07.08.2023 Справа № 363/5189/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представників потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

представника цивільного відповідача ОСОБА_10 - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000752 відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лютіж, Вишгородського району, Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, працюючого вантажником ТОВ «Спринтер-центр», на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2020 року, приблизно о 16 годині 49 хвилин водій ОСОБА_9 керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz S 500» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи необережно - проявляючи злочинну самовпевненість, в порушення вимог п. 12.4 п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, в темний час доби, здійснював рух із значним перевищенням допустимої швидкості в межах дії дорожнього знаку 5.45 (Лютіж) ПДР України, а саме рухався зі швидкістю 145,21 - 157,32 км/год., по проїжджій частині вул. Визволителів в напрямку с. Демидів, Вишгородського району, Київської області.

На шляху прямування вул. Визволителів в с. Лютіж, Вишгородського району Київської області, водій ОСОБА_9 , легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, не врахував дорожню обстановку та її зміни, не вибрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, що дозволяє мати змогу постійно контролювати його рух, а так само безпечно керувати ним, в момент перетину Т-подібного нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг із а/д «Лютіж-Козаровичі-Демидів», допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля марки «Mercedes-Benz S 500» реєстраційний номер НОМЕР_1 з лівою боковою частиною автомобіля марки «Nissan Altima» реєстраційний номер НОМЕР_3 , яка здійснювала виїзд із другорядної автодороги «Лютіж-Козаровичі-Демидів» на головну дорогу вул. Визволителів в напрямку м. Києва.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події були травмовані:

- пасажир автомобіля марки «Mercedes-Benz S 500» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №202/д-2021 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: багатоуламкового перелома лобної кістки справа, верхніх, медіальних стінок обох орбіт, перелома комірок ґратчастого лабіринту, верхніх щелепних пазух; перелома основи черепа; епідуральної гематоми правої лобно-скроневої долей; посттравматичного субарханоїдального крововиливу; геморагічного забою головного мозку; тотального гемосинуса; перелома верхньої щелепи справа та зліва; перелома правого вилицевого комплексу; забійно-рваної рани правої лобно-скроневої ділянки; параорбітальної гематоми, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення;

- водій автомобіля марки «Nissan Altima» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_12 , якій відповідно до висновку судово-медичної експертизи №203/д-2021 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого фрагментарного перелома правої стегнової кістки в середньо-дистальній третині; рвано-забійної рани середньої третини правої гомілки, які в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки для повного зрощення вищезазначеного перелома потрібен строк понад 21 добу;

- пасажир автомобіля марки «Nissan Altima» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_13 , якій відповідно до висновку судово-медичної експертизи №218/д-2021 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого фрагментарного перелома суглобового відростка праворуч та тіла нижньої щелепи ліворуч; забійних ран(підборіддя, носо-губного трикутника ліворуч, сідничної ділянки ліворуч; саден(здухвинної ділянки праворуч), які в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки для повного зрощення вищезазначених переломів потрібен строк понад 21 добу;

- пасажир автомобіля марки «Nissan Altima» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_14 , якій відповідно до висновку судово-медичної експертизи №209/д-2021 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелома лівої стегнової кістки на межі середньої та дистальної 1/3; міжвиросткового перелома правої стегнової кістки; перелома даху правої вертлюгової западини; вивиху голівки правої стегнової кістки, які в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки для повного зрощення вищезазначених переломів потрібен строк понад 21 добу;

Крім того внаслідок даної дорожньо-транспортної події був травмований пасажир автомобіля марки «Mercedes-Benz S 500» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_15 , якому відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №206/д-2017 були спричинені легкі тілесні ушкодження.

Допущені водієм ОСОБА_9 порушення вимог п. 12.4 п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження, а потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України не визнав та пояснив, що дійсно 22.11.2020 року, приблизно о 16 годині 49 хвилин він керував автомобілем марки «Mercedes-Benz S 500» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по проїжджій частині вул. Визволителів в напрямку с. Демидів, Вишгородського району, Київської області зі швидкістю приблизно 80 км/год. Коли він рухався, то бачив автомобіль марки «Nissan Altima», який стояв перед виїздом із другорядної автодороги «Лютіж-Козаровичі-Демидів» на головну дорогу вул.Визволителів в напрямку м. Києва, але в момент наближення ним до т-подібного перехрестя автомобіль почав рухатися та відбувся удар. Вважає, що ДТП сталося з причин порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Nissan Altima» під керуванням потерпілої ОСОБА_12 , а з його боку порушень правил дорожнього руху не було. Згодний з тим, що ним була перевищена швидкість руху в населеному пункті, але швидкість була не таке, яка зазначена в обвинуваченні. Цивільний позов також не визнає.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показаннями потерпілих та іншими дослідженими судом доказів в їх сукупності та взаємозв`язку.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 пояснила, що 22.11.2020 року вона керувала автомобілем «Nissan Altima» та рухалася по автодорозі «Демидів-Козаровичі-Лютіж» в напрямку до с.Лютіж Вишгородського району, поверталися з відпочинку. В автомобілі перебували ОСОБА_19 та ОСОБА_16 . Автомобіль був технічно справним, дорога була добра. Коли вона виїжджала з т-подібного перехрестя на головну дорогу, вона впевнилася в тому, що машин не було та почала рух. Потім коли вона побачила фари, зрозуміла що водій автомобіля не зупиниться, їхав на великій швидкості та вона натиснула на газ, щоб уникнути зіткнення, але не вдалося, відбулося ДТП. Вона отримала тілесні ушкодження та потрапила до лікарні. Обвинувачений щодо відшкодування шкоди до неї не звертався та не вибачався.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 22.11.2020 року він перебував в автомобілі «Mercedes-Benz S 500» під керування обвинуваченого ОСОБА_9 , який був в нормальному слані. Перебував позаду з правої сторони, швидкість руху у нього була приблизно 90 км/год. Як відбулося ДТП не знає, момент зіткнення також не пам`ятає, він втратив свідомість та прийшов до тями вже в лікарні. Шкоду обвинувачений не відшкодовував, пропозицій та вибачень не було. Цивільний позов підтримує повністю.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 пояснила, що 22.11.2020 року приблизно 17 годині вона разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 їхали з відпочинку. Яка була швидкість руху вона не бачила. Перебувала на задньому сидінні автомобіля, відчула удар та втратила свідомість. Потім коли прийшла до тями, її витягнули з автомобіля та чекали на швидку допомогу. Обвинувачений шкоду їй не відшкодовував, вибачень не було.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що 22.11.2020 року вона разом з дівчатами їхали з Київського моря. Перебувала на передньому сидінні, була пристебнута. Як відбулося зіткнення вона не пам`ятає, так як відразу втратила свідомість після удару.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується наступними, зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.11.2020 року, додатків до нього, ілюстративної фототаблицею та схеми до протоколу, з яких видно, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 22.11.2020 року за адресою: Київська область Вишгородський район с.Лютіж вул.Визволителів, автодорога Р-02 Київ - Овруч в районі перетину автодорогою О100808 Демидів-Козаровичі-Лютіж. Огляд місця події проводився у пахмурну погоду, без опадів, в темну пору доби з штучним освітленням. В автомобілі «Nissan Altima» д.н.з. НОМЕР_3 повністю деформована передня частина та внутрішній двигун, відсутня ліве переднє колесо, пошкоджено ліва задня частини автомобіля. В автомобілі «Mercedes-Benz S 500» реєстраційний номер НОМЕР_1 повністю деформована передня частина автомобіля, пошкоджено праву задню частину автомобіля кузова, є деформація в правій пасажирській передній двері.

- висновком експерта Київського обласного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 08.02.2021 року № СЕ-19/111-20/60152-ІТ встановлено, що рульове керування автомобіля «Mercedes-Benz S», реєстраційний номер НОМЕР_4 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, не виявлено. Система робочого гальма автомобіля «Mercedes-Benz S», реєстраційний номер НОМЕР_4 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «Mercedes-Benz S», реєстраційний номер НОМЕР_4 , на момент огляду знаходяться в технічно-несправному стані, через зміщення та деформацію пневматичної стійки підвіски правого переднього колеса. Дана несправність виникла в процесі дорожньо-транспортної пригоди. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено. Виявлені пошкодження переднього лівого та задніх коліс автомобіля «Mercedes-Benz S», реєстраційний номер НОМЕР_5 , і як наслідок, розгерметизація даних коліс, утворились в процесі ДТП. В свою чергу встановити причину розгерметизації переднього правого колеса не представляється можливим.

- висновком експерта Київського обласного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 19.01.2021 року № СЕ-19/111-20/60144-ІТ встановлено, що рульове керування автомобіля «Nissan Altima», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент огляду знаходиться в технічно-несправному непрацездатному стані, через: руйнування гідравлічного трубопроводу відокремлення рульового валу, та руйнування корпусу картера рульового механізму. Дані несправності виникли в процесі ДТП. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, не виявлено. Система робочого гальма автомобіля «Nissan Altima», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент огляду знаходиться в технічно-несправному непрацездатному стані, через руйнування гальмівного шлангу ведучого до гальмівного механізму переднього лівого колеса. Дане пошкодження виникло в процесі ДТП. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «Nissan Altima», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент огляду знаходяться в технічно-несправному, непрацездатному стані, через руйнування стійки стабілізатора лівого переднього колеса, руйнування шарової опори лівого переднього колеса, руйнування та деформацію стійки-амортизатора лівого переднього колеса, руйнування поворотного кулака лівого переднього колеса, деформацію важеля лівого переднього колеса. Дані несправності виникли в процесі ДТП. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено. Виявлені пошкодження переднього лівого колеса автомобіля «Nissan Altima», реєстраційний номер НОМЕР_3 , і як наслідок, його розгерметизація, утворились в процесі ДТП. В свою чергу переднє праве та задні колеса знаходяться під тиском.

- висновком експерта Київського обласного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 08.02.2021 року № СЕ-19/111-20/60163-ІТ встановлено, що зіткнення автомобіля «Mercedes-Benz S500» р.н. НОМЕР_6 з автомобілем «Nissan Altima» р.н. НОМЕР_3 , сталося в межах перехрестя проїзної частини вул. Визволителів та автодороги «Демидів-Козаровичі- Лютіж» приблизно посередині проїзної частини вул. Визволителів перед початком слідів на проїзній частині від зіткнення (позн. на схемі 5). Встановити експертним шляхом де відносно елементів дороги відбулося зіткнення автомобіля «Mercedes-Benz S500» р.н. НОМЕР_4 з автомобілем «Nissan Altima» р.н. НОМЕР_3 не надається можливим, через відсутність необхідного для цього комплексу слідової інформації. В момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля «Mercedes- Benz S500» р.н. НОМЕР_7 з автомобілем «Nissan Altima» р.н. НОМЕР_3 були розташовані під кутом близько 100+-5°. В момент первинного контакту автомобіль «Mercedes-Benz S500» р.н. НОМЕР_8 , контролював передню частину з лівою боковою частино автомобіля «Nissan Altima» р.н. НОМЕР_3 .

- висновком експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 15.03.2021 року №КСЕ-19-21/5570 згідно до якого, автомобіль марки «Mercedes-Benz S500» номерні знаки НОМЕР_4 на кадрах відеозображення 769 - 772 на часовій мітці 16:49:21 (згідно графічних показників) у файлі з назвою: «ch06_4851.mp4» рухався із швидкістю: 145,21 - 157,32 км/год. Автомобіль марки «Nissan Altima» номерні знаки НОМЕР_3 на кадрах відеозображення 722 - 750 на часовій мітці 16:49:19 - 16:49:20 (згідно графічних показників) у файлі з назвою: «ch06_4851.mp4» рухався із швидкістю: 8.53 - 9,24 км/год. У відеозаписі з назвою: «ch06_4851.mp4» час з моменту прискорення автомобілем марки «Nissan Altima» номерні знаки НОМЕР_3 в напрямку смуги руху автомобіля марки «Mercedes-Benz S5GO» номерні знаки НОМЕР_1 до моменту ДТП становить: 2,6 - 2,9 секунди. У даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Mercedes-Benz S500» номерні знаки НОМЕР_9 ОСОБА_9 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Nissan Altima» номерні знаки НОМЕР_3 ОСОБА_12 з технічної точки зору, повинна була діяти у відповідності до вимог пунктів 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України та дорожнього знаку 2.1 цих Правил. Водій автомобіля марки «Mercedes-Benz S500» номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_9 , з технічної точки зору, мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем марки «Nissan Altima» номерні знаки НОМЕР_3 , шляхом виконання вимог пунктів 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Уникнення зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz S500» номерні знаки НОМЕР_1 , з технічної точки зору, не залежало від односторонніх дій водія автомобіля марки «Nissan Altima» номерні знаки НОМЕР_3 ОСОБА_12 . Невідповідності в діях водія автомобіля марки «Mercedes-Benz S500» номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_9 вимогам пунктів 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди. У діях водія автомобіля марки «Nissan Altima» номерні знаки НОМЕР_3 ОСОБА_12 , з технічної точки зору, невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди не вбачається;

- з протоколу огляду від 15.02.2021 року оглянуто диск для лазерних систем зчитування формату «СD-R 700 МВ» марки «Videx Exellenti», який зафіксував дорожньо-транспортну пригоду 22.11.2020 року на проїжджій частині вулиці Визволителів в районі перетину з автодорогою 0100808 «Демидів-Козаровичі-Лютіж» в селі Лютіж Вишгородського району Київської області та який було оглянуто під час судового розгляду справи;

- згідно висновку експерта №202Д-2021 від 28.10.2021 року видно, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: багатоуламкового перелома лобної кістки справа, верхніх, медіальних стінок обох орбіт, перелома комірок ґратчастого лабіринту, верхніх щелепних пазух; перелома основи черепа; епідуральної гематоми правої лобно-скроневої долей; посттравматичного субарханоїдального крововиливу; геморагічного забою головного мозку; тотального гемосинуса; перелома верхньої щелепи справа та зліва; перелома правого вилицевого комплексу; забійно-рваної рани правої лобно-скроневої ділянки; параорбітальної гематоми, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення;

- згідно висновку експерта №203Д-2021 від 02.11.2021 року видно, що у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритого фрагментарного перелома правої стегнової кістки в середньо-дистальній третині; рвано-забійної рани середньої третини правої гомілки, які в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки для повного зрощення вищезазначеного перелома потрібен строк понад 21 добу;

- згідно висновку експерта №218/Д-2021 від 10.11.2021 року видно, що у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритого фрагментарного перелома суглобового відростка праворуч та тіла нижньої щелепи ліворуч; забійних ран(підборіддя, носо-губного трикутника ліворуч, сідничної ділянки ліворуч; саден(здухвинної ділянки праворуч), які в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки для повного зрощення вищезазначених переломів потрібен строк понад 21 добу;

- згідно висновку експерта №209/Д-2021 від 17.11.2021 року у ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мали місце тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелома лівої стегнової кістки на межі середньої та дистальної 1/3; міжвиросткового перелома правої стегнової кістки; перелома даху правої вертлюгової западини; вивиху голівки правої стегнової кістки, які в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки для повного зрощення вищезазначених переломів потрібен строк понад 21 добу.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_17 вважає, що в проведених по справі фототехнічній та авто технічній експертизах, які покладені в основу обвинувачення ОСОБА_9 , існує ряд неточностей та помилок, не були проведені належні дослідження та не встановлені повні вихідні дані, що може вплинути на висновки по справі, тому ним наданий висновок експерта №015-22 від 21.02.2022 року, відповідно до якого в даній дорожній обстановці що склалася, за вказаного у вихідних даних моменту виникнення небезпеки для руху, в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz S500» реєстраційний номер НОМЕР_1 не вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку із виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Надаючи оцінку наведеним у судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_17 доводам про неналежність в якості доказу висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 15.03.2021 року №КСЕ-19-21/5570, оскільки існує ряд неточностей та помилок, а також складений всупереч Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджений наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ч.ч.1.3 ст.101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Судом не встановлено об`єктивних даних про неналежність висновку експерта від 15.03.2021р. №КСЕ-19-21/5570 за результатами проведеної комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи, оскільки вказана експертиза проведена експертом відповідно до вимог чинного законодавства, висновок містить в собі докладні описи проведеного дослідження, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення експертного дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України, у зв`язку з чим зазначений висновок експерта суд визнає належним і допустимим доказом, а доводи захисника про неналежність цього висновку - неприйнятними.

Щодо зазначеного доказу сторони захисту, то суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до вимог ст.243 КПК України, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.

В порушення наведених вище норм процесуального закону, сторона захисту не ініціювала проведення експертизи ні на стадії досудового слідства ні на стадії судового розгляду, а обмежилась лише експертним дослідженням експерта, яку, суд, в силу приписів ст.84 та ст.85 КПК України визнає недопустимим доказом та не бере до уваги при ухваленні цього вироку.

Крім цього, суд враховує, що інші письмові докази у даному кримінальному провадженні учасниками судового провадження не оспорюються і під сумнів не ставляться.

Суд приходить до висновку, що під час судового розгляду доведені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України.

Всі досліджені доказі є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів достатньою та взаємопов`язаною у зазначеному кримінальному провадженні.

Таким чином, вказаний висновок доводить порушення обвинуваченим ОСОБА_9 вимог Правил дорожнього руху України, що в свою чергу призвело до наслідків, викладених вище та наявні у нього можливості запобігти їх настанню, шляхом дотримання вимог п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

Суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого ОСОБА_9 , що з його боку порушень правил дорожнього руху не було, за винятком перевищення швидкості в населеному пункті, а пригода сталася з вини водія ОСОБА_12 , оскільки його пояснення суперечать висновкам експерта, які дослідженні у суді та поясненнями потерпілих, а тому, суд розцінює позицію обвинуваченого про не визнання своєї вини у скоєнні злочині як бажання уникнути від відповідальності та покарання за скоєння тяжкого злочину.

Оцінуючи в сукупності досліджені в ході судового розгляду докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , тілесне ушкодження середньої тяжкості потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_9 , встановлено, що він раніше не судимий, неодружений, працює, має місце постійного проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують та обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.

Також, при призначенні покарання обвинуваченому, суд керується відповідними роз`ясненнями, які викладені в п. 20 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», де зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, особу винного.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до інкримінованого злочину, відсутність щирого каяття та негативного осуду обвинуваченим своєї протиправної поведінки, позицію потерпілих які погодилися з позицією прокурора щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання із реальним відбуванням, розмір шкоди, завданої злочином, яку обвинувачений не намагався відшкодувати потерпілим, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини про безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з послідуючими змінами, у кожному випадку призначення покарання за ч. 1 та 2 ст. 286 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Призначення додаткових покарань має важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим так і іншими особами, у зв`язку з чим судам при постановленні вироку слід обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.

Обговорюючи доцільність призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ст.286 ч.2 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості та наслідки скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність застосування зазначеного додаткового покарання строком на один рік, оскільки внаслідок непрофесійного керування обвинуваченим транспортним засобом та грубого порушення ПДР України потерпілим були заподіяні середні та тяжкі тілесні ушкодження.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

До провадження суду в порядку ст. 128 КПК України надійшов цивільний позов ОСОБА_7 , яка діє в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який в подальшому був змінений та поданий в новій редакції, відповідно до якого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 просять стягнути солідарно із ОСОБА_9 та цивільного відповідача ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у сумі 1905,10 гривень, моральну шкоду у сумі 500000 гривень та на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 4341600 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 цивільний позов не визнав.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_10 - ОСОБА_11 заперечувала щодо задоволення цивільного позову в частині стягнення шкоди з ОСОБА_10 як власника майна, оскільки вважає позов пред`явлений до неналежного відповідача, просить відмовити.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд встановив таке.

У відповідності ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, в цивільному позові ОСОБА_7 просить стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на її користь матеріальну та моральну шкоду, однак її правам та інтересам діями обвинуваченого шкода завдана не була, відповідно до вимог ст.55 КПК України потерпілою не визнано та заяв про залучення її у якості потерпілої або цивільного позивача у даному кримінальному провадженні не заявлено, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_7 необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Щодо вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.12.2020 у справі №752/17832/14-ц, розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Як встановлено під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_9 під час дорожньо-транспортної пригоди на законних підставах володів та користувався автомобілем, тобто обвинувачений несе повну відповідальність за шкоду причинену внаслідок використання автомобіля. Таким чином, ОСОБА_10 не є належним відповідачем у цій справі, а отже в задоволенні позовних вимог до нього слід відмовити.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 за наслідками дорожньо-транспортної пригоди отримав тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку із чим перебував на лікуванні. За час лікування потерпілий поніс витрати, пов`язанні з лікуванням, що підтверджується виписками з історії хвороби та відповідними квитанціями на придбання ліків. Крім того, потерпілому спричинена важка психологічна травма, оскільки було порушено його звичні життєві зв`язки та звички.

За клопотанням представника потерпілого судом була призначена судово-психологічна експертиза з метою підтвердження факту завдання моральної шкоди. Відповідно висновку експерта №СЕ-19/111-22/36301-ПС від 12.12.2022 року встановлено, що ситуація для потерпілого ОСОБА_6 , яка мала місце 22.11.2020 року є психотравмувальною та потерпілому завдано психічних страждань в результаті ДТП.

Вирішуючи питання щодо розміру стягнення моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілого, суд ураховує глибину фізичних та душевних страждань, а також вимоги розумності та справедливості.

Суд вважає доведеним, що потерпілий ОСОБА_6 зазнав моральних переживань та душевних страждань через скоєння щодо нього злочину, внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження, які спричинили розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності, що потягло порушення звичайних умов життя, а тому суд вважає справедливою суму 300000 грн., яка підлягає стягненню з винуватця ДТП ОСОБА_9 .

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст.174 КПК України.

Речові докази по справі вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового провадження та відсутність клопотань прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд вважає за недоцільне до набрання вироком законної сили застосовувати до обвинуваченого будь-який запобіжний захід.

Керуючись статтями 100, 124, 369-375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання рахувати з дати фактичного затримання ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 300000 (триста тисяч) грн. В іншій частині відмовити.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 15037 грн. 40 коп.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Mercedes-Benz S 500» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «Nissan Altima» реєстраційний номер НОМЕР_3 які перебувають на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів, який розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, смт. Гостомель вул. Свято-Покровська, 215 - повернути власникам за належністю;

- диск «CD-R 700 MB» марки «Videx Exellenti» для лазерних систем зчитування зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешт накладений на підставі ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 24.11.2020 року на автомобіль марки «Mercedes-Benz S 500» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 є ОСОБА_10 та автомобіль марки «Nissan Altima» реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 є ОСОБА_18 скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1