Справа № 642/2209/23
Провадження № 1-кп/642/262/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001295 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженця м. Ганцевичі Брестської області Республіки Білорусь, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не офіційно працюючого різноробочим при розборі завалів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.04.2000 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст.141, ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України умовно до 2 років та штраф - 680 грн.;

- 02.07.2002 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ст.43 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 04.08.2004 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 08.12.2011 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 07.06.2013 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 19.12.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 11.08.2022 року умовно-достроково на невідбутий термін 4 місяці 11 днів;

- 31.03.2023 Ленінським районним судом м.Харкова за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 будучи раніше судимий, за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, знову повторно скоїв новий корисливий злочин проти власності, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 22.01.2023 близько 18 год. 00 хв., знаходився за адресою: м. Харків вул. Велика Панасівська 83, де побачив на стоянці автобус БАЗ А 079.14 держ. номер НОМЕР_1 , який згідно акту приймання - передачі засобів та техніки був переданий з ПП «Транс - Лідер Сервіс» до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебуває на балансі в Міністерстві оборони України, (військовій частині НОМЕР_2 ), ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Саме в той час, у нього виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, та будучи достеменно обізнаним про введення військового стану починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015», реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , підійшов до автобуса БАЗ А 079.14 держ. номер НОМЕР_1 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, руками відчинив капот вказаного автобусу, подолавши у такий спосіб засіб охорони від вільного доступу, та, діючи усвідомлено, тим самим здійснив незаконне потрапляння до зазначеного транспортного засобу, з метою викрадення чужого майна яке знаходилось в моторному відсіку даного автобуса, тобто використовувалось в якості сховища.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі необхідні дії щодо проникнення у сховище, шляхом подолання засобу охорони вказаного автобусу, яким було обмежено вільний доступ сторонніх осіб до майна.

Далі, ОСОБА_4 помітив в моторному відсіку електро джут освітлення салону для автобуса БАЗ А 079.14 держ. номер НОМЕР_1 , що належить Міністерству оборони України (військовій частині НОМЕР_2 ).

В подальшому ОСОБА_4 бажаючи довести свій прямий умисел до кінця, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, руками демонтував та таємно викрав з моторного відсіку автобуса електро джут освітлення салону для автобуса БАЗ А 079.14 вартістю 540 гривень 00 копійки, що підтверджено висновком судово - товарознавчої експертизи № 250 М від 02.03.2023.

Після цього, ОСОБА_4 із викраденим майном, намагався зникнути з місця події, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено, оскільки був зупинений військовослужбовцями (військової частини НОМЕР_2 ).

Своїми навмисними, протиправними діями ОСОБА_4 намагався спричинити Міністерству оборони України (військовій частині НОМЕР_2 ) матеріальні збитки на суму 540 гривень 00 копійок, що підтверджено висновком судово - товарознавчої експертизи № 250 М від 02.03.2023.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що дійсно 22.01.2023 близько 18 год. 00 хв., знаходився за адресою: м. Харків вул. Велика Панасівська 83, де побачив на стоянці автобус БАЗ А 079.14 держ. номер НОМЕР_1 , підійшов до автобуса та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, руками відчинив капот вказаного автобусу, тим самим здійснив незаконне потрапляння до зазначеного транспортного засобу, та демонтував та таємно викрав з моторного відсіку автобуса електро джут освітлення салону для автобуса. Після цього, із викраденим намагався зникнути з місця події, однак, був зупинений військовослужбовцями (військової частини НОМЕР_2 ).

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище, вчинену повторно, в умовах воєнного стану, а тому його дії кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, а також суспільну небезпечність вчиненого злочину, наслідки, що настали, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, не працює, на утриманні має неповнолітню дитину та батьків - пенсіонерів, раніше неодноразово судимий, а також той факт, що представник потерпілого ОСОБА_6 не має до обвинуваченого будь-яких претензій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства.

Крім того, беручи до уваги, що ОСОБА_4 засуджений 31.03.2023 Ленінським районним судом м. Харкова до 5 років позбавлення волі, а злочин, що є предметом даного судового розгляду, був скоєний ним до ухвалення зазначеного вироку, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип часткового складання покарань.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судово- товарознавчої експертизи № 250М від 02.03.2023 в розмірі 566 грн. 31 коп. необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, призначених цим вироком та вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 31.03.2023, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 08 лютого 2023 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Речові докази у справі: фрагмент електор джгута для освітлення салону, який зберігається в камері схову ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області (квитанція №3388 від 09.02.2023) - знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням по справі судово- товарознавчої експертизи № 250 М від 02.03.2023 в розмірі 566 грн. 31 коп.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1