ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1362/23 Справа № 182/2175/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 травня 2023 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000508, стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Інгулець Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (надалі КК),

за участю:

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 травня 2023 року клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 задоволено частково та обрмно останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк 60 днів, тобто до 09 липня 2023 року включно з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК).

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, що підтверджується долученими до клопотання, зібраними під час досудового розслідування процесуальними документами у їх сукупності.

Крім того, слідчий суддя вважав доведеними органом досудового розслідування наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування, слідчого судді та/або суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні або вчинити новий злочин, що є підставою для застосування стосовно нього запобіжного заходу.

В той же час, слідчий суддя, з огляду на те, що ОСОБА_7 свою вину визнає у повному обсязі, має певні соціальні зв`язки, постійне місце мешкання та реєстрації, раніше не судимий, вважав, що слідчим та прокурором не доведено, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у зв`язку з чим, у даному випадку вважав за можливе застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що слідчий суддя не надав повної оцінки наявності ризиків, передбачених п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК, які є доведеними та реально існують і запобігти їх настанню можливо лише шляхом застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, вказує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та розуміючи невідворотність покарання може здійснювати спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, а з огляду на те, що останньому відомі особи потерпілого та свідків, ОСОБА_7 може чинити на них тиск, з метою спонукнути до зміни показів на його користь.

Крім того, посилається й на те, що слідчий суддя не надав належної оцінки й обставинам, передбаченим ст. 178 КПК, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 не має стійких соціальних зв`язків за місце свого мешкання, він не одружений, не працевлаштований, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, а тому у нього відсутні стримуючи фактори, які б могли запобігти ризику переховування.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому зазначив, що підозрюваний не порушує умов домашнього арешту, за першою вимогою прибуває до слідчого на проведення слідчих дій.

Підозрюваний заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність, просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін. Зазначив, що не переховується від слідства, визнає свою провину, відшкодовує шкоду потерпілому, зі свідками по справі не спілкується.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Як слідує з оскарженої ухвали, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри, підтверджуються матеріалами справи, а ухвала слідчого судді в цій частині не оскаржується прокурором в апеляційній скарзі, а також підозрюваний не подавав апеляційну скаргу з підстав необґрунтованості вказаних висновків слідчого судді.

Слідчий суддя також дійшов висновку про існування ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що підозрюваний, розуміючи можливість застосування суворого покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування, слідчого судді та/або суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні або вчинити новий злочин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, про який просить сторона обвинувачення, слідчий суддя врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу і вважав, що прокурором не доведено в судовому засіданні, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти доведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, вважає обґрунтованими вищезазначені висновки слідчого судді, а рішення слідчого судді про відмову в застосуванні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним, обґрунтованим та достатньо мотивованим з огляду на таке.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 132 КПК).

Відповідно до ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 194 КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до клопотання слідчого метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання ризикам, передбачених у п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Як слідує з апеляційної скарги прокурора, він наводить доводи про існування ризиків, які були вже встановлені слідчим суддею та не наводить жодних нових об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому такі доводи апеляційної скарги прокурора є суто формальними та зводяться до власної переоцінки фактичних обставин справи та вищевикладених висновків слідчого судді.

Посилаючись на тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, прокурор просить застосувати стосовно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, водночас тільки тяжкість злочину, не може бути достатньою підставою для застосування виключного запобіжного заходу.

Прокурор посилається в апеляційній скарзі на високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, проте не наводить конкретних аргументів, які саме обставини цього кримінального провадження свідчать про такий високий ступінь суспільної небезпеки.

Більше того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор зазначив, що з моменту обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту 09 травня 2023 року, останній не порушував його умови, знаходиться за місцем свого постійного проживання в м. Нікополь, завжди своєчасно з`являється за викликом до слідчого. Вказана обставина, в свою чергу, підтверджує той факт, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у повному обсязі може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 177 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Враховуючи положення ст. 178 КПК України, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має місце реєстрації та місце проживання та доходить висновку про законність рішення слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.

Керуючись ст. ст. 177-178, 179, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 травня 2023 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4