Справа № 456/4431/23
Провадження № 1-кс/456/842/2023
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту

29 серпня 2023 року Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заступника начальника СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , начальника Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури прокурора ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши клопотання старшої слідчої СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Жидачів Львівської області, українцю, громадянину України, із середньо-спеціальною освітою, одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України, раніше не судимому,

в с т а н о в и в :

Суть питання, що вирішується, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 , 26.08.2023 приблизно о 18:00 годин разом із своїм знайомим ОСОБА_9 , зайшов у квартиру АДРЕСА_2 , де проживає та в приміщенні кухні почали розпивати спиртні напої. Цього ж дня, близько 19 години 55 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні вказаної квартири, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння під час раптово виниклого конфлікту, маючи злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар ножем в ділянку живота ОСОБА_9 , в результаті чого спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини, яке було небезпечним для життя в момент заподіяння. Таким чином, в діях ОСОБА_7 , наявні всі підстави для обґрунтованої підозри в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. У клопотанні старша слідча СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави чи домашнього арешту є недостатніми для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, злочин, інкримінований підозрюваному, пов`язаний із застосуванням насильства, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, у нього немає близьких, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не працюючий, одружений, міцних соціальних зв`язків не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім цього, враховуючи міру покарання, яка може бути застосована судом у разі визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, останній зможе ухилитися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. Відтак, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність у обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки характер та обставини кримінального правопорушення, інкримінованого останньому, характеризують його як особу, яка не має достатніх моральних цінностей, схильний для досягнення своїх цілей злочинним шляхом та залишаючись на волі ОСОБА_7 , зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. Відсутні також обґрунтовані підстави для застосування відносно ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Позиція сторони обвинувачення в суді.

Заступник начальника СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та вказав, що наявними є ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що стверджується зокрема, тяжкістю вчиненого злочину, покаранням, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; підозрюваний знає місце проживання потерпілого та свідків, а тому може впливати на них, з метою зміни показань; раніше притягався до кримінальної відповідальності, і хоча судимість погашена, підозрюваний схильний до вчинення злочинів, а тому може вчинити нові кримінальні правопорушення.

Начальник Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та вказав, що ризик втечі підтверджується, окрім тяжкості злочину та міри покарання, яка може бути призначена судом за наслідками розгляду кримінального провадження, також і тим фактом, що підозрюваний був затриманий на виході з будинку і куди він мав намір того дня прямувати невідомо; підозрюваний відмовився від дачі показань за ст.63 Конституції України, а тому не відома його позиція та відношення до скоєного кримінального правопорушення; підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків, оскільки знає їх місце проживання; у підозрюваного відсутні стримуючі фактори, оскільки він проживає сам, дитину передав на виховання бабусі, а тому може вчиняти нові кримінальні правопорушення. Окрім цього, просить врахувати, що підозрюваний вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та вказав, що підозрюваний після вчинення злочину жодних дій з приводу надання медичної допомоги потерпілому не вжив; протягом останніх 15 років ніде офіційно не працює, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків, в 2006 році судимий за вчинення злочину, пов`язаного з застосуванням насильства, що свідчить про те, що останній може вчиняти і інші кримінальні правопорушення. Крім цього просить врахувати міру покарання, яка передбачена за вчинення злочину, інкримінованого підозрюваному.

Позиція сторони захисту в суді.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні просить застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту та вказав, що вони з потерпілим давно не бачилися, зустрілися, випивали і у них виник конфлікт, в ході якого потерпілий намагався його задушити, і він, щоб захистити себе підняв ножа, який лежав на підлозі та наніс удар потерпілому ножем. Після цього потерпілий підвівся і пішов геть. Стверджує, що захищався, щиро розкаюється у вчиненому. Показання він не давав на підставі ст.63 Конституції України, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. Просить суд врахувати, що він тричі в тиждень навідує доньку, коли останній був рік, дружина виїхала за кордон і він ще рік проживав разом з нею, а потім змушений був залишити доньку у бабусі, оскільки потрібно було заробляти кошти на життя. Він працює разом з батьком, виконує будівельні роботи, працює не офіційно. До 2021 року постійно з дружиною був на заробітках в Чехії, Польщі.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просить застосувати відносно підозрюваного домашній арешт та врахувати, що ризики, наведені слідчим та прокурором не доведені жодними доказами. Факт затримання підозрюваного по дорозі з дому нічим не підтверджено, а вчинення злочину понад 17 років тому не впливає на характеристику підозрюваного, як особи, схильної до вчинення злочинів, як про це стверджує заступник начальника слідчого відділу в судовому засіданні.

Установлені судом обставини, положення закону, яким суд керувався та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Заслухавши заступника начальника СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, думку прокурора, який вважає за потрібне застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного та його захисника, які просять обрати інший, більш м`який запобіжний захід домашній арешт, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 26.08.2023 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 121 КК України (кримінальне провадження № 0000732) /а.с.8/.

27 серпня 2023 року старшою слідчою СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України /а.с. 48/.

Слідчий суддя враховує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 9 КПК України.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання, що передбачено п. «С» ч. 1 ст. 5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення. Однак, факти, які зумовлюють виникнення підозри, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який є необхідним на пізнішому етапі кримінального розслідування.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_7 /сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення/, про що свідчать, зокрема: протокол огляду місця події від 26.08.2023 /а.с. 15-17/; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27.08.2023 /а.с. 18-19/; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 27.08.2023 /а.с. 20-21/; заявою ОСОБА_9 про спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 від 27.08.2023 /а.с.40/, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 27.08.2023 /а.с.41-42/; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.08.2023 /а.с. 43/; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27.08.2023 /а.с.44/; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 27.08.2023 /а.с.45/.

Таким чином, на даній стадії слідча та прокурор навели переконливі факти того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні правопорушення, яке йому інкримінується.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчої та прокурора про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та часткове існування ризиків, зазначених у клопотанні, однак вважає недоведеним факт недостатності підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає необґрунтованим для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризик щодо незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання допит потерпілого та свідків у кримінальному провадженні відбувся, незаконний вплив на яких не доведений і ґрунтується лише на декларативних заявах слідчого та прокурора щодо можливості такої поведінки підозрюваного. Окрім цього, ані слідчим, ані прокурором не зазначено у який спосіб можливий такий вплив.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не враховано, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює неофіційно, позитивно характеризується за місцем проживання, що свідчить про наявність сталих соціальних зв`язків, а відтак, належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 (батько підозрюваного) та ОСОБА_16 (товариш підозрюваного), які були допитані для з`ясування характеризуючих даних підозрюваного, надали в судовому засіданні показання про те, що підозрюваний одружений, після виїзду дружини за кордон протягом року займався вихованням доньки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак змушений був в подальшому залишити доньку у бабусі, оскільки потрібно було заробляти кошти на проживання. Свідок ОСОБА_15 підтвердив, що вони працюють з сином разом, займаються будівельними роботами, однак працюють не офіційно. Свідок ОСОБА_16 підтвердив, що підозрюваний постійно навідується в с. Володимирівці до доньки (тричі в тиждень) та допомагає у її догляді та вихованні.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що існує ризик переховування підозрюваного, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у випадку визнання винним підозрюваного, однак вважає, що наведеного не достатньо для обрання найбільш сурового запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що предметом розгляду вказаного клопотання не є правильність кваліфікації дій підозрюваного, однак зважаючи на пояснення підозрюваного в судовому засіданні, за умови доведення стороною захисту таких свідчень, кваліфікація вказаного кримінального правопорушення в подальшому може бути змінена.

Безпідставними суд вважає доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний може продовжити вчиняти інші злочини, оскільки раніше притягався до кримінальної відповідальності, слідчий суддя звертає увагу, що з моменту засудження підозрюваного Жидачівським районним судом Львівської області минуло понад 17 років, підозрюваний є не судимим, а тому відсутні підстави стверджувати, що він схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що прокурором у судовому засіданні доведено, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та наявний ризик, передбачений п. 1 ст. 177 КПК України, інші ризики, на які посилався прокурор у судовому засіданні підтверджені не були та спростовані стороною захисту, а також прокурором не було доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявних ризиків, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_7 слід обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2 ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя вважає, що правові висновки ЄСПЛ, які процитовані стороною обвинувачення в клопотанні є не релевантними до застосування у вказаній справі, оскільки рішення «Єчюс проти Литви» та «Нечипорук і Йонкало проти України» стосуються неправомірного обмеження права на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст.5 ЄКПЛ. Суд вважає, що сторона обвинувачення вибірково, вириваючи окремі положення з тексту судових рішень, на власний розсуд трактує їх зміст та не враховує, що такі можуть бути застосовні лише у випадку, коли обставини справи є аналогічними.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, даних про його особу, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації і проживання, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивну характеристику, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Встановлюючи саме такі обмеження, слідчий суддя враховує, що підозрюваний має родичів, які можуть надати йому необхідну допомогу, а застосування цілодобового домашнього арешту сприятиме належній процесуальній поведінці підозрюваного.

Крім цього, слідчий суддя звертає увагу, що в подальшому, за наявності інших, аніж встановлені в даному судовому засіданні обставин, рішення про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту може бути переглянуте судом за клопотанням сторін кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193-194, 196-197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

У клопотанні старшої слідчої Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Жидачів Львівської області, українцю, громадянину України, із середньо-спеціальною освітою, одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України, раніше не судимому

обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без електронних засобів контролю, терміном на 60 діб.

Застосувати до ОСОБА_7 наступні обмеження:

-заборонити ОСОБА_7 покидати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-прибувати до слідчого Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області та суду за першою вимогою;

-не відлучатися за межі території м. Жидачів Стрийського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали становить з 29 серпня 2023 року по 27 жовтня 2023 року включно.

Виконання даної ухвали доручити Стрийському РУП ГУ НП у Львівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1