Провадження № 1-кс/761/8652/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 ,

про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської область, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 26.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002800,

установив:

17.04.2023 старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 звернувся із клопотанням погодженим з прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002800, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2022, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002800 від 26.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 25.11.2022 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала за місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , разом із співмешканцем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , племінником ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою, в проміжок часу з 21.00 год 25.11.2022 по 03.00 год 26.11.2022, точного часу не встановлено, у приміщенні кухонної кімнати, між ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті двох і більше осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті двох і більше осіб, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, в цей же час та в тому ж місці, схопив у руку ніж та наніс ним один удар в життєво-важливий орган, а саме шию ОСОБА_8 . Після чого, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, наніс один удар ножем в область життєво-важливого органу, а саме шию ОСОБА_7 . Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_7 померли на місці.

Крім того, перебуваючи за вищевказаною адресою, а саме: АДРЕСА_2 , в проміжок часу з 21.00 год 25.11.2022 по 03.00 год 26.11.2022, точного часу не встановлено, у приміщенні кухонної кімнати, після заподіянні смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , побачив у коридорному приміщенні квартири ОСОБА_9 та продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті двох і більше осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, вийшов із кухонної кімнати та наніс ОСОБА_9 численні удари ножем в область життєво-важливих органів, а саме: шиї та грудної клітини, чим спричинив останньому множинні проникаючі колоті рани шиї та грудної клітини.

Після чого, ОСОБА_5 залишив ОСОБА_9 в коридорі, не надававши медичної допомоги та не викликавши швидку медичну допомогу, та направився до однієї із кімнат квартири спати, виконавши усі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті останньому.

У подальшому, 26.11.2022, близько 06.50 год, до квартири зайшов ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який виявив на підлозі в коридорі ОСОБА_9 , який був у крові та при свідомості.

Крім того, 26.11.2022, близько 06.50 год, в той час, коли ОСОБА_5 продовжував спати на ліжку, до квартири АДРЕСА_2 зайшов ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , котрий побачив ОСОБА_9 на підлозі коридору квартири із тілесними ушкодженнями, після чого пройшов до кімнати та розбудив ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_11 направився до кухонної кімнати, де побачив тіло сестри ОСОБА_7 звідки одразу вийшов до приміщення загального коридору на 9-му поверсі будинку та почав телефонувати на екстрений номер «112», тримаючи, належний йому мобільний телефон у руці, з метою виклику поліції.

У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 з метою приховати скоєний ним попередній злочин у приміщенні вище вказаної квартири. У подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вийшов із квартири за ОСОБА_11 попередньо підготувавши ніж, котрий тримав у правій руці, сховавши його за власною спиною. Після чого він підійшов до ОСОБА_11 та намагався відібрати мобільний телефон, з котрого останній здійснював дзвінок.

У подальшому, з метою вбивства ОСОБА_11 , ОСОБА_5 намагався нанести останньому три удари в область шиї, але у зв`язку опором ОСОБА_11 , який підставив під ніж свою ліву руку, не зміг довести свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. У цей час ОСОБА_11 зміг відбігти від ОСОБА_5 та вибіг з під`їзду на вулицю за допомогою.

Тим самим, ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани першого пальця лівої кисті та шиї.

26.11.2022 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

26.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

28.11.2022 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком до 24.01.2023.

Постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_12 у кримінальному провадженні № 0002800 від 26.11.2022 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

18.01.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком до 26.02.2023.

16.02.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у кримінальному провадженні № 0002800 від 26.11.2022 продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, тобто до 26.04.2023.

22.02.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком до 22.04.2023.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив про достатність даних, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані йому дії, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, та вказав, що метою продовження строку застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України.

Крім того, в обґрунтування продовження строків тримання відносно підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчим в клопотанні зазначено про неможливість закінчити досудове розслідування, внаслідок особливої складності провадження та у зв`язку із необхідністю у проведенні значної кількості слідчих (розшукових) та процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень, зокрема:

- завершити проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 з метою встановлення причини його смерті;

- отримати висновки призначених судових молекулярно-генетичних, комплексних дактилоскопічних та молекулярно-генетичних експертиз по речовим доказам;

- після отримання висновків експертиз повідомити підозрюваному ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри, після чого його допитати;

- відкрити матеріали для ознайомлення сторонам кримінального провадження та надати їм можливість для ознайомлення;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, які вручити підозрюваному та його захиснику;

- у разі виникнення необхідності виконати інші слідчі (розшукові)

та процесуальні дії.

Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 спливає 22.04.2023, а для виконання зазначених слідчих та процесуальних дій потрібен додатковий час, а також враховуючи обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, слідчий, за погодженням з прокурором, просить суд продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 без визначення розміру застави, у межах строку досудового розслідування, звертаючи увагу суду на те, що більш м`які запобіжні заходи не є достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому, вважав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими та підтверджуються зібраними матеріалами в ході досудового розслідування, просив задовольнити клопотання та продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки у органу досудового розслідування ще є необхідні процесуальні дії, які потрібно провести, а підстав для зміни або застосування більш м`якого запобіжного заходу на даний час немає.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що відносно ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні підозрюваний проти задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, Головним управлінням Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002800 від 26.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

26.11.2022 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

26.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

28.11.2022 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком до 24.01.2023.

Постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_12 від 07.12.2022 доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002800 від 26.11.2022 слідчому управлінню Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_12 від 16.01.2023 у кримінальному провадженні № 0002800 від 26.11.2022 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

18.01.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком до 26.02.2023.

16.02.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у кримінальному провадженні № 0002800 від 26.11.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, тобто до 26.04.2023.

22.02.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком до 22.04.2023.

18.04.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002800 від 26.11.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, до шести місяців, тобто до 26.05.2023.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

Водночас, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення вказаного питання не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Водночас, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч. 3 ст. 199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаючи, що за кримінальні правопорушення, вчинення яких йому інкримінуються, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 15 (п`ятнадцяти) років, або довічне позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Слід зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя, приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Існування іншого ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, вчинення іншого кримінального правопорушення, який поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишається існувати та вірогідність його настання є досить високою.

Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, сімейний стан, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, а також відведену йому роль у вчиненні інкримінованих правопорушеннях, з урахуванням чого слідчий суддя не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в даному випадку загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу. Слід зазначити, що слідчим суддею не встановлено обставин, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору.

Отже, слідчий суддя вважає доведеним наявність раніше заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, оскільки, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Також слідчий суддя вважає, що слідчим доведено й об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування в межах строку дії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.02.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слід зауважити, що у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Враховуючи обсяг підозри у вчиненні особливо тяжких злочинів, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

З урахуванням вимог частин 3 та 5 статті 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 26.05.2023.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 21, 22, 176, 183, 197, 199, 309, 372, 532, частиною 2 статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 травня 2023 року.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1