ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року

м. Київ

справа № 132/2726/20

провадження № 51-2117км23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

засудженого (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 лютого 2023 року у кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 Кримінального кодексу України

(далі - КК),

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 289 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за ч. 2 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 роківз конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Відповідно до вироку ОСОБА_6 та ОСОБА_8 04 травня 2020 року, разом із їхньою знайомою ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , спільно вживали спиртні напої. В подальшому, близько 03:00 05 травня 2020 року у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник умисел направлений на незаконне заволодіння мопедом марки «Kanuni-50», який належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищезазначеним мопедом, ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , підійшли до домоволодіння, належного ОСОБА_10 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, переконавшись у відсутності власника домоволодіння та сторонніх осіб, таємно, шляхом буксирування, незаконно заволоділи мопедом марки «Kanuni-50», синього кольору, 2008 року випуску, вартість якого згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 125 від 18 травня 2020 року становить 7550 грн. В подальшому, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 , не приводячи двигун мопеда в дію, з метою не викриття своїх злочинних дій, забезпечили його транспортування, шляхом котіння в бік вул. Островського в м. Калинівка Вінницької області, де заховали на присадибній ділянці в посівах очерету.

Вінницький апеляційний суд ухвалою від 22 лютого 2022 року вирок місцевого суду залишив без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

У цьому кримінальному провадженні також засуджено ОСОБА_8 , судові рішення стосовно якого не оскаржується.

Вимоги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі захисник засудженого просить вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_6 скасувати через необґрунтованість, несправедливість, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність судових рішень фактичним обставинам справи, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального Кодексу (далі - КПК).

Захисник зазначає, що огляд речового доказу - мопеда марки «Kanuni-50» експертом не проводився та його не було направлено для проведення експертизи. Також авто-товарознавчою експертизою встановлено ринкову вартість мопеда, що значно перевищує фактичну його вартість більше ніж у два рази, при цьому не враховано зносу майна, амортизацію та інші ознаки.

Вказує, що під час проведення огляду місця події та складання протоколу не було вилучено слідів пальців рук з речового доказу - мопеда марки «Kanuni-50», що, на думку захисника, могло б довести або спростувати причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Зазначає, що в ході досудового розслідування були допитані свідки: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які в своїх показаннях повідомляли, ще не знають осіб, які б могли бути причетними до незаконного заволодіння транспортним засобом 5 травня 2020 року, а про вказане кримінальне правопорушення вони дізналися від працівників поліції, водночас місцевий суд та суд апеляційної інстанції вказали, що вина ОСОБА_6 підтверджується показаннями саме цих свідків. Також наголошує, що суд апеляційної інстанції помилково вказав, що під час досудового розслідування було проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_6 .

Крім того, захисник вказує, що місцевий суд проігнорував показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Також наголошує, що поза увагою суду апеляційної інстанції залишився той факт, що мати ОСОБА_6 - ОСОБА_14 телефонувала до поліції та повідомляла про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Вказане підтверджується письмовими поясненнями працівників поліції ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які були дані під час службової перевірки. Захисник вважає, що вказана інформація могла б вплинути на хід досудового розслідування та подальше рішення суду.

Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні

Захисник і засуджений підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечувала щодо задоволення касаційної скарги захисника, просила судові рішення залишити без зміни.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та засудженого, вислухавши позицію прокурора та перевіривши доводи касаційної скарги і матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Суд касаційної інстанції не перевіряє судових рішень у частині неповноти судового розгляду, а також достовірності фактичних обставин кримінального провадження. Натомість зазначені обставини були предметом перевірки судів першої та апеляційної інстанцій.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За правилами ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду мають бути наведені належні й достатні мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, та положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 вказаних вимог процесуального закону дотримано.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК, зроблено з дотриманням ст. 23 КПК і він ґрунтується на з`ясованих обставинах, підтверджених доказами, які було безпосередньо досліджено, а також оцінено.

Апеляційний суд, переглядаючи вирок місцевого суду за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , дійшов висновку, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 370 КПК розглянув кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 , його винуватість установлена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду й оціненими судом згідно з положеннями ст. 94 КПК.

При цьому суд апеляційної інстанції погодився з оцінкою доказів, даною місцевим судом, і дійшов висновку, що доводи сторони захисту про недоведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, визнання ряду доказів недопустимими є необґрунтованими. Докази, покладені місцевим судом в основу вироку, є належними та допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому йому обвинувачені, та ці докази у своїй сукупності беззаперечно поза розумним сумнівом доводять його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК.

Як видно із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 своєї винуватості не визнав та заперечував обставини, викладені в обвинуваченні, однак суди зважили на показання співучасника злочину ОСОБА_8 , який в повному обсязі визнав свою винуватість та повідомив, що 04 травня 2020 року близько 22:00 - 23:33 він із ОСОБА_9 , прийшов в гості до ОСОБА_6 , де приблизно до 03:00 05 травня 2020 року вживали спиртні напої. Під час спілкування саме ОСОБА_6 запропонував йому викрасти мопед, який належав ОСОБА_10 та його продати за 1000 грн, на що він погодився. ОСОБА_6 відкривши хвіртку подвір`я потерпілого, зайшов у неї і звідки вивів мопед марки «Kanuni-50», який спочатку запропонував тимчасово залишити на своєму подвір`ї, однак зваживши, що мопед будуть шукати працівники поліції, вирішив його сховати подалі від місця вчинення злочину. Вони разом відбуксирували його і сховали в очереті по вул. Островського в м. Калинівка Вінницької області.

Свідок ОСОБА_9 , повідомила, що вона чула, як ОСОБА_6 говорив ОСОБА_8 , що у його сусіда є мопед, та запропонував його викрасти. Вона побачила, як ОСОБА_6 відкрив хвіртку у сусідньому домоволодінні, зайшов на його подвір`я, з якого він попросив ОСОБА_8 , допомогти викотити мопед. Вивівши останній на дорогу, ОСОБА_6 спочатку запропонував його сховати у себе на подвір`ї, однак надалі, вирішив його сховати в очереті і що ранком приїде машина та забере мопед, за що ОСОБА_8 отримає гроші.

Суди діючи в межах своїх повноважень, визнали ці показання достовірними і такими, які можливо покласти в основу вироку.

Також враховано, фактичні дані, які містяться у протоколах: - огляду місця події від 05 травня 2020 року, згідно з яким оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, а саме ділянку подвір`я, що належить потерпілому по АДРЕСА_2 ; - огляду місця події від 06 травня 2020 року, згідно з яким на земельній ділянці по вул. Островського в м. Калинівка в трав`яних насадженнях виявлений і вилучений транспортний засіб мопед марки «Kanuni-50», синього кольору, 2008 року випуску, що належить потерпілому ОСОБА_10 ; - слідчого експерименту від 23 червня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_8 повідомив і показав місце, де відбулась попередня змова із ОСОБА_6 щодо заволодіння транспортним засобом ОСОБА_10 ; вказав на домоволодіння, з подвір`я якого він разом із ОСОБА_6 незаконно заволоділи мопедом марки «Kanuni-50»; повідомив про дії, які вчиняв особисто він та

ОСОБА_6 , та напрямок руху буксирування транспортного засобу та його подальшого схову; - слідчого експерименту від 23 червня 2020 року, згідно з яким свідок ОСОБА_9 показала на домоволодіння, з подвір`я якого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 незаконно заволоділи транспортним засобом мопедом, напрямок руху буксирування та схову.

Суд першої інстанції також взяв до уваги та оцінив показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили, що у володінні потерпілого ОСОБА_10 перебував мопед марки «Kanuni-50», а про причетність до викрадення мопеда

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 їм стало відомо від працівників поліції.

Доводи захисника про те, що суди безпідставно послались на показання цих свідків

є необґрунтованими, оскільки вказані свідки підтвердили факт володіння потерпілим транспортним засобом мопедом та його зберігання на території домоволодіння

ОСОБА_10 , що також має значення для доказування встановлених обставин.

Необґрунтованими є доводи захисника про те, що суди безпідставно не взяли до уваги показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Вказані свідки за клопотанням сторони захисту були допитані судом першої інстанції, однак їх достовірність суд поставив під сумнів, оскільки ці свідки є близькими особами та знайомими ОСОБА_14 і надані ними показання не узгоджуються між собою та суперечать свідченням інших свідків та обставинам кримінального провадження, про що суд навів детальний аналіз мотивів прийнятого рішення.

Доводи сторони захисту про те, що суд апеляційної інстанції помилково послався на протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , який не проводився, не впливають на висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину з урахуванням сукупності доказів, яким дав оцінку апеляційний суд.

Посилання сторони захисту на ряд порушень при встановленні вартості викраденого мопеду не ставить під сумнів висновок про законність судових рішень, оскільки вартість викраденого транспортного засобу в цьому конкретному випадку, не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_6 , оскільки йому не інкриміновано викрадення транспортного засобу, що завдало значної матеріальної шкоди.

Інші доводи з приводу переоцінки фактичних обставин та достовірності доказів Суд не бере до уваги, адже вони не є предметом касаційного розгляду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які могли бути безумовною підставою для скасування судових рішень, суд касаційної інстанції не встановив.

Враховуючи викладене, Суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись статтями 369, 376, 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 лютого 2023 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого - без задоволення.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3