. АДРЕСА_1 )(а.с.11).

11.08.2023 внесено відомості в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000523 від 11.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч. 1 КК України

Постановою слідчого від 11.08.2023 зазначене у клопотанні майно, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні(а.с.12).

Одним із процесуальних джерел доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є речові докази.

Стаття 167 КПК України встановлює підстави для тимчасового вилучення майна, яке може вилучатися до вирішення питання про арешт такого майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати що вони використані як засоби кримінального правопорушення та (або) зберегли його сліди (п.1 ч.2ст. 167 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Порушення строків подання прокурором клопотання про арешт майна до слідчого судді - не встановлено.

Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зазначене у клопотанні вилучене майно, є матеріальним об`єктом, на думку слідчого судді, воно може бути використано як докази у кримінальному провадженню, оскільки могло зберегти на собі сліди злочину, у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 289 ч. 1 КК України. З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, проведення експертиз та інших слідчих дій у кримінальному провадженні, збереження від втрати, знищення чи перетворення вилученого майна, задля використання його у доказових цілях та проведення експертизи, слідчий суддя приходить до висновку, що, в даному випадку, розумним та співрозмірним обмеженню права власності, буде накладення арешту на вилучене майно, а відтак клопотання в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо строку дії арешту, рахую за доцільне зазначити наступне.

На даному етапі досудового розслідування, в межах вказаного кримінального провадження повідомлення про підозру не оголошено .

Тому, хоча б теоретично передбачити строк, на якій накладається арешт, вказавши «до прийняття остаточного рішення по справі» - не можливо.

Обмеження в одній із складових права власності на необмежений час (права розпорядження річчю), порушує за думкою суду принцип правової визначеності та право власності володільця майна, яке гарантується ЦК України, Конституцією України, ст.1 Протокола № 1 до Европейської Корнвенції з прав людини.

На необхідність дотримання принципу правової визначеності вказував Европейський Суд у справі Кавка проти Польщі, рішення суду від 9 січня 2001 р. п.49, зазначивши, що : «важливим є чітке визначення умов обмеження свободи відповідно до внутрішнього права, та щоб право як таке було передбачуваним у своєму застосуванні….»).

У справі Раймондо проти Італії, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань ( п.35).

Виходячи з розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з урахуванням права суду у відповідності до 173 КПК України повторно вирішити питання про накладення арешту на майно (за необхідності та при наявності підстав), враховуючи позицію сторін, рахую оптимальним визначити строк накладення арешту на майно до отримання висновків за результатами проведення судових експертиз та досліджень із даним майном та завершення процесуальних дій із даним майном, після спливу вказаного строку, майно підлягає поверненню його володільцю або власнику.

Керуючись ст.ст. 107, 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на майно, встановивши заборону відчуження, розпорядження та користування майном його власнику та користувачам, яке було вилучене під час огляду 11.08.2023, а саме на мопед сірого кольору, марки «SUZUKI», модель «LETS», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , та перебуває в користуванні ОСОБА_4 (жит. АДРЕСА_1 ), з можливістю переміщення вказаного майна для проведення судових експертиз та процесуальних дій.

Строк дії арешту встановити до завершення усіх процесуальних дій та проведення експертиз(отрмання висновку експерта) із даним майном у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000523.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Відповідно до ч.1ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду

Рівненської області ОСОБА_1