Справа № 128/1954/16-к
ВИРОК

Іменем України

19 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження по обвинувальному № 0001335 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно непрацюючого, раніше несудимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , вранці 02.09.2015 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись на території земельної ділянки в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області, яку використовує ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до металевого вагончика, який знаходився на вказаній ділянці, звідки викрав насос бензиновий «Sadko GWP - 34», який знаходився з правої сторони від входу у вищевказаний вагончик.

Вартість насосу бензинового «Sadko GWP - 34», згідно висновку експерта № 473 від 28.03.2016 року, могла складати 1179 грн. 10 коп.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім того, 22.02.2016, приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на території подвір`я будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до будівель, які знаходяться на вказаному подвір`ї, де таємно вчинив крадіжку кабелю ВВП 2х4 25 метрів погонних; згідно висновку експерта № 475 від 28.03.2016 року ринкова вартість аналогічного нового кабелю ВВП 2х4 може становити 422 грн. 83 коп. та кабелю ППВ 3х1,5 30 метрів погонних, згідно висновку експерта №475 від 28.03.2016 року ринкова вартість аналогічного нового кабелю на момент проведення експертизи може становити 324 грн. 50 коп., а всього викрадено майна на загальну суму 747 грн. 33 коп., яким ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих правопорушеннях визнав повністю, пояснивши, що він працював охоронником на полі у ОСОБА_5 . Так, в кінці літа 2015 року, коли той з ним не розрахувався, він викрав у нього бензонасос, який знаходився біля металевого вагончика на території земельної ділянки в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області; викрадене продав, а кошти використав на власні потреби.

В 20-х числах лютого 2016 року, перебуваючи на подвір`ї будинку по АДРЕСА_2 , біля сараю, викрав кабель, який належить ОСОБА_6 . Дану крадіжку вчинив у зв`язку з відсутністю на той час роботи та коштів. Викрадений кабель почистив та здав, як кольоровий метал, в приймальний пункт, що по вул. Примакова в м. Вінниці.

Про скоєне ним він жалкує, просить суд його суворо не карати, запевняючи в неповторенні подібного.

Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, доказів на підтвердження наявності процесуальних витрат та речових доказів і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених правопорушень, що відповідно до ст. 12 КК України вони відносяться до кримінальних проступків (ч.1 ст. 185 КК України) та нетяжких злочинів (ч.2 ст. 185 КК України); особу винного, те що він раніше несудимий, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо; на обліку в лікаря нарколога не перебуває; перебував на стаціонарній військовій експертизи в КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» з 25.02.1987 по 25.03.1987 з діагнозом: «Психічно здоровий»; невідшкодування завданого збитку, думку потерпілих щодо призначення покарання ОСОБА_4 , згідно якої вони покладаються на розсуд суду.

Згідно досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Обставин, що відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги, що під час судового розгляду ОСОБА_4 ухилявся від явки до суду, в зв`язку з чим оголошувався в розшук.

Згідно п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч.1 ст. 185 КК України було вчинено ОСОБА_4 02.09.2015; за ч.2 ст. 185 КК України 22.02.2016.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_7 від 27.07.2016, в зв`язку з неявкою в судові засідання, оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4

24.05.2021, під час перебування судді ОСОБА_1 у відпустці, обвинувачений ОСОБА_4 у супроводі працівників поліції був доставлений до приміщення Вінницького районного суду Вінницької області.

Таким чином, враховуючи, що перебіг давності зупинявся в зв`язку з розшуком, у суду є підстави для призначення ОСОБА_4 покарання на загальних підставах, без застосування ст. 49 КК України.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушень та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення, з застосуванням положень ст. ст. 70, 75, 76 КК України.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003, згідно якого суди при призначенні

покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який

визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати

вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення

покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи

законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації

покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення

засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави процесуальні витрати за проведення судово товарознавчих експертиз.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 370, 373, 374, 376, 615 КПК України,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у виді 4-х (чотирьох) років обмеження волі;

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_4 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з дати проголошення вироку, а саме: з 19.09.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово товарознавчих експертиз в розмірі 527 грн. 76 коп.

Речові докази: обмотку від кабелів, яку здано на зберігання до кімнати речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1