Справа № 289/1692/23
Номер провадження 1-кс/289/230/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2023 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000165, -

ВСТАНОВИВ:

До Радомишльського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 по матеріалах кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В супереч вимогам КПК України встановлених ч. 6 ст. 115, вказане клопотання надійшло в електронному вигляді на адресу електронної пошти суду у неробочий день та час, а саме в суботу 22.07.2023 року о 15.39 год. без додатків до нього. Повідомлень про необхідність вчинити відповідну дію в суді до закінчення робочого дня 21.07.2023 року до суду також не надходило.

Згідно поданого клопотання, ОСОБА_6 , 20 липня 2023 року, близько 20 години 00 хвилин, прийшов до господарства ОСОБА_7 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , де з допомогою дерев`яної палиці розбив скло у вікнах веранди і через утворений отвір проник всередину будинку. Там, знайшовши в першій кімнаті будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , під вигаданим приводом вчинив конфлікт, в ході якого умисно наніс удари кулаками в обличчя ОСОБА_7 , а поваливши останнього на підлогу, продовжив наносити численні удари ногами по тулубу ОСОБА_7 , спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої травми черевної порожнини, переломів ребер, розриву селезінки, що спричинило масовану внутрішню кровотечу та стало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 , який від отриманих травм помер на місці події після прибуття бригади екстренної медичної допомоги.

В судовому засіданні слідчий СВ підтримав внесене клопотання та пояснив, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він вчинив умисний тяжкий злочин, що призвело до смерті людини.

Зазначає, що є всі підстави вважати, що наявні ризики, визначені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. На цей час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами долученими до клопотання.

Вищевказані обставини, на думку слідчого СВ, вказують на вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення та дають підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вік підозрюваного ОСОБА_6 його соціальні зв`язки, стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування. Крім цього, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які являються його знайомими та вчинити інше кримінальне правопорушення, що збільшує ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання та додав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який він вчинив в стані алкогольного сп`яніння та під час воєнного стану, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, а тому на даний час застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є не можливим.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив та зазначив, що свою вину визнає та щиро кається. Вказані події сталися внаслідок поранення отриманого на війні, оскільки після вживання алкоголю він інколи не контролює свої дії. Потерпілому дійсно завдавав удари руками та два удари ногою по тулубу коли той лежав на підлозі. Доглядає онкохвору мати та має сім`ю, які перебувають на його утриманні.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання також заперечує, вважає, що необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту так як ОСОБА_6 одружений та на утриманні має малолітню дитину, має постійне місце проживання та доглядає за хворою матір`ю. Свою вину визнає та шкодує про вчинене.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думки учасників процесу, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В частині 2 статті 177 КПК України зазначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що 21 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років.

В цей же день ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.. 208 КПК України.

22 липня 2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та допитано в якості підозрюваного.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_6 , 20 липня 2023 року, близько 20 години 00 хвилин, прийшов до господарства ОСОБА_7 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , де з допомогою дерев`яної палиці розбив скло у вікнах веранди і через утворений отвір проник всередину будинку. Там, знайшовши в першій кімнаті будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , під вигаданим приводом вчинив конфлікт, в ході якого умисно наніс удари кулаками в обличчя ОСОБА_7 , а поваливши останнього на підлогу, продовжив наносити численні удари ногами по тулубу ОСОБА_7 , спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої травми черевної порожнини, переломів ребер, розриву селезінки, що спричинило масовану внутрішню кровотечу та стало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 , який від отриманих травм помер на місці події після прибуття бригади екстренної медичної допомоги.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення, хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Водночас відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному за інкриміновані злочини у разі доведення його вини, особу підозрюваного та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може ухилитись від покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищувати, ховати або спотворювати речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити новий злочин.

Вищенаведене дозволяє стверджувати, що заявлені в клопотанні та доведені в судовому засіданні ризики дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого, погоджене прокурором про тримання під вартою підлягає задоволенню.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В частині 4 цієї статті вказано, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 , є злочином, який спричинив загибель людини, то суд не визначає йому розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні №0000165, строком на 60 діб, а саме по 22 вересня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 27.07.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1