Справа № 991/5615/23
Провадження 1-кс/991/5634/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000250 від 09.06.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання детектива, в якому він просить накласти арешт на майно, вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_6 , а саме на: мобільний телефон Apple iPhone 13 Pro MAX, модель NLF23LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 з сім карткою із стилізованим зображенням мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з написом « НОМЕР_4 » та мобільний телефон Apple iPhone 7, IMEI НОМЕР_5 з сім карткою із стилізованим зображенням мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з написом « НОМЕР_6 », з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна як виду покарання.

Клопотання обґрунтовується тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 09.06.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_6 , будучи адвокатом, використав наданий йому статус адвоката та наприкінці травня на початку червня 2023 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив підбурити ОСОБА_7 до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, а саме судді. Так, зокрема, ОСОБА_6 , переконавши ОСОБА_7 у тому, що в силу тривалого здійснення індивідуальної адвокатської діяльності на території міста Одеси він знайомий з суддями, в тому числі Приморського районного суду міста Одеса, тож повідомив ОСОБА_7 , що йому необхідно надати грошові кошти в сумі 2 000 доларів США як неправомірну вигоду для судді Приморського районного суду Одеської області ОСОБА_8 за прийняття рішення про визнання ОСОБА_7 невинуватим у скоєнні адміністративного правопорушення у справі № 522/2446/23. При цьому ОСОБА_6 зазначив, що у разі відмови ОСОБА_7 надати таку неправомірну вигоду, суддею буде прийнято рішення про його винуватість.

09.06.2023 ОСОБА_7 звернувся із заявою про кримінальне правопорушення до Національного антикорупційного бюро України, у якій повідомив, що суддя Приморського районного суду Одеської області ОСОБА_8 , яка розглядає справу про адміністративне правопорушення щодо нього, та адвокат ОСОБА_6 вимагають від нього неправомірну вигоду за вчинення дій у його інтересах.

19.06.2023, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу офісного приміщення, що розташоване за адресою: м. Одеса, провулок Покровський, 6, зустрівся з ОСОБА_7 , після чого разом зайшли до робочого кабінету за вказаною адресою. Під час подальшої особистої розмови ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_7 , що у разі передачі раніше визначеної суми неправомірної вигоди для судді нею буде прийнято рішення на користь ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 , а останній отримав кошти в сумі 2 000 доларів США (що станом на 19.06.2023 року, згідно курсу валют НБУ становить 73 137 грн. 20 коп.), як неправомірну вигоду для судді Приморського районного суду Одеської області ОСОБА_8 за прийняття нею в інтересах ОСОБА_7 рішення у справі № 522/2446/23 про адміністративне правопорушення.

19.06.2023 о 15год.05хв. ОСОБА_6 затримано детективами Національного антикорупційного бюро України в порядку ст.208 КПК України.

Під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, 19.06.2023 було вилучено мобільний телефон Apple iPhone 13 Pro MAX, модель NLF23LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 з сім карткою із стилізованим зображенням мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з написом « НОМЕР_4 » та мобільний телефон Apple iPhone 7, IMEI НОМЕР_5 з сім карткою із стилізованим зображенням мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з написом « НОМЕР_6 ».

Як зазначає детектив у клопотанні, постановою детектива Національного бюро від 20.06.2023 зазначені мобільні телефони визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, в ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, оскільки вилучені електронні носії інформації можуть мати значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, тому детектив звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, просив накласти арешт на майно, з метою збереження речових доказів та з метою можливої конфіскації майна як виду покарання, на підставі ч.2 ст.170 КПК України.

Розгляд здійснювався 28.06.2023.

Власник майна до суду не з`явився, був належними чином повідомлений про розгляд. Участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив.

У судовому засіданні детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі. Поряд з цим детектив просив долучити до судової справи копію постанови про призначення комп`ютерно-технічної експертизи від 22.06.2023 та копію протоколу огляду від 21.06.2023.

Заслухавши позицію детектива, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. (ч.1 ст.170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 5, 6 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Поряд з цим, необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Як вбачається з матеріалів, клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000250 від 09.06.2023, подане до суду шляхом направлення засобами поштового зв`язку 20.06.2023, що стверджується поштовим відправленням та трек номером поштового відправлення, тобто в межах строків, встановлених ч.5 ст.171 КПК України.

Вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна викладені в ч.2 ст.171 КПК України. Так, зокрема, в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого детективом клопотання, воно відповідає вимогам закону, подане з додержанням вимог статті 171 КПК України, містить всі встановлені законом обставини, а тому підстави для його повернення детективу відсутні.

Детектив у клопотанні вказує на такі підстави для накладення арешту на майно, як збереження речових доказів та конфіскація майна як вид покарання.

Положеннями ст.170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна (п.п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України).

Встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000250 від 09.06.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України.

Як зазначив детектив у клопотанні, встановлені розслідуванням обставини у своїй сукупності свідчать про можливу участь ОСОБА_6 у вчиненні досліджуваних злочинів.

В рамках даного кримінального провадження 20.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.27 ч.3 ст.369 КК України, тобто у підбурюванні до закінченого замаху на надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

Встановлено, що вказане кримінальне провадження зареєстроване 09.06.2023 за заявою ОСОБА_7 про те, що суддя Приморського районного суду Одеської області ОСОБА_8 , яка розглядає справу про адміністративне правопорушення щодо нього, та адвокат ОСОБА_6 вимагають від нього неправомірну вигоду за вчинення дій у його інтересах /т.1, а.с.16/.

Так, в ході допиту ОСОБА_7 від 09.06.2023 ним зазначені обставини підбурювання адвокатом ОСОБА_6 свідка до надання неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США судді Приморського районного суду Одеської області за прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення на користь ОСОБА_7 . При цьому адвокатом було наголошено, що у разі відмови ОСОБА_7 надати таку неправомірну вигоду, суддею буде прийнято рішення про його винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення.

Поряд з цим із матеріалів провадження вбачається, що свідку ОСОБА_7 детективами Національного бюро 19.06.2023 були вручені заздалегідь ідентифіковані кошти у сумі 2000 доларів США для подальшого використання їх під час проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000250. Вказане стверджується копією протоколу огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 19.06.2023 та додатку до нього копій купюр /т.1, а.с. 29-36/. Із протоколу огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 19.06.2023 (огляд почато о 09год. 11хв. та закінчено о 09год. 20хв.) та додатку до нього копій купюр, вбачається, що безпосереднім об`єктом огляду являються грошові кошти у сумі 2000 доларів США, які складаються із 20 купюр номіналом по 100 доларів США.

Вказані грошові кошти належать Національному антикорупційному бюро України та надані Національним бюро ОСОБА_7 у конверті коричневого кольору. В подальшому, як стверджує сторона обвинувачення, вказані грошові кошти були передані ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_6 19.06.2023, для подальшої передачі судді ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди.

Так, 19.06.2023, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу офісного приміщення, що розташоване за адресою: м. Одеса, провулок Покровський, 6, зустрівся з ОСОБА_7 , після чого разом зайшли до робочого кабінету за вказаною адресою. Під час подальшої особистої розмови ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 , а останній отримав кошти в сумі 2 000 доларів США (що станом на 19.06.2023 року, згідно курсу валют НБУ становить 73 137 грн. 20 коп.), як неправомірну вигоду для судді Приморського районного суду Одеської області ОСОБА_8 за прийняття нею в інтересах ОСОБА_7 рішення у справі № 522/2446/23 про адміністративне правопорушення.

В подальшому злочинні дії ОСОБА_6 були припинені працівниками правоохоронних органів, у зв`язку з чим не були доведені до кінця з причин, що не залежали від його волі. 19.06.2023 о 15год.05хв. ОСОБА_6 було затримано детективами Національного антикорупційного бюро України в порядку ст. 208 КПК України.

Під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено мобільний телефон Apple iPhone 13 Pro MAX, модель NLF23LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 з сім карткою із стилізованим зображенням мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з написом « НОМЕР_4 » та мобільний телефон Apple iPhone 7, IMEI НОМЕР_5 з сім карткою із стилізованим зображенням мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з написом « НОМЕР_6 ». Вказане стверджується протоколом від 19.06.2023 /т.1, а.с.37-42/.

У ході проведення особистого обшуку ОСОБА_6 детективами здійснено експрес огляд вказаних мобільних телефонів, під час якого виявлено ознаки видалення листування з іншими абонентами, які в тому числі можуть бути співучасниками вчиненого ОСОБА_6 злочину. У зв`язку з наведеним, детективами прийнято рішення про вилучення вказаних мобільних телефонів, в тому числі і для проведення експертного дослідження на предмет наявності видалених або прихованих файлів.

Обшук проводився за присутності представників Ради адвокатів у Херсонській області.

Таким чином як вбачається з наведеного, інформація, яка може знаходитися на вилучених мобільних телефонах, може становити інтерес для досудового розслідування в контексті розслідуваних обставин щодо підбурювання до надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища в рамках кримінального провадження №0000250 від 09.06.2023.

Згідно постанови детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 20.06.2023 мобільні телефони Apple iPhone 13 Pro MAX, модель NLF23LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 з сім карткою із стилізованим зображенням мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з написом « НОМЕР_4 » та мобільний телефон Apple iPhone 7, IMEI НОМЕР_5 з сім карткою із стилізованим зображенням мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з написом « НОМЕР_6 » - визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів провадження, детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 постановою від 22.06.2023, призначено комп`ютерно-технічну експертизу мобільних телефонів Apple iPhone 13 Pro MAX, модель NLF23LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 та Apple iPhone 7, IMEI НОМЕР_5 , в рамках даного кримінального провадження, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення зазначеної експертизи, зокрема поставлено питання щодо можливості відновлення та копіювання інформації, що зберігається (зберігалась раніше) на вбудованій пам`яті зазначених пристроїв.

Окрім того детективом в ході судового розгляду було долучено копію протоколу огляду від 21.06.2023. Об`єктом огляду є мобільний телефон - «Apple iPhone 12 Pro, IMEI НОМЕР_7 , ІМЕІ НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_10 та був вилучений у нього 19.06.2023 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , тобто у приміщеннях Приморського районного суду м. Одеси.

Так із фотографій оглянутого мобільного телефону вбачається, що в мобільному додатку «WhatsApp» наявна переписка із абонентом «ЮК « ОСОБА_11 , ОСОБА_12 », датована 19.06.2023 наступного змісту: вхідне повідомлення об 11год.56хв.: «1туда. По нам», «Верно?», вихідне повідомлення об 11год. 56хв: «Угу», о 12год. 08хв. вихідне повідомлення:«Подожди меня15 минут я выйду», вхідне повідомлення о 12год.08хв.: «А ОК».

Також наявний чат із абонентом « ОСОБА_13 », датований 19.06.2023 наступного змісту: вихідне повідомлення о 09год. 16хв.: «Привет, сегодня подьедешь на кофе?», вхідне повідомлення о 09год.17хв.: «Привет. Конечно. До обеда», вихідне повідомлення о 09год.17хв.: «Давай».

Варте уваги те, що в ході експрес огляду мобільних телефонів ОСОБА_6 , вилучених під час його особистого обшуку в ході затримання, у мобільних телефонах ОСОБА_6 листування із ОСОБА_10 не виявлене.

За таких обставин є слушними доводи детектива щодо необхідності проведення експертного дослідження вказаних мобільних телефонів задля відновлення видаленої інформації, яка може становити інтерес для слідства в рамках даного кримінального провадження.

Положеннями ст.168 КПК України встановлено, що т имчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Слід зазначити, що про необхідність проведення експертного дослідження мобільних телефонів було зазначено детективом в протоколі особистого обшуку від 19.06.2023.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя погоджується з тим, що є доцільним накладення арешту на мобільні телефони, належні ОСОБА_6 , з огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація яка міститься на вказаних мобільних телефонах може бути використана як доказ під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Поряд з цим варто враховувати ймовірне застосування учасниками конспіративних заходів при вчиненні злочинних дій, що може бути встановлене під час проведення відповідного експертного дослідження з можливістю відновлення даних, на цьому етапі кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що існує можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні і воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

На думку слідчого судді, досліджені під час судового розгляду матеріали свідчать про відповідність заявленого майна критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК, так як вони містять інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказані висновки узгоджуються з позицією колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, викладеною в ухвалах від 27.05.2021 у справі № 991/3172/21 та від 23.08.2022 у справі № 991/2776/22.

За наведених обставин на даний час є підстави для накладення арешту на вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_6 належні йому мобільні телефони.

З аналізу положень ч.ч.2,3 ст.170 КПК України вбачається, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що детективом доведено, що зазначене майно відповідно до положень ст.170 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, відповідно до постанови детектива від 20.06.2023 визнане речовим доказом, є об`єктом експертного дослідження, відповідно до постанови детектива від 22.06.2023, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки відомості, що містяться у вказаних мобільних телефонах, за своїм змістом можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, встановлення осіб, які його вчинили та їх співучасників, та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування даного кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи детектива про те, що метою арешту вищевказаного майна у даному кримінальному провадженні є також забезпечення його можливої конфіскації як виду покарання.

Так, арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна (ст. 170 КПК України).

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.27 ч.3 ст.369 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно, мобільні телефони, вилучені у підозрюваного ОСОБА_6 , з урахуванням можливості ухвалення обвинувального вироку стосовно нього, можуть бути об`єктами конфіскації як виду покарання, оскільки таке майно відповідає положенням ч.2 ст.181 ЦК України та вимогам ст.170 КПК України. Більше того, чинний КПК України не пов`язує накладення арешту на майно з метою забезпечення його конфіскації як виду покарання з вартістю такого майна. Такі висновки узгоджуються із позицією Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, викладеною в ухвалі від 08.06.2023 у справі № 991/4469/23.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, стороною обвинувачення під час судового розгляду доведено наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для накладення арешту на вилучені у ОСОБА_6 мобільні телефони, метою якого є збереження речових доказів та забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

При цьому, накладення арешту на майно у даному випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

На думку слідчого судді, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його специфіку, ступінь тяжкості, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому виправдовує саме такий ступінь втручання у права та свободи. Відтак, таке обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності, з дотриманням справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу у вигляді досягнення завдань кримінального провадження та вимогами захисту права власності окремої особи. З огляду на характер кримінального правопорушення, підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_6 завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Частиною 11 ст.170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Доказів будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчому судді під час розгляду не надані. Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату, а також втрату відомостей, що містяться у вилучених мобільних телефонах. А відтак існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту щодо вказаного майна призведе до приховування, знищення, перетворення цього майна та інформації в ньому.

Врахувавши правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, адже застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів, а також забезпечення можливої конфіскації такого майна як виду покарання.

Керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання детектива задовольнити.

Накласти арешт на речі, які виявлені та вилучені 19.06.2023 в ході особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом тимчасового позбавлення власника (володільця) права на відчуження, розпорядження та користування,а саме на:

-мобільний телефон Apple iPhone 13 Pro MAX, модель NLF23LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 з сім карткою із стилізованим зображенням мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з написом « НОМЕР_4 »;

-мобільний телефон Apple iPhone 7, IMEI НОМЕР_5 з сім карткою із стилізованим зображенням мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з написом « НОМЕР_6 ».

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1