Справа № 524/4858/23
Провадження № 1-кс/524/2402/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0001747 від 15.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0001747 від 15.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 15.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за фактом умисного пошкодження майна, вчиненого шляхом підпалу.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 14.07.2023 року близько 22:00 години невстановлена особа, знаходячись на площі Перемоги у м. Кременчуці здійснила підпал автомобіля "Ауді" чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого зазнав пошкоджень автомобіль "БМВ 525" чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 .

Під час досудового розслідування, відповідно до рапорту о/у СРЗПВ ВКП КРУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , під час проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення можуть бути причетні наступні особи: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, причетність вищезазначених осіб до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується довідкою з сектору кримінального аналізу ВКП Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області після перегляду камер відеоспостереження системою «Безпечне місто» м. Кременчука.

Відповідно до інформації з Реєстраційної картки ТЗ «BMW 520» з д.н.з. « НОМЕР_3 » власником транспортного засобу є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.09.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука (справа №524/4858/23, провадження №1-кс/524/1860/23) в період часу з 06 години 50 хвилин по 07 годину 30 хвилин був проведений обшук в автомобілі марки «BMW 520» з д.н.з. « НОМЕР_3 », власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У ході обшуку в автомобілі нічого не вилучалось. В подальшому після обшуку автомобіль марки «BMW 520» з д.н.з. « НОМЕР_3 » вилучено, опечатано та поміщено до Кременчуцького РУП за адресою: м. Кременчук, вул. 29 Вересня,6.

01.09.2023 вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

01 вересня 2023 року СВ Кременчуцького РУП звернулось з клопотанням про арешт зазначеного вище майна. 01 вересня 2023 року слідчим суддею Автозаводського районного суду міста Кременчука винесено ухвалу про повернення прокурору клопотання слідчого для усунення недоліків, та встановлено строк 72 години.

14.09.2023 року слідчим СВ Кременчуцького РУП дану ухвалу отримано наручно, про що мається відповідна розписка від слідчого у слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука, який виніс вищевказану ухвалу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб марки «BMW 520» з д.н.з. НОМЕР_3 з метою збереження речового доказу, обґрунтовуючи тим, що вилучене майно має значення речового доказу, буде мати суттєве значення як для кваліфікації правопорушення, так і для встановлення особи, яка вчинила злочин, та вирішення питання про притягнення її до відповідальності, а необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій.

Слідчий та власник майна ОСОБА_6 до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Слідчим надана заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує, просить задовольнити.

Власником майна ОСОБА_6 надана заява про розгляд клопотання без його участі, просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого та повернути вилучений автомобіль. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують його доводи, приходить до наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001747 за ч. 2 ст. 194 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.07.2023 за фактом умисного пошкодження майна, вчиненого шляхом підпалу.

Першочерговими слідчими (розшуковими) діями встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення можуть бути причетні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тому слідчим СВ Кременчуцького РУП ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді від 07.08.2023 року проведено обшук автомобіля марки «BMW 520» з д.н.з. « НОМЕР_3 », власником якого є ОСОБА_6 , у ході обшуку якого нічого не вилучалось. В подальшому після обшуку автомобіль марки «BMW 520» з д.н.з. « НОМЕР_3 » вилучено, опечатано та поміщено до Кременчуцького РУП за адресою: м. Кременчук, вул. 29 Вересня,6.

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Частиною 1 ст. 233 КПК України визначено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень частини другої цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення:1.збереження речових доказів; 2.спеціальної конфіскації; 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про арешт майна , в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення , слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для такого арешту або відмови у задоволенні клопотання.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчий суддя бере до уваги, що законодавцем, крім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

З метою захисту прав та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні у системному тлумаченні ч. 2 ст. 233 КПК України під володінням слід розуміти фактичне володіння річчю (майном). Тобто фактичне володіння не варто ототожнювати з правом власності. Такий широкий підхід до розуміння понять «житло», зарахування до «іншого володіння» офісних та службових приміщень, приміщень господарського, виробничого та іншого призначення незалежно від форм власності відповідає й прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Із змісту клопотання вбачається , що як підставу для накладення арешту на майно, вилучене протоколом обшуку від 01.09.2023 року, слідчий визначив те, що вилучений транспортний засіб марки «BMW 520» з д.н.з. НОМЕР_3 є речовим доказом у кримінальному провадженні і відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, не може погодитись із вказаними доводами слідчого та вважає щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя звертає увагу, по-перше, на таке:

За змістом ст.132 КПК України посадова особа, яка звертається із клопотанням про накладення арешту на майно має довести, що вчинено злочин. В даній ситуації не йдеться про обґрунтованість підозри конкретної особи, у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру за фактом умисного пошкодження майна, вчиненого шляхом підпалу.

Факт вчинення злочину з використанням транспортного засобу, на переконання слідчого судді, мав би підтверджуватись належними та допустимими доказами, які отримані органом досудового розслідування на цій стадії досудового слідства. Копії цих доказів мали б бути приєднані до клопотання і бути предметом дослідження слідчого судді.

Так, у клопотанні слідчого зазначено, що у ході обшуку від 01.09.2023 року транспортного засобу марки «BMW 520» з д.н.з. НОМЕР_3 нічого не виявлено та не вилучено з тих речей, дозвіл на вилучення яких надано слідчим суддею, зокрема, вилучено тільки вищевказаний транспортний засіб, який постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001747 та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Вказаний транспортний засіб на праві власності належить ОСОБА_6 , який у даному кримінальному провадженні не має жодного статусу. Клопотання слідчого не містить будь-яких доказів того, що саме ОСОБА_6 вчинене кримінальне правопорушення з використанням транспортного засобу марки «BMW 520» з д.н.з. НОМЕР_3 .

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучений транспортний засіб марки «BMW 520» з д.н.з. НОМЕР_3 протоколом обшуку від 01.09.2023 року, який на праві власності належить ОСОБА_6 , слідчий суддя звертає увагу на те, що додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна в рамках розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, слідчим не вказано яка сама обставина буде доводитись в рамках вказаного кримінального провадження за допомогою вищевказаного транспортного засобу, якщо він не є знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, зважаючи на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, доводи клопотання не ґрунтуються на законі та не підтверджені необхідними доказами, та з огляду на наведене приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 16, 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні №0001747 від 15.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, - відмовити.

Роз`яснити слідчому, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Повернути транспортний засіб марки «BMW 520» з д.н.з. НОМЕР_3 власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1