Провадження № 1-кс/344/5330/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в межах кримінального провадження №0000395, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000395 від 27.07.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII (далі Закон), збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України.

У ст. ст. 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 3314 (ХХІХ) від 14.12.1974 р. серед іншого визначено, що ознаками агресії є: застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави; застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН. Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії: вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її; бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави; блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави; напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави; застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди; дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави; засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них. Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09.12.1981 р. про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями № 2131 (ХХ) від 21.12.1965 р., що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету, № 2625 (XXV) від 24.10.1970 р., що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН, № 2734 (ХХV) від 16.12.1970 р., що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, № 3314 (ХХІХ) від 14.12.1974 р., що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

У відповідності до ч. 2, п. 42 «Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.03.2017 № 164, воєнна окупація - тимчасове зайняття збройними силами сторони, що воює, у збройному конфлікті міжнародного характеру частини або всієї території супротивника на період ведення воєнних дій.

Представники влади російської федерації, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС російської федерації шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку із військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, воєнний стан в Україні введено на 30 діб, на теперішній час воєнний стан продовжено до 18 серпня 2023 року.

Згідно із ст. 1 Закону, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У клопотанні зазначено, що у невстановлений час ОСОБА_5 створив у соціальній мережі «ВКонтакте» обліковий запис, прив`язаний до номеру телефону « НОМЕР_1 » з ідентифікатором користувача « ОСОБА_6 » (колишня назва « ОСОБА_7 ») за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 , та розпочав адмініструвати спільноту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , кількість підписників 6 235).

Зазначено, що у подальшому, в травні 2022 року, громадянин України ОСОБА_5 , будучи прихильником встановлення контролю російської федерації над політичними та економічними процесами в Україні, вирішив послідовно, умисно поширювати у соціальній мережі «ВКонтакте», а саме в спільноті «Zа русификацию западной Украины» матеріали, у яких міститься виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році. Знаючи, що публікації в соціально-орієнтованих ресурсах як частина суспільно-політичної комунікації сприяють формуванню суспільної думки, ОСОБА_5 послідовно, систематично, активно став розповсюджувати у них публічну інформацію та надавати вкрай негативну оцінку українській владі, виправдовувати збройну агресію російської федерації проти України.

Так, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, ОСОБА_5 , реалізовуючи власний злочинний умисел, перебуваючи на території м. Івано-Франківська Івано-Франківської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 , з невстановленого пристрою поширив у спільноті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » соціальної мережі «ВКонтакте» - « ОСОБА_6 », публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 з текстом на російській мові « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». У даній публікації міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, та окупації частини території України.

Як вказано у клопотанні, продовжуючи свою протиправну діяльність, ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Івано-Франківська Івано-Франківської області, повторно з невстановленого пристрою поширив у спільноті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » соціальної мережі «ВКонтакте» - « ОСОБА_6 », публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 з тестом на російській мові «Вооруженные силы РФ уничтожили высокоточными ракетами берегового комплекса "Бастион" пункт сбора и подготовки иностранных наемников в районе Одессы, заявил официальный представитель ІНФОРМАЦІЯ_8 ». Указане пропагандистське повідомлення містить виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році.

Зазначається, що у подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Івано-Франківська Івано-Франківської області, повторно з невстановленого пристрою поширив у спільноті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » соціальної мережі «ВКонтакте» - « ОСОБА_6 », публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 з текстом на російській мові «Не знаю, какие планы относительно этих подонков у МО ДНР и России, но лично мне хотелось бы, чтобы этих тварей судили показательным открытым народным судов в Донецке, судили по законам военного времени, судили за все, что они безнаказанно творили на территории ДНР, убивая и насилуя женщин, стариков, детей, ополченцев, грабя и уничтожая инфраструктуру, обстреливая мирные города... И никакого снисхождения к этим тварям быть не должно - процесс должен идти в прямом телевизионном эфире, чтобы все видели, что на скамье подсудимых не храбрые воины, а подлые подонки, военные преступники, уничтожавшие мирных граждан ДНР и ЛНР, осуществлявшие этноцид на территории республик. Так вижу.». У даній публікації міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році.

Матеріалами клопотання зазначається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, вручено 06.07.2023.

07.07.2023, відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду, до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 04.09.2023. Тримання під вартою здійснює ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань № 12».

Як вказується у клопотанні, у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 знаходиться транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Peugeot Partner», кузов НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 .

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує на необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , а саме: автомобіль марки «PeugeotPartner», кузов НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , з метою збереження майна.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання підставним, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З урахуванням обставин справи слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку арешт майна, який в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є здійсненням контролю держави за користуванням майном, відповідатиме загальним інтересам, буде розумним і співмірним із завданнями кримінального провадження та пропорційним обмеженням прав на вищезазначене нерухоме майно.

Таким чином клопотання є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 107, 131,132, 167, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , а саме: автомобіль марки «Peugeot Partner», кузов НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1