Справа № 134/595/23
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2023 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника виправного центру ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Деражня Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

17 квітня 2023 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у якому він просить на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув необхідну частину призначеного покарання, за час відбування покарання був постійно працевлаштований, характеризується позитивно, режим утримання не порушував, ніяких зауважень з боку адміністрації установи не має.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, зазначив, що він відбув необхідну частину призначеного покарання та довів своє виправлення, має одне заохочення, працював в майстерні установи та виконував роботи по благоустрою. З приводу накладеного на нього адміністративного стягнення у вигляді догани вказав, що, на його думку, стягнення застосовано неправомірно та за незначне порушення. Також просить врахувати, що невідбута частина покарання становить лише три місяці.

Представник виправного центру вказав, що не може підтримати клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки він не довів своє виправлення. Так, засуджений ОСОБА_5 спочатку характеризувався позитивно, був працевлаштований та отримав одне заохочення, однак після того як на засіданні комісії в січні 2023 року було відмовлено у порушенні перед судом клопотання про його умовно-дострокове звільнення, його поведінка змінилася в гіршу сторону. Засуджений ОСОБА_5 характеризується негативно, має непогашене стягнення, на даний час не працює.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення, за час відбування покарання характеризується негативно, притягувався до дисциплінарної відповідальності, тому відносно нього недоцільно застосовувати умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши пояснення засудженого, представника виправного центру, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обґрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою КК України, тобто є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 серпня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2022 року, яку ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 21 червня 2022 року залишено без змін, засудженого ОСОБА_5 направлено для відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 серпня 2021 року.

Засуджений ОСОБА_5 з 26 липня 2022 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)».

По прибутті в установу, після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених, ОСОБА_5 був працевлаштований згідно цивільно-правових договорів № 53-22 від 02 вересня 2022 року та № 72-22 від 21 листопада 2022 року в майстерні установи, на даний час не працює.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується негативно, не дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, допустив два порушення режиму відбування покарання, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, один раз був заохочений. Проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспільному житті відділення. Санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться відповідно, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги. По відношенню до засуджених неконфліктний, товариські стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Готовності до самокерованої соціально-правомірної поведінки не проявляє. За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускає. Відвідує заходи виховного характеру, але не завжди робить для себе позитивні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Духовне відродження».

Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми КАСАНДРА Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_5 встановлено середній рівень ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_5 підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме 26.01.2023.

Рішенням комісії ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» - протокол № 2 від 30 січня 2023 року - відмовлено в порушенні клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 на підставі ч. 8 ст. 154 КВК України (не відбув 1 рік з часу прийняття останнього рішення судом про звільнення від відбування покарання з випробуванням).

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень, засуджений ОСОБА_5 15.09.2022 отримав заохочення у вигляді подяки за сумлінну поведінку та виконання робіт по благоустрою установи, 13.02.2023 притягувався до дисциплінарної відповідальності та отримав стягнення у виді догани (нетактовно поводив себе до працівників адміністрації установи та не виконав законні вимоги).

Як вбачається з довідки про доходи, за період відбування покарання дохід засудженого ОСОБА_5 склав 624,91 грн. (вересень 2022 року 243,76 грн., листопад 2022 року 150,15 грн., грудень 2022 року 231,00 грн.).

Станом на 24 квітня 2023 року засуджений ОСОБА_5 відбув 1/2 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 3 місяці 2 дні.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Висновок про те, що засуджений довів своє виправлення, передбачає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_5 , суд не вбачає підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Хоча засуджений ОСОБА_5 відбув встановлену законом частину строку покарання, однак суд враховує, що за період відбування покарання він характеризується негативно, працював нетривалий час, має непогашене стягнення, що не дозволяє зробити висновок про сумлінну поведінку та ставлення до праці засудженого, які вказують на доведення ним виправлення.

Дотримання режиму відбування покарання, ввічливі відносини з працівниками адміністрації установи виконання покарання, а також виконання їх законних вимог є виключно обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки.

Наявність одного заохочення у засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання не може бути визнано достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки не доводить виправлення засудженого та сумлінність його поведінки протягом всього строку відбування покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: