Справа № 463/3661/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/675/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.05.2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльності органу досудового розслідування,

встановила:

Цією ухвалою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя суду першої інстанції послалась на те, що заявником до суду подана скарга, у якій заявлено виключно вимогу про визнання бездіяльності слідчого, тоді як за своїм змістом та переліком рішень судді за результатами розгляду скарг (ст. 307 КПК України) скарги на стадії досудового розслідування кримінального провадження можуть бути предметом розгляду слідчого судді лише щодо зобов`язання слідчого чи прокурора вчинити/припинити певну дію, чи скасувати відповідне процесуальне рішення, а тому заявлена вимога щодо визнання бездіяльності слідчого виходить за межі повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування.

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 щодо не виконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 31.10.2022 у справі № 463/7644/22, якою зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 24.10.2022. Мотиви скарги викладені заявником у письмовій формі.

Судом першої інстанції встановлено, що викладені у скарзі доводи стосуються фактично не згоди заявника із неповнотою (на його думку) внесених до ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні № 0000244 від 08.11.2022, за ч. 1 ст. 365 КК України (зокрема в частині кваліфікації вчиненого) згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 31.10.2022 у справі № 463/7644/22, якою зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 24.10.2022.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та направити матеріали в суд першої інстанції для повторного розгляду його скарги.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу необгрунтованою, винесеною поспіхом без встановлення дійсних обставин кримінального провадження та належної оцінки зібраних досудовим розслідуванням доказів.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що у п.1. ч.1 ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, а також щодо нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Відповідно слідчий був зобов`язаний виконати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду від 31.10.2022 якою зобов`язано уповноважено особу ТУ ДБР , розташованого у м. Львові, внести відомості за заявою ОСОБА_6 від 24.10.2022. Дану ухвалу слідчий не виконав, а вніс дані в ЄРДР по іншій статті.

Апелянт наголошує, що покликання слідчого судді у 9 абзаці 1 сторінки ухвали про «встановлення» факту не звернення заявника в межах кримінального провадження з відповідним клопотанням до органу досудового розслідування не наведено відповідних доказів.

Крім того апелянт зазначає, що оскаржувану ухвалу він отримав 06.06.2023 про що в справі є відповідний документ, а тому строк апеляційного оскарження не пропустив.

На апеляційний розгляд ОСОБА_6 , який був належним чином повідомлений про розгляд справи, не з`явився, клопотання про відкладення не подавав.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи та кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України злочином (кримінальним правопорушенням) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З`ясовуючи можливість оскарження вказаного рішення слідчого судді, колегія суддів бере до уваги Рішення № 4-р (ІІ)/2020 другого сенату Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі №3-180/2018 (1644/18), яким положення ч. 3 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 подав до суду першої інстанції скаргу про те, що в ЄРДР не було внесено відомості про злочин у відповідності до його заяви від 24.10.2022 де він зазначав про факти порушень закону за ст.ст. 364, 382 КК України працівниками поліції, а з витягу він виявив, що до ЄРДР були внесені слідчим дані за ч.1 ст. 365 КК України про які він не просив у заяві від 24.10.2022.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді суду першої інстанції відомості щодо вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_6 внесені у ЄРДР за ч.1 ст. 365 КК України та відкрито кримінальне провадження № 0000244.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження № 0000244 внесених в ЄРДР 08.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 365 КК України на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31.10.2022 (справа № 463/7642/22 пр. № 1-кс/463/5823/23), якою зобов`язано ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, внести відомості за заявою ОСОБА_6 від 24.10.2022 (а.кр.пр. 1)

Крім того у кримінальному провадженні наявна ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.04.2023 ( справа № 463/1647/23 пр. №1-ксч/463/1712/23), якою було відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованої у м. Львові, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про злочин від 24.10.2022 оскільки уповноважені особи ТУ ДБР, розташованої у м. Львові, виконали вимоги ухвали слідчого судді від 31.10.2022 та внесли відомості до ЄРДР за № 0000244. Предметом розгляду даної справи була незгода ОСОБА_6 щодо кваліфікації злочину та прохання змінити таку (а.кр.пр. 18-20).

У матеріалах провадження наявна постанова слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження від 05.08.2022 винесена у межах кримінального провадження № 0000191 від 14.06.2018 яка була порушена за ч.1ст.364, ч.2 ст. 382 КК України- у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.(а.с24-28).

08.06.2023 старшим слідчим слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000244 від 08.11.2022 порушеної за ч.1 ст. 365 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.кр.пр. 32-35).

У зв`язку з викладеним, на підставі результату судового розгляду поданої скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні, обґрунтовуючи своє рішення тим, що викладені у заяві ОСОБА_6 від 24.10.2022 обставини щодо вчинення кримінального правопорушення, не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, оскільки не несуть в собі конкретних відомостей, які б підтверджували реальність конкретних подій злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а також мотиву, прямого умислу чи зацікавленість посадових осіб.

Мотиви скаржника по суті є його суб`єктивним сприйняттям та зводяться до незгоди з діяннями та рішеннями службових осіб поліції при виконанні службових обов`язків.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується, оскільки, у заяві ОСОБА_6 відсутні конкретні фактичні дані, які б свідчили про вчинення саме кримінального правопорушення уповноваженими особами поліції.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.

З зазначеного вище вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_6 від 24.10.2022 року з врахуванням вимог ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 31.10.2022 слідчим слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 було внесено відомості 08.11.2022 до ЄРДР за № 0000244, за ч.1 ст. 365 КК України. Відповідно вимоги ухвали слідчого судді від 31.10.2022 були виконані.

Суди не вправі визначати кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки така функція покладена на органи досудового розслідування.

Відтак колегія суддів дійшла переконання, що слідчим суддею суду першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31.05.2023 є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 92, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31.05.2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за задоволенні скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: