ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1998/23 Справа № 203/2369/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників підозрюваної ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, освіта вища, заміжня, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює в АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на посаді інженера супроводу будівельно-монтажних робіт відділу інжинірингу, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні № 0000356,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_10 ,

прокурора ОСОБА_11 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2023 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 вересня 2023 року та визначений розмір застави у 939 400 гривень 00 коп., у разі внесення якої на підозрювану покладені відповідні обов`язки.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 умисного тяжкого корисливого кримінального правопорушення, вчиненого групою осіб, пов`язаного з незаконним переміщенням військовозобов`язаних через державний кордон в умовах воєнного стану, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що вона має можливість переховуватись від суду та слідства, знищити, спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також продовжити свою протиправну діяльність, та про неможливість запобіганню вказаним ризикам без застосування до підозрюваної відповідного запобіжного заходу. Враховуючи майновий стан підозрюваної, приймаючи до уваги можливу роль ОСОБА_5 , дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави на рівні 350 прожиткових мінімумів, а саме 939 400 грн. 00 коп.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу та обрати підозрюваній запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог посилається на відсутність ризиків в розумінні ст. 177 КПК України, оскільки прокурор не надав жодного доказу на підтвердження зазначених у клопотанні ризиків, а обмежився тільки формальним їх переліком.

Зазначає, що прокурором не обґрунтовано неможливості запобігання ризику переховування від суду шляхом застосування до ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу із покладенням на неї відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Вказує на необґрунтованість підозри.

Вважає визначений слідчим суддею розмір застави не вмотивованим.

- захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, про відмову в задоволенні клопотання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем проживання. У випадку залишення запобіжного заходу без змін зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що постановлена ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує на необґрунтованість зазначених у клопотанні ризиків, а також розміру застави.

Зазначає, що судом не врахована особа підозрюваної, яка має міцні соціальні зв`язки: одружена, має 2х малолітніх дітей, молодша донька перебуває на спеціальному обліку через часті захворювання, офіційно працевлаштована та фактично саме вона утримувала сім`ю (чоловік хоча і працевлаштований, але установа, в якій він працює, наразі перебуває в простої); разом з нею проживають батьки, які потребують постійного стороннього догляду.

Заслухавши сторони кримінального провадження, захисників та підозрювану, які кожен окремо та разом просили задовольнити вимоги апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просв ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно з витягом з ЄРДР від 19.04.2023 року за № 0000356, органом досудового розслідування кримінального провадження за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України визначено Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яке за територіально-адміністративним розподілом не відноситься до територіальної юрисдикції Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Постановою заступника начальника ГУНП начальника слідчого управління ОСОБА_13 від 19.04.2023 року створена слідча група у кримінальному провадженні № 0000356, а старшим групи призначений старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 , якій доручено керувати діями інших слідчих.

Відповідно до постанови першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_15 від 20.04.2023 року саме в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровської області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000356, у зв`язку з чим постановлено про визначення групи прокурорів у цьому провадженні.

Отже, СУ ГУНП в Дніпропетровської області, яке визначено Дніпропетровською обласною прокуратурою як орган досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження, за своїм місцезнаходженням також не відноситься до територіальної юрисдикції Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно з положеннями ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи слідчі підрозділи та підрозділи детективів, у зв`язку з чим територіальна підсудність визначається за місцем їх знаходження (реєстрації).

А тому, визначений постановою заступника начальника ГУНП начальника слідчого управління ОСОБА_13 від 22.05.2023 року старшим групи слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_16 не дає підстави для висновку про можливість звернення слідчого цього відділу до слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з будь-яким клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження за його місцезнаходженням.

Такий висновок відповідає та узгоджується з позиціями Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 20 квітня 2020 року у провадженні № 51-1901 впс 20 та від 13 жовтня 2020 року у справі № 607/16332/20 (провадження № 51-4916 впс 20).

За вищенаведеного, висновок слідчого судді про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000356 здійснюється слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області, який розташований у Центральному районі міста Дніпро, у зв`язку з чим підлягає розгляду Кіровським районним судом міста Дніпропетровська, не відповідає вищевстановленим обставинам.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відреагувати на порушення правил підсудності розгляду вищевказаного клопотання слідчого, у зв`язку з чим оскаржена ухвала слідчого судді підлягає безумовному скасуванню.

Розглядаючи доводи апеляційних скарг захисників, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів справи слідує, що 19.04.2023 року за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР за № 0000356 внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень з правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України.

31 липня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у пособництві незаконного переправлення осіб через державний кордон України, пособництві сприяння вчиненню таких дій усуненням перешкод, вчинених за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів, так як долучені до клопотання, а саме: копії протоколів негласних слідчих (розшукових) дій, проведених на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду, копії протоколів обшуку, копії протоколів допитів свідка та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, копії протоколів негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 13 лютого 2023 року, копія висновку експерта від 20 червня 2023 року № СЕ-19/104-23/20386-ВЗ, інші дані, які достатньо дають підстави дійти висновку, що дана особа могла б скоїти інкримінований їй злочин, тобто ймовірно є підстави допустити її причетність до його вчинення.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри фактично зводяться до питань оцінки доказів та доведеності чи недоведеності вини підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, питання яких розглядаються на іншій стадії судового розгляду при розгляді справи по суті, у зв`язку з чим такі питання на цій стадії не розглядаються, а тому такі доводи колегія суддів не бере до уваги.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг на наявність ризиків відповідно до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризику переховування від слідства або суду, зважаючи, в тому числі, й на тяжкість інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, яке є тяжким, і покарання за яке передбачено до 9 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна.

Проте, зважає й на вимоги ч. 1 ст. 183 КПК України та вважає, що слідчим суддею неповно досліджені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останнім не було належним чином розглянуто можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Заперечення прокурора, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти таким ризикам як вчинення тиску на інших підозрюваних, ризику знищення, сховати речі і документи, які можуть мати істотне значення у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, є неприйнятними, оскільки такі ризики не доведені та відсутні будь-які дані, які б хоча б свідчили про високу вірогідність їх існування.

Колегія суддів також зважає на те, що прокурором не доведено і не надано доказів того, що досить тривалий час, а саме, з моменту проведення обшуку 19.03.2023 року до моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру, а також до цього часу, підозрювана, яка була обізнана вже про ведення досудового розслідування цього кримінального провадження, вчиняла будь-які дії на перешкоджання ведення досудового розслідування, вчиняла тиск на учасників кримінального провадження, свідків, знищила чи сховала речі чи документи чи перешкоджала слідству будь-яким іншим чином, чи вчиняла дії щодо ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведених обставин, особи підозрюваної, яка має постійне тривале місце проживання, міцні соціальні зв`язки: заміжня, має на утриманні малолітніх дітей 2009 р.н. та 2018 р.н., які за станом здоров`я перебувають на Д-обліку, батька та мати - пенсіонерів, з якими проживає, за медичною документацією, яка наявна в матеріалах провадження, батько ОСОБА_17 непрацездатний та потребує сторонньої допомоги, наявність постійного місця роботи на посаді інженера супроводу будівельно-монтажних робіт відділу інжинірингу в АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», має постійний дохід, фактично єдиний годувальник в сім`ї, позитивні характеристики, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, колегія суддів вважає, що застосований до підозрюваної виключний запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку є занадто суворим, а тому обрання альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрювану відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на даному етапі досудового розслідування є можливим, доцільним, необхідним, виправданим та достатнім для забезпечення виконання підозрюваною належної процесуальної поведінки, виконання нею покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання визначеному слідчим суддею ризику.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 слід задовольнити частково, захисника ОСОБА_6 - задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати, з постановлянням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України, скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_16 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 30 вересня 2023 року включно.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до прокурора та суду;

- не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком до 30 вересня 2023 року включно;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Звільнити підозрювану ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, направивши їм копію цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4