Провадження №1-кс/760/5361/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

06 червня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

захисника підозрюваного - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Радомишль, Житомирської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000097 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження №0000097 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , згідно наказу керівника апарату Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_7 за №93-к від 01.05.2023, призначено на посаду виконуючого обов`язки начальника відділу контролю за благоустроєм Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з 01.05.2023.

Приблизно з квітня 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_5 , який перебуває на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу контролю за благоустроєм Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації виник злочинний умисел на вчинення дій, щодо одержання неправомірної вигоди шляхом вимагання у осіб, які займаються підприємницькою діяльністю на території Дніпровського району м. Києва, за надання їм можливості далі займатися підприємницькою діяльністю та нездійснення заходів у майбутньому щодо демонтажу приміщення підприємства. З цією метою, ОСОБА_5 приблизно в квітні 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, приїхав на територію станції технічного обслуговування (СТО) за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою перевірки документів на провадження підприємницької діяльності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, на початку травня 2023, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 повторно приїхавши на територію станції технічного обслуговування (СТО) за адресою: АДРЕСА_3 , під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 , з метою реалізації свого злочинного умислу на вчинення дій, щодо одержання неправомірної вигоди шляхом вимагання у осіб, які займаються підприємницькою діяльністю на території Дніпровського району м. Києві, за надання їм можливості далі займатися підприємницькою діяльністю та нездійснення заходів у майбутньому щодо демонтажу приміщень підприємства, висунув вимогу ОСОБА_8 у наданні йому неправомірної вигоди у розмірі 10 000 гривень щомісячної плати.

Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди шляхом вимагання, 22.05.2023 ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 10 000 гривень за надання йому можливості далі займатися підприємницькою діяльністю та нездійснення заходів у майбутньому щодо демонтажу приміщення підприємства.

22.05.2023 о 13:45 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Враховуючи тяжкість покарання злочину за дії, вчинені підозрюваним ОСОБА_5 , наразі наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку; вчинити інший злочин, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначила, що ОСОБА_5 жодних незаконних дій не вчиняв, не перешкоджає досудовому розслідуванню кримінального провадження, має місці соціальні зв`язки та місце постійного проживання. Крім того, зазначила, що дружина підозрюваного має тяжке захворювання, у зв`язку з чим потребує постійного догляду.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника та просив суд відмовити у задоволенні клопотання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000097 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується..

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»). Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

У своєму клопотанні орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку; вчинити інший злочин, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Жодних інших свідчень на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у клопотанні та під час судового засідання суду надано не було. Фактично, наявність ризиків, зокрема можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тотожними обставинами без доведення наявності причинно-наслідкового зв`язку між певними діями підозрюваного, які можуть привести до вказаних ризиків.

Ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку, це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26.01.1993).

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою №12369 від 26.06.1991 по справі «Лтальє проти Франції», п.51, за скаргою №5522/04 від 20.01.2011 по справі «Прокопенко проти України», за скаргою №38717/04 від 14.10.2010 по справі «Хайредінов проти України» п. 29, 41 за скаргою №37466/04 від 20.05.2010 по справі «Москаленко проти України».

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 ЄСПЛ констатував порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Судом встановлено відсутність у клопотанні аргументів слідчої про те, що до підозрюваного неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. У судовому засіданні прокурор також не надав відповідних аргументів.

У відповідності до ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Частиною 4 статті 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на вищезазначені норми кримінального процесуального законодавства, дослідивши матеріали поданого клопотання та заслухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_5 , має бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту.

У частинах 1, 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на наведене, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 331, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.07.2023.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Визначити строк дії ухвали до 23.07.2023 включно.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1