Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

20 квітня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 01 квітня 2023 року про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000266 від 30.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 01 квітня 2023 року задоволено клопотання слідчої СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 травня 2023 року з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 грн.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме те, що 30 березня 2023 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаходячись на прилеглій території господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , під час суперечки, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс щонайменше два травмуючих удари дерев`яною битою по тілу та в область тім`яної частини голови ОСОБА_9 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця середньої третини задньо-зовнішньої поверхні лівого передпліччя (легкі тілесні ушкодження) та забійної рани (кінці якої було орієнтовано повздовжньо, відносно сагітальної лінії/вісі голови), лінійного перелому лівої тім`яної кістки з переходом на скроневу кістку, з ознаками гострої епідуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку, субарахноїдального крововиливу (що підтверджено даними ренгенкомп`ютерної томографії), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні в момент заподіяння.

Захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити слідчій СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказує, що ризики, наведені в клопотанні, не доведені слідчим та прокурором, а до клопотання не додано жодного доказу, який би підтверджував їх наявність. Зазначає, що поведінка підозрюваного заслуговує особливої уваги, оскільки після вчинення злочину останній надавав потерпілому домедичну допомогу, повідомив тітку про подію та попросив викликати швидку, у вчиненому визнає себе винним та щиро розкаюється.

Наголошує, що у ОСОБА_6 наявні міцні соціальні зв`язки, він має п`ять молодших братів та сестер, які позбавлені батьківського піклування та перебувають під опікою бабусі, яка є пенсіонером та яким він допомагає.

Також, до початку апеляційного розгляду від потерпілого ОСОБА_9 надійшла заява про те, що він немає до підозрюваного ОСОБА_6 жодних претензій, оскільки сам прийшов до нього за місцем його проживання та спричинив бійку через давні образи. Вказує, що заперечує проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він не є суспільно-небезпечною людиною та піклується про молодших братів та сестер.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного та його захисника про задоволення апеляційної скарги та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби, думку прокурора, який просив залишити оскаржувану ухвалу без зміни, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Однак, під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 не були дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження та апеляційної скарги, підозрюваний ОСОБА_6 після вчинення злочину надавав потерпілому домедичну допомогу, повідомив тітку про подію та попросив викликати швидку. Також, від моменту події до моменту фактичного затримання працівниками поліції останній мав достатньо часу та реальну можливість здійснити переховування від правоохоронних органів, проте, після того, як потерпілого госпіталізували до лікарні та повідомили про його стан, підозрюваний сам попросив бабусю викликати дільничного офіцера поліції та чекав за місцем свого проживання на працівників поліції, що, на думку колегії суддів, не було враховано ні слідчим при поданні клопотання, ні слідчим суддею при його розгляді. Така поведінка підозрюваного свідчить про те, що посилання слідчого судді на ризик переховування від органу досудового розслідування на даний час відсутній.

Також, на думку колегії суддів, передчасним є ризик впливу на потерпілого чи свідків, оскільки потерпілий ОСОБА_10 на адресу апеляційного суду надіслав заяву про те, що він немає до підозрюваного ОСОБА_6 жодних претензій, оскільки сам прийшов до нього за місцем його проживання та спричинив бійку через давні образи. Вказав, що заперечує проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він не є суспільно-небезпечною людиною, піклується про молодших братів та сестер та допомагає бабусі по господарству.

Обравши підозрюваному ОСОБА_6 найбільш суворий запобіжний захід, судом не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Даний висновок слідчого судді носить формальний характер, оскільки суд обмежився лише посиланням на те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню визначених ризиків.

Так, при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було зазначено про тяжкість інкримінованої підозри та ризики можливості переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які підлягають допиту в суді, продовжити свою злочинну діяльність, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати кримінальному провадженню, проте ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення пункту 3 статті 5 Конвенції у справах проти України у зв`язку з тим, що навіть тоді, коли йшлося про тривалі строки тримання під вартою, національні суди посилалися на однакові підстави, якщо вони були, упродовж усього періоду тримання заявника під вартою (рішення у справі «Харченко проти України»).

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови). Крім того, сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою, що слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини.

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 вказав, що факти впливу ОСОБА_6 на свідків та потерпілого відсутні. Зазначив, що за місцем проживання підозрюваний характеризується позитивно, скарг від сусідів немає.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 просила застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту з 22.00 год. по 07.00 год., оскільки вважає, що тримання під вартою є надто суворим запобіжним заходом, а ризики, наведені в клопотанні, слідчим та прокурор не доведені.

В судовому засіданні ОСОБА_6 просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, щоб мати змогу допомагати бабусі у вихованні братів та сестер.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, що також підтвердив і прокурор в апеляційному суді, дані про те, що останній схильний до антисоціальної поведінки відсутні, що свідчить про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, встановленим судом першої інстанції.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що перешкод для застосування домашнього арешту в період з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. немає за умов належного контролю за поведінкою підозрюваного.

Однак, орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання підозрюваним умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

За таких обставин апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням згідно п.2 ч.3 ст.407 КПК України нової ухвали апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 01 квітня 2023 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Клопотання слідчої СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарни Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, громадянина України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- заборонити залишати житло за адресою АДРЕСА_1 - в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.;

- прибувати до слідчого, прокурора ту суду за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти.

Виконання ухвали доручити Сарненському районному відділу поліції ГУНП в Рівненській області.

Строк дії ухвали до 28 травня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3