Справа № 466/4968/23
Провадження № 1-кп/466/732/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000434 від 14 березня 2023 року щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гнильче Бережанського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працездатного, двірника господарського відділу магазину №99 ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 13 березня 2023 року, близько 20 години 20 хвилин, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по крайній лівій смузі руху вул. Варшавська в напрямку вул.Замарстинівська поблизу буд. 40 (прив`язка до вул. Сеньковича) у м.Львові порушив вимоги Розділу 1 п.1.5; 1.10 ( в частині значення термінів «небезпека для руху» та пішохідний перехід»; розділу 2 п.2.3 (б,д); розділу 12 п.п.12.4; розділу 18 п.п.18.4 Правил дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, які виразились в тому, що він під час керування транспортним засобом не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, рухався із перевищенням дозволеної швидкості, а саме 64…67 км/год, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зменшував швидкість попутній транспортний засіб, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину дороги з права наліво відносно руху транспортного засобу по нерегульованому пішохідному переході, в результаті чого відбувся наїзд автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, потерпіла ОСОБА_6 отримала поєднану травму в вигляді закритих прямих переломів 4,5,6,7 ребер праворуч із розривами правої легені, перелому хребта в ділянці 8-го грудного хребця із крововиливами під оболонки спинного мозку, закритих переломів правої лопатки, правої великогомілкової та головки лівої малогомілкової кісток, закритого перелому шиловидного відростка правої ліктьової кістки та закритого перелому лівої крижової кістки без зміщення, що привело до геморалічного шоку, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення та перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються як порушення правила безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій ОСОБА_6 , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті, відшкодував шкоду, щиро кається. Просив не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки має онкохвору дружину, яка потребує догляду. Також пояснив, що він 37 років керує тарнспортними засобами. 13.03.2023 року після закінчення робочого дня він близко 20.20 год. на вул.Варшавській, при наближенні до перехрестя не побачив пішохода, оскільки перед ним проїзжджав автомобіль, в результаті відбувся наїзд. Дуже шкодує, що він не зміг відвернути пригоди, та за його участі загинула людина. Цей випадок також негативно вплинув на його дружину, яка частіше хворіє, а також переживає.

Будучи у суді потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що вимог морального та матеріального характеру до обвинуваченого немає, оскільки останній відшкодував завдану шкоду, просить призначити покарання без позбавлення права керування транспортними засобами з врахуванням сімейних обставин ОСОБА_3 .

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого, а також доказами що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними та дослідженими у ході судового розслідування доказами, визнавальними показаннями обвинуваченого, показаннями потерпілого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.286 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 працевлаштований на посаді двірника господарського відділу магазину №99 ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», раніше не судимий, на обліках у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» та КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не перебуває.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.66 КК України, визнає його щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 необхідно визначити покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі. Застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, суд переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження нових злочинів.

Окрім цього, суд, приймаючи до уваги наведене, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який відшкодував шкоду, має право на керування транспортними засобами та впродовж 37 років не вчиняв правопорушень, думка потерпілого з приводу особи обвинуваченого та відшкодування шкоди, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 статтю 75 КК України і звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбаченихст.76 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.55 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю може бути призначено на строк від одного до трьох років.

Санкцією частини 2 статті 286 КК України, окрім основного покарання, передбачено також додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

При вирішенні питання щодо призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, суд враховує характер та обсяг допущених порушень Правил дорожнього руху, позицію прокурора, який просив застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання, а також позицію потерпілого, у якого відсутні претензії до обвинуваченого ОСОБА_3 , який просив не позбавляти права керування транспортними засобами обвинуваченого з врахуванням обствин в сімї, постійне забезпечення медичною допомогою дружини обвинуваченого.

В судовому засіданні встановлено, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які призвані у Збройні Сили України у зв`язку з введенням воєнного стану та мобілізацією. Один з синів захищає Україну з початку повномаштабного вторгнення та перебуває на передовій. Також, дружина ОСОБА_3 ОСОБА_9 є онкохворою, діагноз: С-г правої грудної залози рТ1рN0M0 ст.1 кл.гр.ІІІ, потребує догляду, частого довозу до медичного закладу, допомоги від сині в цьому питанні на даний час він немає, доходи невеликі, а тому суд приходить висновку про недоцільність застосування до винного такого додаткового покарання як позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

А тому необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати у справі за проведення транспортно-трасологічного дослідження №СЕ-19/114-23/4978-ІТ від 19.04.2023 у розмірі 2390,00 гривень та за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-23/4979-ІТ від 17.04.2023 у розмірі 2390,00 гривень, за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-23/6921-ІТ від 24.04.2023 у розмірі 2390,00 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття призначеного покарання, встановивши іспитовий строк терміном 2 /два/ роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту оголошення вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в дохід держави судові витрати у справі за проведення транспортно- трасологічного дослідження №СЕ-19/114-23/4978-ІТ від 19.04.2023 у розмірі 2390 /дві тисячі триста дев`яносто гривень 00 копійок/, за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-23/4979-ІТ від 17.04.2023 у розмірі 2390 / дві тисячі триста дев`яносто гривень 00 копійок/, за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-23/6921-ІТ від 24.04.2023 у розмірі 2390 / дві тисячі триста дев`яносто гривень 00 копійок/.

Скасувати ареш на автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.03.2023 року в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000434 від 14 березня 2023 року.

Речовий доказ, який постановою старшого слідчого ВПЗСТ СУ ГУНП у Львівській області 14.03.2023 про визнання речовим доказом, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1