Справа № 635/676/23
Провадження № 1-в/635/57/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рябина, Великописарівського району, Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , Раніше судимого: 04.01.1998 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 81 ч.1 КК України до 6 місяців виправних робіт; 15.05.1998 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст.ст. 81 ч.З, 203,44,42,43 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 31.10.2001 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст.ст. 289 ч.2, 395, 70 КК України до 3 років позбавленні волі; 09.02.2004 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 309 ч.2,71 КК України до 2 років 6 місяців позбавленні волі; 15.05.2007 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст.ст. 186 ч.2, 122 ч. 1, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 07.05.2012 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 309 4.1, 353 ч.1, 186 ч,2, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавленій волі; 09.12.2015 року Красноградським районним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України; 19.02.2019 року Близнюківським районним судом Харківської області зі ст.ст. 395, 71,72 КК України до: 2 місяців позбавлення волі. Засудженого 04.06.2019 року Краснокутським районним судом Харківської області за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покараний призначено за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 19.02.2019 більш суворим, що призначено цим вироком остаточно до відбуття 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, як особи, яка сумлінною поведінкою та чесним трудом довела своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не заперечував.

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 04.06.2019 року Краснокутським районним судом Харківської області за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначено за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 19.02.2019 року, більш суворим, що призначено цим вироком остаточно до відбуття 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку: 24.01.2019 року кінець строку: 24.01.2024 року.

Засуджений відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» з 23.07.2019 року.

Згідно характеристики, наданої адміністрацією Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.01.2019 року. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягався, стягнень та заохочень не мав. З 23.07.2019 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Працевлаштований до їдальні житлової зони кухарем. За час відбування покарання характеризується позитивно, режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягався стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці заохочувався десять раз. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику у свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних, ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.

До виконання законних вимоги персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання. Дотримується вимоги пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь в організації та проведенні виховних заходів в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». Соціально-корисні зв`язки з племінницею підтримує шляхом телефонних розмов, отримує посилки, стосунки доброзичливі. Питання про застосування зміни умов тримання відповідно до статей 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України було розглянуто 28.07.2021 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування заміни не відбутої частини покарання більш м`яким згідно статті 82 Кримінального кодексу України було розглянуто 01.06.2022 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що написала заяву про відмову. Питання щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України може бути розглянуто не раніше 24.10.2022 року. За вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 04.06.2019 року має позов на загальну суму 2574 грн. за проведення експертиз. За вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 19.02.2019 року позов відсутній, на адресу установи виконавчих листів не надходило. Засуджений самостійно, достроково відшкодував позов у повному обсязі. У скоєному злочині провину визнає. Засуджений ОСОБА_4 на профілактичних обліках не перебуває.

Адміністрація виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення за час відбуття покарання, застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - можливо.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений за час відбування покарання має 12 заохочень у виді оголошення подяки та присвоєння почесного звання «Кращий за професією», стягнень не має.

Згідно довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_4 в ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)», останній працевлаштований з січня 2020 року на посаду кухара.

Згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_4 з січня 2020 по січень 2023 отримав заробітну платню в загальній сумі 71 261 грн. 02 коп.

Відповідно до довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду у засудженого ОСОБА_4 зазначені процесуальні витрати на користь держави у розмірі 2574 грн. Станом на 17.02.2023 року засуджений ОСОБА_4 відшкодував процесуальні витрати у повному обсязі достроково.

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, відбуття останнім на момент розгляду клопотання понад 2/3 фактичного строку покарання, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 15 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 04.06.2019 року умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 15 днів.

Ухвалу направити до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» для виконання.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.05.2023.

Суддя ОСОБА_1