Справа № 686/600/23
Провадження № 1-кс/686/3504/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ТОВ «Люкс-рейзен біс» про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000014,

встановив:

ТОВ «Люкс-рейзен біс» звернулося до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 12.01.2023 року, у кримінальному провадженні №0000014, на належний йому автобус марки «VAN HOOL», д.н.з. НОМЕР_1 . У клопотанні зазначає, що під час досудового слідства встановлено, що жодна посадова особа ТОВ «Люкс-рейзен біс» та водій автобуса ОСОБА_3 не вчиняли об`єктивну сторону будь якого кримінального правопорушення, вони фактично є потерпілою стороною, оскільки пошкоджено належний їм автобус у ДТП. Також, посилається на те, що на даний час завершені усі слідчі дії, встановити будь які інші дані чи обставини, що могли б мати значення по даному кримінальному провадженні, не являється можливим, а тому не має необхідності у накладеному судом арешті на зазначений автобус, враховуючи, що зазначений автобус не є необхідним для проведення будь яких експертиз, слідчих дій, а тому потреби для подальшого застосування накладеного арешту не має, просить скасувати арешт із вказаного автобуса та повернути його законному володільцю - ТОВ «Люкс-рейзен біс».

Представник ТОВ «Люкс-рейзен біс», який клопотав про розгляд справи у його відсутності, а також прокурор, який висловив письмову позицію, в якій не заперечує з приводу задоволення клопотання та скасування арешту з майна, в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 10.01.2023 року, правова кваліфікація правопорушення ч. 2 ст.286 КК України.

З наданих матеріалів кримінального провадження (витягу з ЄРДР) вбачається, що «10.01.2023 біля 17 год. 15 хв., на автодорозі М12, поблизу кладовища с.Шаровечка Хмельницького району Хмельницької області, водій автобуса «VAN HOOL», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , здійснюючи міжнародний пасажирський рейс Ползень Херсон, рухаючись в напрямку м.Хмельницького, від с.Шегині Львівської області, (перевозив біля 25 пасажирів), допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину автодороги в невстановленому для цього місці. Внаслідок наїзду, пішохід від отриманих травм загинув на місці події.»

В ході проведення 10.01.2023 року, в період часу з 18 год. 45 хв. по 19 год. 50 хв., огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, окрім іншого, було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що по вул.Р.Шухевича, 120Д, у м.Хмельницькому, автобус марки «VAN HOOL», моделі «TD 927», н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, яким керував на момент ДТП ОСОБА_3

11.01.2023 р. постановою слідчого вказаний транспортний засіб було визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.01.2023 року було накладено арешт, із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на належний ОСОБА_5 автобус марки «VAN HOOL», моделі «TD 927», н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску.

Правовою підставою для накладення арешту на це майно стала необхідність збереження, як речового доказу, вказаного транспортного засобу, який був необхідний для проведення відповідних експертних досліджень.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна. Згідно із п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автобуса марки «VAN HOOL», моделі «TD 927», н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, на сьогоднішній день являється ТОВ «Люкс-рейзен біс», яке є тією особою, що має право звертатись з клопотанням, в порядку ст.174 КПК України, про скасування арешту з майна.

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

27.04.2023 р., постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , кримінальне провадження № 0000014 від 10.01.2023 року, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, було закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні водія автобуса марки «VAN HOOL», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Однак, при закритті кримінального провадження, питання про зняття арешту з автобуса марки «VAN HOOL», моделі «TD 927», н.з. НОМЕР_1 , не вирішено, що порушує права власника майна.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі клопотання, яке розглядається згідно зі статтями 171-174 цього Кодексу.

Правом на вирішення питання про скасування арешту майна закон наділяє слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, а також прокурора, але тільки у випадку закриття саме ним кримінального провадження.

Положеннями ст. 41 Конституції України встановлено непорушність права власності. Скасування арешту майна спрямовано на поновлення прав власника майна, та цього вимагає обов`язок слідчого судді по дотриманню прав осіб у кримінальному провадженні.

Ч. 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ст.7 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 21 КПК, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Окрім того, кримінально-процесуальним законом закріплено, що при вирішенні питання про застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя, суд, згідно зі ст.ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження. Після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість. (п.п. 34-36, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року (справа № 372/2904/17-ц ; провадження № 14-496цс18).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що кримінальне провадження, відповідно до ч.1 ст.8 КПК України, здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а також те, що кримінальне провадження № 0000014, у межах якого накладено арешт на майно, закрито, потреба в подальшому застосуванні вказаного арешту майна, зокрема, накладеного на автобус марки «VAN HOOL», моделі «TD 927», н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, відпала, що також узгоджується з письмовою позицією прокурора, у зв`язку з чим, клопотання ТОВ «Люкс-рейзен біс», в частині скасування арешту з вказаного транспортного засобу, підлягає задоволенню.

Разом з тим, стосовно заявлених у клопотанні вимог щодо повернення автобуса марки «VAN HOOL», моделі «TD 927», н.з. НОМЕР_1 , ТОВ «Люкс-рейзен біс», то в цій частині вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки вирішення вказаного питання виходить за межі повноважень суду на даній стадії кримінального провадження.

Згідно зі ст.174 КПК України, слідчий суддя, суд, за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, у випадку його задоволення, наділений повноваженнями лише скасувати повністю або частково арешт майна.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.3 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, в якої воно було вилучене, у разі скасування арешту. Слідчий, прокурор, після отримання судового рішення про скасування арешту тимчасово вилученого майна, повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.21, 100, 174 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання ТОВ «Люкс-рейзен біс» задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 10.01.2023 року, у кримінальному провадженні № 0000014, на належний ТОВ «Люкс-рейзен біс» автобус марки «VAN HOOL», моделі «TD 927», р.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який 10.01.2023 р., в ході огляду місця ДТП, було вилучено у ОСОБА_3 та поміщено на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій області (м.Хмельницький, вул.Шухевича,120Д).

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя