пр. № 1-кп/759/1305/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

сторони кримінального провадження - прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи призваним 03.04.2022 на військову службу до лав Збройних Сил України під час мобілізації на особливий період, та, проходячи військову службу навідником штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів, та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників), в умовах воєнного стану, близько 08 год. 00 хв. 06.07.2022 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до свого добровільного прибуття близько 11 год. 00 хв. 16.05.2023 до Територіального управління Державного бюро розслідувань.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно на початку квітня 2022 року він був мобілізований до лав Збройних Сил України. Після підготовки, він провів значний відрізок часу в зоні бойових дій в Донецькій області. На початку липня він повернувся в Київ, однак, в силу його стану здоров`я, психологічного стану та сімейних обставин, він 06.07.2022 приблизно о 08 год. 00 хв. залишив територію військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . В середині травня 2023 року він вирішив, що він знову здатен захищати Україну, тому повернувся до військової частини.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, дії обвинуваченого кваліфікує: за ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), самовільно залишив військову частину, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, має постійне місце проживання, за місцем проходження служби характеризується посередньо, під психоневрологічним та наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, має рях захворювань, які відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 23.06.2023 пов`язані з проходженням військової служби, згідно вказаної довідки військово-лікарської комісії є обмежено придатним до військової служби, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням правил ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, проходження служби та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1