печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідування ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000202,

В С Т А Н О В И В :

03.08.2023 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 08.08.2023, на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідування ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000202.

Мотивуючи подану скаргу, адвокат вказує, що в ході досудового розслідування 21.07.2023 слідчими під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2023 за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_3 вилучено мобільний телефон та ноутбук.

Власник вилученого майна вважає, що він має статус тимчасово вилученого, оскільки дозвіл на вилучення вказаного майна стороні обвинувачення не надавався, арешт в подальшому не накладався та майно не має відношення до обставин кримінального правопорушення, які являються предметом досудового розслідування, а відтак вилучене майно підлягає поверненню його законному володільцю.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заперечення, з яких слідує, що на майно на поверненні якого наполягає заявник, ухвалою слідчого судді накладено арешт, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Як встановлено, Слідчими Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000202 від 02.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 366 КК України. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, здійснюється групою прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора.

22.07.2023 слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2023 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_3 .

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон та ноутбук

Ухвалою слідчого судді від 25.07.2023 накладено арешт на вищевказане вилучене майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 7 ст. 236 КПК України встановлено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, уразі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За викладених обставин слідчий суддя приходить до переконання, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що на майно на поверненні якого наполягає заявник, ухвалою слідчого судді накладено арешт та як наслідок не може бути застосована правова процедура щодо повернення майна, що передбачено статтею 169 КПК України, тому скарга є безпідставною.

Керуючись ст. ст. 168, 171, 234-236, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідування ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000202 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1