Справа № 192/1616/23
Провадження № 1-в/192/198/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21», засудженого вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року за ч. ч. 2,3 ст. 185, ч. 3 с. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, ч.ч.1,4,с т. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника ДУ «СВК (№21)» - ОСОБА_5 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_3 ,

Початок строку: 18.05.2020 року

Кінець строку: 18.08.2024 року

В С Т А Н О В И В:

Начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, посилаючись на те, що він на даний час відбув 3/4 частини покарання, до праці ставиться сумлінно, працевлаштований оператором насосної станції установи, має дев`ять заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Також мав одне стягнення, яке погашене. Реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія» та бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Освіта», «Підготовка до звільнення». Визнає провину у скоєних злочинах. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Представник Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України в судовому засіданні подання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення подання з тих підстав, що ОСОБА_3 не став на шлях виправлення та на даний час відбуває покарання в тому числі невідбуте ним у зв`язку зі звільненням умовно-достроково.

Засуджений ОСОБА_3 подання підтримав. Участі у дебатах не приймав.

Суд, вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого вважає, що подання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_3 в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» перебуває з 10 грудня 2020 року, відбув 3/4 частини строку покарання, працевлаштований в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» з грудня 2020 року. На теперішній час працевлаштований оператором насосної станції установи з січня 2022 року.

Згідно довідки про заохочення та стягнення (а.с. 6) ОСОБА_3 має дев`ять заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання засудженого таким, що належно ставиться до праці.

Разом з тим судом враховано, що ОСОБА_3 отримав перше заохочення лише через 10 місяців після початку строку відбування покарання.

Також до ОСОБА_3 11 січня 2021 року було застосовано стягнення у вигляді догани, яке погашене шляхом заохочення 13 липня 2021 року.

З матеріалів особової справи з`ясовано, що 07 вересня 2022 року ОСОБА_3 був учасником словесного конфлікту (а.о.с. 111-112), за результатами якої адміністрація колонії обмежилася проведенням профілактичної бесіди.

Тому, визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з того, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 за весь час відбування покарання мав стягнення, яке хоча і погашене, був учасником словесного конфлікту, то вказане не свідчить що його поведінка не була весь час сумлінною.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 має середній рівень такого ризику, що свідчить про те, що він лише стає на шлях виправлення, однак вказаного, на думку суду, не достатньо для висновку про необхідність дострокового звільнення.

Згідно наявних в особовій справі характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризувався задовільно та добре.

В якості обставин, які характеризують особу засудженого суд зазначає, що ОСОБА_3 тричі звільнявся умовно-достроково, а останній раз - 26 квітня 2019 року на невідбутий строк 11 місяців 17 днів.

Вказаний невідбутий строк йому було приєднано вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року та покарання призначено з урахуванням положень ст. 71 КК України.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2020 року ОСОБА_3 було призначено покарання шляхом частково складання покарань за цим вироком та вироком від 14 липня 2020 року.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року ОСОБА_3 було призначено покарання також шляхом частково складання покарань за цим вироком та вироком від 14 липня 2020 року.

Таким чином на даний час ОСОБА_3 відбуває покарання, яке ним не було відбуто повністю та від якого його було звільнено умовно-достроково.

Суд вважає, що поведінка ОСОБА_3 , який після звільнення умовно-достроково знову вчинив аналогічні злочини не змінилася на даний час на стільки, щоб можна було дійти висновку про його повне виправлення.

Тому суд вважає, що підстави для задоволення подання відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1