Провадження № 1-кс/761/4985/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СБУ від 10.10.2022 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 04.10.2022 про застосування заходів безпеки,

ВСТАНОВИЛА :

27 січня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва з Київського апеляційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СБУ від 10.10.2022 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 04.10.2022 про застосування заходів безпеки.

Так, у своїй скарзі заявник просить скасувати постанову слідчого СБУ про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 04.10.2022 про застосування заходів безпеки та зобов`язати уповноважених осіб СБУ припинити проведення щодо нього негласних слідчих (розшукових) дій.

Свою скаргу заявник, мотивує тим, що 04 жовтня 2022 року він звернувся до СБ України із заявою про застосування стосовно нього заходів безпеки, в якій він вимагав провести біля нього радіоконтроль з аналізатором спектру радіочастот та заборонити ПАТ «Київстар», ТОВ «Воля кабель», ТОВ «Макснет» та групі компаній «Тріолан» надавати телекомунікаційні послуги окремим сусідам ОСОБА_3 .

Разом з тим, 10 жовтня 2022 року, за словами заявника, в задоволенні його заяви було відмовлено, та винесено відповідну постанову про відмову у задоволенні такої заяви.

Однак такий висновок уповноваженої особи заявник ОСОБА_3 вважає незаконним, оскільки його сусіди, на думку заявника, використовують невідомі радіоелектронні пристрої та пристрої для здійснення НСРД, для координації ректних обстрілів російської федерації. При цьому, заявник стверджує, що вказані пристрої генерують електромагнітне поле, яке завдає шкоди здоров`ю заявника. Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову уповноваженої особи СБУ.

В судові засідання ОСОБА_3 , будучи неодноразово повідомлений про час та дату судового розгляду, не з`явився. Жодних заяв або клопотань, в тому числі і про відкладення, на адресу суду від ОСОБА_3 не надходило.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, на неодноразові виклики до суду не з`явилась, жодних заяв або клопотань про відкладення розгляду справи не направляла, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність ОСОБА_3 .

Уповноважена особа СБ України, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилась. Разом з тим, від заступника начальника ГСУ СБ України ОСОБА_4 надійшов лист, зі змісту якого вбачається, що заява ОСОБА_3 від 04.10.2022 до ГСУ СБУ не надходила, з огляду на що, уповноважена особа СБУ просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, зі змісту скарги ОСОБА_3 , вбачається, що 04 жовтня 2022 року він звернувся до СБ України із заявою про застосування стосовно нього заходів безпеки, в якій він вимагав провести біля нього радіоконтроль з аналізатором спектру радіочастот та заборонити ПАТ «Київстар», ТОВ «Воля кабель», ТОВ «Макснет» та групі компаній «Тріолан» надавати телекомунікаційні послуги окремим сусідам ОСОБА_3 .

Разом з тим, 10 жовтня 2022 року, за словами заявника, в задоволенні його заяви було відмовлено, та винесено відповідну постанову про відмову у задоволенні такої заяви.

Положення ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. В той же час, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, виключно створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Так зі змісту долучених до скарги додатків не вбачається, що заявником доведено існування окаржуваної постанови, копія такої постанови до скарги не долучена, а в самій скарзі не зазначено реквізити такої постанови - ким вона винесена, в рамках якого провадження, тощо. Так заявник обмежився лише твердженнями, що постанову про відмову у задоволенні його заяви винесено 10 жовтня 2022 року, при цьому не вказавши жодних відомостей, на підставі яких він прийшов до висновку, що в задоволенні його заяви було відмовлено саме 10 жовтня 2022 року, чи хоча б до висновку, що в задоволенні його заяви було відмовлено взагалі.

Більш того, з метою забезпечення повноти та всебічності судового розгляду, судом вживались відповідні заходи для витребування оскаржуваної постанови у СБУ, зокрема уповноважені особи СБУ неодноразово повідомлялись про відповідну вимогу суду надати зазначену у скарзі ОСОБА_3 постанову уповноваженої особи СБУ від 10 жовтня 2022, якою було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про застосування заходів безпеки.

У відповідь на такі запити суду заступник начальника ГСУ СБУ ОСОБА_4 направив до суду листи №6/3818 від 24.03.2023 та №6/4416 від 10.04.2023, зі змісту яких вбачається, що клопотання ОСОБА_3 від 04.10.2022 про застосування заходів безпеки до ГСУ СБУ на розгляд не надходило.

Вказане свідчить про те, що оскільки заява ОСОБА_3 від 04.10.2022 про застосування заходів безпеки до ГСУ СБУ на розгляд не надходила, така заява не була розглянута. В той же час враховуючи, що така заява не була розглянута - рішення про задоволення чи відмову у задоволенні такої заяви, зокрема і у формі постанови, не приймалось взагалі.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність заявником існування оскаржуваної ним постанови уповноваженої особи СБУ від 10 жовтня 2022 року, а отже і про недоведеність існування предмету оскаржування в рамках даного судового провадження.

Окремо слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що положення частини 1 ст. 303 КПК України передбачають, що особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом, під час досудового розслідування можуть бути оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки, під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з тим, ні зі змісту доводів викладених ОСОБА_3 у самій скарзі, ні зі змісту долучених до скарги додатків, не вбачається в якому саме кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування, в рамках якого ОСОБА_3 подано дану заяву. Факту здійснення кримінального провадження, в рамках якого ОСОБА_3 міг би мати статус особи до якої можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом, не вбачається і зі змісту відповідей заступника начальника ГСУ СБ України ОСОБА_4 .

Таким чином, зокрема і з огляду на те, що заявником в ході судового розгляду не доведено факт здійснення кримінального провадження, в рамках якого ним було подано заяву про застосування стосовно нього заходів безпеки, слідчий суддя позбавлений повноважень задовольнити таку скаргу, з огляду на те, що положення ст. 303 КПК України надають відповідні повноваження слідчому судді, виключно під час проведення уповноваженими особами досудового розслідування в рамках певного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СБУ від 10.10.2022 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 04.10.2022 про застосування заходів безпеки не підлягає задоволенню з огляду на недоведеність заявником предмету оскарження в даному судовому провадженні, а також у зв`язку з недоведеністю заявником існування кримінального провадження, в рамках якого слідчий суддя мав би повноваження скасовувати оскаржуване заявником рішення.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СБУ про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 04.10.2022 про застосування заходів безпеки, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1