Провадження № 1-кс/686/8067/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницкого ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0003310, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2023, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницкого ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, про арешт, надісланим поштового кореспонденцією, на

- автомобіль «Volkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримування транспортних засобів, що по вул. Романа Шухевича 120Д м. Хмельницький, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування власником ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

- мотоцикл «Honda CBF600» д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримування транспортних засобів, що по вул. Романа Шухевича 120Д м. Хмельницький, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування власником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначив, що 17.09.2023, близько 18 години 20 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Степана Бандери зі сторони Проспекту Миру в напрямку до вул. Озерної м. Хмельницького, під час виконання маневру лівого повороту до гаражного кооперативу «Рибалко», не надав переваги в русі зустрічним транспортним засобам, внаслідок чого допустив бокове зіткнення із мотоциклом «Honda CBF600» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по проїзній частині вул. Степана Бандери зі сторони вул. Озерної в напрямку до Проспекту Миру м. Хмельницького. Внаслідок зіткнення водій мотоцикла ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла L1 шийного відділу хребта, госпіталізований в неврологічне відділення №1 КП «Хмельницька міська лікарня» ХМР.

17.09.2023 відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003310 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст.286 КК України.

17.09.2023 після огляду місця події, автомобіль «Volkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «Honda CBF600» д.н.з. НОМЕР_3 , на підставі ч. 5 та 7 ст. 237 КПК України, вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримування транспортних засобів, що по вул. Романа Шухевича 120-д м. Хмельницький.

18.09.2023 винесена постанова на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання автомобіля «Volkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикла «Honda CBF600» д.н.з. НОМЕР_3 речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні встановлено, що саме за участю автомобіля «Volkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «Honda CBF600» д.н.з. НОМЕР_3 мала місце дорожньо-транспортна пригода в результаті якої завдано шкоди здоров`ю гр. ОСОБА_5 ..

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.04.2007 власником автомобіля «Volkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_1 являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (витягу) НОМЕР_4 від 27.07.2023 власником мотоцикла «Honda CBF600» д.н.з. НОМЕР_3 являється гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.

Власник автомобіля «Volkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений телефонограмою.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріали клопотання свідчать, що зазначені транспортний засіб та велосипед безпосередньо контактували між собою в момент дорожньо-транспортної пригоди та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Отже, вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Ненакладення арешту на вилучене майно із забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном або менш обтяжливий спосіб його накладення може призвести до втрати слідів дорожньо-транспортної пригоди, ремонту або відчуження майна, що, в свою чергу, призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні і перешкодить досягненню мети кримінального провадження.

Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0003310 від 19.09.2023 з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження і користування на:

- автомобіль «Volkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_4

- мотоцикл «Honda CBF600» д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя