Єдиний унікальний номер 722/968/23
Номер провадження 1-в/722/65/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника СВК-67 ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

та засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни клопотаннязасудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання та просили його задовольнити, оскільки вважають, що засуджений заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор ОСОБА_3 та представник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання засудженого, вказуючи на те, що він не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Заступник голови спостережної комісії Дністровської РДА ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подавши заяву в якій вирішення клопотання засудженого поклав на розсуд суду та просив провести його розгляд без його присутності.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та частково матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 2 частини 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що вироком Краматорського міського суду Донецької області від 19.05.2021 року ОСОБА_6 було засуджено за ч.1 ст.309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ст.72 КК України до 3-х років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислюється з моменту взяття його під варту, тобто з 26.06.2020 року. Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_6 26.07.2023 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_6 відбув 2 роки 11 місяців 16 днів позбавлення волі, що є більше ніж дві третіх строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_6 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 1 місяць 14 днів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови №2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_6 у місцях позбавлення волі перебуває з 26.06.2020 року.

З 27.06.2020 року утримувався в декількох державних установах виконання покарань Донецької області. Під час перебування в даних установах характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

З 06.09.2021 року відбував міру кримінального покарання в державній установі «Торецька виправна колонія №2». За час відбування покарання в даній установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався . В одному випадку був заохочений.

В державну установу «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_6 прибув 10.04.2022 року.

Як вбачається із довідки медичної частини №196 від 26.05.2023 року засуджений ОСОБА_6 є працездатним з раціональним працевлаштуванням, стан його здоров`я на даний час є задовільним.

Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.

Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості (ч.2 ст.118 КВК України).

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).

Згідно довідки відділу організації та нормування праці №165-23 від 26.05.2023 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_6 за час перебування в установі до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу колонії не звертався. Бажання працювати на запропонованих йому місцях роботи не виявляв.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи засудженого щодо неможливості виконувати оплачувану суспільно-корисну працю внаслідок його негативного стану здоров?я, оскільки як встановлено із пояснень представника виправної колонії ОСОБА_4 , засудженому, враховуючи його стан здоров?я, пропонувалося працевлаштування із виконанням певних видів полегшених робіт, однак останній відмовлявся від вказаних пропозицій.

За час перебування в установі засуджений ОСОБА_6 за період перебування в установі стягнень не мав, в жодному випадку не заохочувався.

По відношенню до персоналу установи напоказ тактовний. У відношенні до інших засуджених вживчивий, стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання. Намагається утримувати в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, має переважно охайний зовнішній вигляд. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише під контролем і лише в якості спостерігача, не завжди робить робить для себе належні висновки. В 2022 році закінчив навчання у Сокирянському навчальному центрі №67, отримавши професію «Токар». Подав заяви на участь в програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт», однак активної участі в них не приймає.

Відповідно до статей 110 та 112 Кримінально-виконавчого кодексу України соціально-корисні зв`язки на волі підтримує, взаємовідносини добрі.

Згідно з вироком суду має завдані злочином матеріальні збитки, однак виконавчі листи в установі відсутні. Вину у скоєному злочині визнав.

Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_6 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено йому середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.

Як вже зазначалося судом, відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.

Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.

Згідно наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії ДУ «Торецька виправна колонія (№2)» та ДУ Сокирянська виправна №67» з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_6 :

-станом на 28.09.2021 року відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України, як особі яка не довела, що стає на шлях виправлення (протокол №28 );

-станом на 25.01.2022 року відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, як особі яка не довела, що стає на шлях виправлення (протокол №3);

-станом на 28.07.2022 року відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, як особі яка не довела, що стає на шлях виправлення (протокол №16).

Також ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16.11.2022 року було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення у зв`язку із тим, що засуджений ОСОБА_6 своїм ставленням до праці не довів своє виправлення. При цьому, як вбачається із досліджених доказів, з часу постановлення вказаної ухвали і по даний час ставлення засудженого ОСОБА_6 до праці та його поведінка під час відбування покарання не змінилися.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, характеризуючі дані про особу засудженого, зокрема його поведінку та ставлення до праці, суд вважає, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення, а тому не заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення.

Суд вважає, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_6 може зазнати позитивних змін, що відповідатиме меті призначеного покарання.

На підставі ст.81 КК України, ст.ст.6, 102, 107, 118 КВК України, керуючись ст.ст.369-372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотаннязасудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1