Справа № 727/9710/23
Провадження № 1-кс/727/2767/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

cлідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_3 про передачу арештованого майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000171 від 16.06.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246, ч. 2, ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 172, ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 367 КК України, -

за участю: прокурора - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Слідчий п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене із прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про передачу арештованого майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000171 від 16.06.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246, ч. 2, ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 172, ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 367 КК України.

В клопотанні посилається на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що у 2022 році ОСОБА_5 будучи лісничим Долішньошепітського лісництва ДП «Берегометське ЛМГ», діючи за попередньою змовою з підлеглими працівниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залучивши осіб, яким не були відомі злочинні наміри причетних до злочину осіб, в тоум числі ОСОБА_8 , з метою заволодіння лісодеревиною, під час відведення ділянок в рубку у 2 виділі 20 кварталу та 3 виділу 43 кварталу вказаного лісництва, внесли до документів з лісовідведення недостовірні відомості в сторону заниження дійсних об`ємів ліквідної лісодеревини, що підлягала до рубання.

В подальшому, під час проведення лісогосподарських робіт у 2 виділі 20 кварталу та 3 виділі 43 кварталу Долішньошепітського лісництва ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залучивши ОСОБА_9 , та лісорубів, які не усвідомлювали про протиправність здійцснення рубки здійснили порубку 81 дерева різної породи, які не передбачалися до рубання матеріалами з лісовідведення та кубомаса яких не була зазначена у лісорубних квитках, виданих на підставі підроблених документів з лісовідведення.

Загалом незаконною рубкою дерев, організованою ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у 2 виділі 20 кварталу Долішньошепітського лісництва, завдано майнову шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 623 648, 60 грн, яка у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

Незаконною рубкою дерев, організованою ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у 3 виділі 43 кварталу Долішньошепітського лісництва завдано майнову шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 928 612,66 грн, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

Відтак загальний розмір збитків, заподіяних незаконною порубкою дерев у 2 виділі 20 кварталу та у 3 виділі 43 кварталі Долішньошепітського лісництва ДП «Берегометське ЛМГ», організованою та забезпеченою ОСОБА_5 , спільно з підпорядкованими йому працівниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також ОСОБА_9 становить 1 552 261, 26 грн.

Крім цього, під час здійснення лісогосподарських робіт у 2 виділі 20 кварталу та 3 виділі 43 кварталу Долішньошепітського лісництва ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , заволоділи 272,186 м.куб. ліквідної лісодеревини, яка не обліковувалася раніше складеними матеріалами з лісовідведення та лісорубними квитками, виданим на підставі таких матеріалів, а всього на загальну суму 646 617,26 грн., які належать ДП «Берегометське ЛМГ».

Лісодеревина, якою незаконно заволодів ОСОБА_5 спільно з вищевказаними особами, за його вказівками та контролем збувалась невстановленим досудовим розслідуванням особам, а грошові кошти отримані від її реалізації розподілялися між учасниками групи у частках, визначених ОСОБА_5 .

На даний час, до вчинення розслідуваних злочинів, поряд з іншими перевіряється причетність керівника ТОВ «Д-В-М» ОСОБА_10 .

За версією слідства, керівник ТОВ «Д-В-М» - ОСОБА_10 діяла у змові з ОСОБА_5 та іншими причетними до злочину особами та під час проведення незаконних рубань лісу, останні здійснювали накопичення лісодеревини протиправного походження на ТОВ «Д-В-М», яке в свою чергу, здійснюючи фінансово-господарську діяльність, реалізовувало її під виглядом законно набутої.

28.07.2023 на підставі додатково встановлених відомостей, розпочато кримінальне провадження № 0000205 за ч.2 ст. 209 КК України, яке цього ж дня об`єднане з кримінальним провадженням № 0000171, під реєстраційним номером останнього.

Відповідно до матеріалів додатково зареєстрованого кримінального провадження, за ч.2 ст. 209 КК України, встановлено, що ОСОБА_5 після протиправного заволодіння лісодеревиною, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно із корисливих мотивів, вчинив фінансові операції та правочини з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння - кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст 191 КК України. Діючи з метою приховування, маскування джерела походження коштів, одержаних злочинним шляхом, реалізуючи умисел, направлений на легалізацію (відмивання) грошових коштів, отриманих від реалізації лісодеревини протиправного походження, достовірно усвідомлюючи, що відносно нього здійснюється досудове розслідування за фактом незаконної порубки лісу, у травні 2023 року, бажаючи з одного боку замаскувати факт придбання дороговартісних транспортних засобів особисто ним, а з іншого легалізувати незаконно одержані грошові кошти, отримані від реалізації лісодеревини протиправного походження, придбав автомобіль моделі «BМW Х7» 2022 року випуску, який відноситься до автомобілів VIP класу вартістю 4 438 528,67 грн., а також автомобіль «BМW Х5» 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 481 872,39 грн.

28.07.2023 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 вилучено автомобіль «BМW Х7» 2022 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно договору фінансового лізингу був придбаний ТОВ «Д-В-М» у ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зареєстрований за ТОВ «УЛФ-ФІНАС».

28.07.2023 під час проведення обшуку за місцем проживання керівника ТОВ «Д-В-М» ОСОБА_10 вилучено автомобіль «BМW Х5» 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 зареєстрований за ОСОБА_11 .

Вартість транспортних засобів на момент їх придбання ОСОБА_5 за сприяння керівника ТОВ «Д-В-М», ОСОБА_10 перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент їх придбання ОСОБА_5 та ТОВ «Д-В-М».

Вищевказані транспортні засоби постановами слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки відповідають вимогам ст. 98 КПК України та є речами, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі набутими кримінально протиправним шляхом.

З метою збереження речових доказів - транспортних засобів «BМW Х5» 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та «BМW Х7» 2022 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , за результатами розгляду клопотання сторони обвинувачення, ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці накладено арешт на вказані транспортні засоби у вигляді заборони їх відчуження, розпорядження та користування.

Просить визначити порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000171 від 16.06.2023 року, шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для управління ними, у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» а саме, передати нижче вказані речові докази на які накладено арешт у вигляді заборони відчуження, володіння та розпорядження автомобіль «BМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 зареєстрований за ОСОБА_11 ; автомобіль «BМW Х7» д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зареєстрований за ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», що за адресою: проспект Оболонський, 35-А, офіс 300.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, пояснив, що на вказані транспортні засоби був накладений арешт з метою збереження речових доказів та з метою забезпеченням відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на даний час підозрюваному ОСОБА_5 не оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 209 КК України, при цьому власниками вказаних транспортних засобів є інші особи.

У відповідності до ч.2 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне розглядати клопотання без повідомлення підозрюваних та захисників.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) ТУ ДБР у м. Хмельницькому перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 16.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246, ч. 2, ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 172, ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 367 КК України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

В рамках зазначеного кримінального провадження, на речові докази, які слідчий просить передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, накладено арешт, а саме:

- ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 серпня 2023 року (справа № 727/8035/23) накладено арешт на рухоме майно - автомобіль «BМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , який був вилучений під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , у вигляді заборони на його відчуження, розпорядження та користування ним;

- ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 серпня 2023 року (справа № 727/8030/23) накладено арешт на рухоме майно - автомобіль марки «BМW Х7» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», який був вилучений під час обшуку у ОСОБА_5 , у вигляді заборони на його відчуження, розпорядження та користування ним.

Арешт на вказане майно накладено з метою збереження речового доказу та відшкодування шкоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (п.2 ч.1 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до приписів ст. 84, 98 КПК України речові докази є окремим процесуальним джерелом доказів. Так, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку з цим за наявності вказаних ознак будь-яке майно (речі, документи, нерухоме чи рухоме майно) в кримінальному провадженні може мати статус речових доказів незалежно від того, чи накладений на нього арешт з відповідною метою (в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України). Необхідність використання певного майна як речового доказу залежить від рішення слідчого чи прокурора, яке може бути прийняте на будь-якому етапі досудового розслідування.

Спеціальним механізмом для забезпечення збереження арештованого у кримінальному провадженні майна є визначений законодавством України інститут управління таким майном, який закріплено Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». Зазначений Закон визначає єдиною підставою для управління активами накладення на них арешту у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 19 Закону) без конкретизації мети такого арешту.

Положеннями ч. 6 ст. 100 КПК України передбачено, що речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство), для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Згідно ч. 1 ст. 19 вказаного Закону Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

В силу вимог ч.7 ст.100 КПК України вирішення питання про передачу майна в управління здійснюється за правилами накладення арешту на майно. Натомість, арешт майна, згідно з п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження.

Отже, питання про передачу майна в управління Національному агентству слідчий суддя розглядає з урахуванням загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо передачі майна в управління Національному агентству, слідчий суддя звертає увагу на те, що обов`язковою умовою передачі майна в управління Національного агентства є наявність мети забезпечення збереження таких речових доказів або збереження їхньої економічної вартості, звідси має наслідком покладення обов`язку на слідчого, прокурора щодо доведення обставин, які підтверджують, що у разі нездійснення таких дій, майно може бути перетворене, знищене, зіпсоване або його економічна вартість істотно зменшиться в ціні.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар. Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Відтак, за допомогою такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна вже досягнуто завдань кримінального провадження, які полягають у запобіганні можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення КПК України та Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 року №1104, покладаються на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази під час досудового розслідування, обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначив, що метою передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, є забезпечення досягнення мети накладення арешту на майно, збереження майна та збереження його економічної вартості.

Водночас слідчим суддею, під час судового розгляду клопотання не було встановлено, що незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству майна, зазначеному у клопотанні, унеможливить виконання завдань кримінального провадження та не забезпечить збереження речових доказів та їх економічної вартості, прямого чи опосередкованого впливу та посягання на арештоване майно.

Враховуючи те, що підозрюваному ОСОБА_5 не оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 209 КК України, власниками вказаних транспортних засобів є інші особи - ТОВ «УЛФ-ФІНАС» та ОСОБА_11 , які не мають статусу в кримінальному провадженні, стороною обвинувачення не доведені обставини, які б свідчили про наявність ризику втрати майна, слідчий суддя вважає, що в даному випадку відсутня необхідність створення додаткових гарантій збереження арештованого майна у кримінальному провадженні.

Прокурором не доведено, що незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, майна, зазначеного у клопотанні, унеможливить виконання завдань кримінального провадження та не забезпечить збереження речових доказів та їх економічної вартості, не доведено обставин, які підтверджують, що у разі нездійснення передачі вказаного у клопотанні майна в управління Національному агентству, майно може бути перетворене, знищене, зіпсоване або його економічна вартість істотно зменшиться в ціні, а тому, на переконання слідчого судді, застосування такого порядку зберігання речових доказів суперечитиме принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Також всупереч вимогам ст.100 КПК України, відсутні відомості звернення до власника майна та ненадання останнім добровільної згоди на передачу вказаного майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись статтями 9, 100, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В

У задоволенні клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_3 про передачу арештованого майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000171 від 16.06.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246, ч. 2, ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 172, ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 367 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 15 вересня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1