Провадження № 11-сс/4808/262/23
Категорія ч.1 ст.125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2023 року на постанову дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , про закриття кримінального провадження №0000171 від 02 березня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на постанову дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , про закриття кримінального провадження №0000171 від 02 березня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Не погоджуючись із даною ухвалою представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що ухвала слідчого судді прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального закону, без з`ясування обставин клопотання.

Наголошує, що 11.11.2022 року потерпіла звернулась до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення з боку ОСОБА_11 , яка нанесла потерпілій тілесні ушкодження за допомогою ножиць. 25.01.2023 року при ознайомленні з матеріалами справи потерпілою було виявлено лист на ім`я потерпілої, в якому було вказано про завершення розгляду заяви. 23.06.2023 року дізнавачем сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 винесено постанову про закриття кримінального провадження мотивуючи тим, що не виявлено фактів, які б вказували на наявність складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України. Вважаючи дану постанову незаконною, потерпіла звернулась із відповідною скаргою до слідчого судді Івано-Франківського міського суду.

Апелянт вказує на те, що слідчим суддею не повно та без належної оцінки з`ясовано всі обставини справи, а саме: не вилучено знаряддя злочину, не проведено портретну експертизу для встановлення особи на долучених відеозаписах, не проведено слідчого експерименту, не проведено огляд місця події, не здійснено можливості перекваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст.125 КК України на ст.126 КК України, не проаналізовано долучений відеозапис, не поставлено судовому експерту питання щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень, не встановлено де і за яких обставин потерпіла отримала тілесні ушкодження, належним чином не допитані свідки із з`ясуванням обставин події.

Апелянт наголошує на тому, що всі опитані очевидці події та свідки, які вказані в оскаржуваній постанові, вказують на наявність конфлікту між потерпілою та ОСОБА_11 , що підтверджує вчинення відповідного правопорушення.

Наведені обставини вказують на те, що дізнавач не провів всіх необхідних слідчих дій для повного та неупередженого досудового розслідування, що дає підстави для визнання постанови слідчого про закриття провадження такою, що ухвалено передчасно.

Таким чином, апелянт вказує на те, що при ухваленні дізнавачем про закриття кримінального правопорушення, не встановлені обставини, які дозволяють прийти до висновку про відсутність в діях ОСОБА_11 складу правопорушення, не вказані підстави для прийняття такого рішення та не наведені фактичні дані, які підтверджують обґрунтованість таких висновків органу досудового розслідування, що в подальшому не враховано і слідчим суддею.

Відсутність в постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтовувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, а скаргу в порядку ст. 303 КПК України про скасування постанови про закриття кримінального провадження задовольнити та скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , про закриття кримінального провадження №0000171 від 02 березня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Під час апеляційного розгляду:

- потерпіла ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити;

- прокурор вважала, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просила ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Постановою дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 закрито кримінальне провадження №0000171 від 02 березня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постанова про закриття кримінального провадження це остаточний процесуальний документ, яким завершується досудове розслідування, що свідчить про надзвичайну важливість цього рішення та відповідність його загальним принципам правосуддя.

Так, відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України в мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження слідчий повинен зазначити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження повинна бути належним чином обґрунтована, що свідчить про те, що висновки слідчого про необхідність закриття кримінального провадження повинні відповідати фактичним обставинам, які були встановлені під час досудового розслідування та які повинністю підтверджуються сукупністю доказів, які наявні в матеріалах кримінального провадження.

В мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження слідчий повинен дати аналіз всім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності і достатності, вказати які саме фактичні дані вони підтверджують, викласти встановлені досудовим розслідуванням обставини та вказати обґрунтувати свій висновок щодо необхідності закриття кримінального провадження.

Зі змісту ч.1 ст.91 КПК України вбачається, що у разі закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення слідчий зобов`язаний вказати які обставини були ним встановлені, які саме дії були вчинені особою та чому вказані дії не містять складу правопорушення.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження та чи дотримано слідчим вимоги щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та належної оцінки доказів.

Так, зі змісту мотивувальної частини постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що дізнавач обмежився простим переліком доказів, які були здобуті під час досудового розслідування, не проаналізувавши їх з точки зору достатності та взаємозв`язку щодо встановлення фактичних обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення , не вказав які саме докази спростовують доводи потерпілої про вчинення стосовно неї правопорушення за обставин на які вона посилається у своїх поясненнях, не обґрунтував належним чином свої висновки щодо наявності правових підстав для закриття провадження.

Зокрема, відповідно до резолютивної частини постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що дізнавач прийшов до висновку , що кримінальне провадження повинно бути закрито у зв`язку із відсутністю складу правопорушення в діянні ОСОБА_11 .

За таких обставин, дізнавач повинен був вказати у мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження, яке саме діяння було вчинено ОСОБА_11 та які саме обставини свідчать про те, що вказане діяння не містить складу правопорушення.

Відповідно до матеріалів провадження потерпіла ОСОБА_8 стверджує, що 11.11.2022 року ОСОБА_11 під час конфлікту навмисно завдала їй удар ножицями в результаті чого заподіяла їй легкі тілесні ушкодження у виді садна в ділянці носа та нижньої повіки.

За таких обставин, орган досудового розслідування повинен був встановити чи дійсно 11.11.2022 року між потерпілою ОСОБА_8 та ОСОБА_11 відбувся конфлікт, чи намагалась остання завдати потерпілій тілесні ушкодження та чи дійсно в результаті вищевказаних дій потерпіла отримала відповідні тілесні ушкодження.

Так, дізнавач вказав у мотивувальні частині постанови про закриття кримінального провадження, що в ході досудового розслідування в даному кримінальному провадженні з метою встановлення обставин події було допитано потерпілу ОСОБА_8 та свідків події, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . При цьому, в ході допиту в якості свідка зазначені особи не засвідчили факту спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 .

Крім того, дізнавач вказав в мотивувальній частини постанови про закриття кримінального провадження, що згідно висновку судово-медичного експерта №129 від 03.05.2023 року, експерт прийшов до висновків, що вказаний в наданих медичних документах діагноз «Різано-колота рана м`яких тканин носа» не підтверджений даними судово-медичного огляду від 03.03.2023 року, та в судово-медичних підсумках не враховується.

Вищевказані доводи дізнавача свідчать про те, що під час досудового розслідування не знайшли підтвердження доводи потерпілої ОСОБА_8 про навмисне заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Однак, такий висновок не свідчить про відсутність складу правопорушення в діянні ОСОБА_11 , оскільки вказує про відсутність події кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідно до висновку судово-медичного експерта №129 від 03.05.2023 року у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: садно в ділянці носа, яке утворилось від дії тупого твердого предмета, яке може відповідати терміну вказаному в постанові та відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Вищевказаний висновок експерта зроблено на підставі наданих медичних документах, а саме: довідки №2673, довідки№7843, виписки з амбулаторного журналу травмпункту за 11.11.2022 рік, рентгенографії кісток черепа №9106 від 11.11.2022 року, до госпітального клінічний протокол №9106 та медичної карти амбулаторного хворого.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у первинних медичних документах, які оформлені при первинному зверненні потерпілої на отримання медичної допомоги, зазначено, що «на правому схилі носа лінійна рана, справа - колота рана, не кровоточить».

Наявність вищевказаних тілесних ушкоджень підтверджується фотознімком, який долучений до матеріалів кримінального провадження ( а.с.67).

Колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування у постанові про закриття кримінального провадження не наведені переконливі докази, які спростовують твердження потерпілої про заподіяння їй тілесних ушкоджень за обставин на які вона посилається у своїх поясненнях.

Органом досудового розслідуванні не прийняті достатні заходи для перевірки вищевказаних пояснень та не встановлені обставини, які мають істотне значення для вирішення даного кримінального провадження.

Зокрема,органом досудового розслідування не з`ясовано чи дійсно під час конфлікту, який виник між потерпілою ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , остання тримала ножиці, якими могла завдати тілесні ушкодження потерпілій та чи могли бути виявленні у потерпілої тілесні ушкодження бути завдані такими ножицями.

Колегія суддів неодноразово зазначала, що у разі закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, орган досудового розслідування, повинен встановити які саме дії вчинила особа, стосовно якої прийнято відповідне рішення та належним чином обґрунтувати свої висновки про відсутність у вказаних діях певної ознаки, яка дозволяє кваліфікувати їх як конкретне кримінальне правопорушення.

Орган досудового розслідування повинен був перевірити та встановивши обставини події та зазначити які саме дії були вчинені учасниками конфлікту та чи дійсно внаслідок неправомірних дій потерпілій було заподіяно шкоду у виді легких тілесних ушкоджень.

Орган досудового розслідування повинен був дати аналіз всім зібраним у справі доказам та вказати які саме фактичні обставини вони підтверджують, викласти встановлені та доведені фактичні обставини, обґрунтувати свій висновок, щодо наявності відповідної правової підстави за якою закриває кримінальне провадження.

Відсутність в постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, не встановлені фактичні обставини, які дозволяють прийти до висновку, що в діях вищевказаної особи відсутній склад правопорушення, не вказані підстави для прийняття такого рішення та не наведені дані, які підтверджують обґрунтованість таких висновків органу досудового розслідування.

Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , та постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню для досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Задовольнити скаргу представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на постанову старшого дізнавача про закриття кримінального провадження №0000171 від 02 березня 2023 року.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , про закриття кримінального провадження №0000171 від 02 березня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та направити матеріали провадження для досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5