Провадження № 1-кс/947/6225/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0000159 від 25.03.2023 року про відсторонення від посади інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000159 від 25.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника

ДПП НП України від 08.02.2021 року № 112 о/с, лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора взводу роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП НП України.

Так, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у тому, що 12 березня 2023 року, у період часу з 17:26 год. по 17:34 год., обіймаючи посаду інспектора взводу роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП, та перебуваючи у складі екіпажу «Океан-Т1.2», разом із інспектором взводу роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП НП України ОСОБА_8 , знаходячись у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із виконанням службових обов`язків, діючи групою осіб, без попередньої змови між собою, всупереч вимогам ст. ст. 3, 19, 21, 27, 28, 29, 30, 41, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію» та грубо порушуючи норми, передбачені ст.ст. 29, 30, 31, 36, 37, 38, 42, 43, 44, 45 вказаного Закону, нехтуючи покладеними на нього службовими обов`язками працівника правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без наявних на те законних підстав, при відсутності будь-якої загрози як своєму життю і здоров`ю, оточуючим, так і публічній безпеці та громадському порядку, за відсутністю факту нападу, умисно та з особистих мотивів, безпричинно застосував відносно ОСОБА_9 , який на той момент жодних протиправних дій та правопорушень не вчиняв, фізичну силу та спеціальні прийоми боротьби, завдаючи йому особливого фізичного болю і моральних страждань, в результаті чого спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, а також застосував спеціальний засіб металеві кайданки, при наступних обставинах.

Відповідно до Розрахунку роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП НП України, затвердженої керівництвом УПП в Одеській області ДПП НП України в зміну з 08:00 години 12.03.2023 по 08:00 годину 13.03.2023 у складі екіпажу «Океан-Т1.2» на район патрулювання м. Одеса на службовому транспортному засобі Рено Сандеро, д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, у однострої, з табельною вогнепальною зброєю та спеціальними засобами, заступили інспектори взводу роти ТОР УПП в Одеській області ДПП НП України ОСОБА_4 (старший екіпажу) та ОСОБА_8 .

Так, 12.03.2023 року о 16 год. 00 хв. до оператора «102» надійшла заява ОСОБА_10 , відповідно до якої остання повідомляла, що її син, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , дебоширить вже 3 доби, агресивний, облив заявницю окропом.

Вказана заява була розподілена для відпрацювання на екіпаж «Океан-Т1.2» роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП НП України у складі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , який прибув на місце о 16 год. 13 хв.

Прибувши на місце, ОСОБА_10 , через вікно своєї квартири АДРЕСА_2 , передала ОСОБА_4 магнітний ключ від дверей до входу в під`їзд, та останній спільно із ОСОБА_8 пройшли до під`їзду, де на першому поверсі зайшли у квартиру АДРЕСА_3 , та пройшли до приміщення кухні, у якій знаходилась ОСОБА_10 .

У цей момент, ОСОБА_10 почала розповідати працівникам поліції про побутовий конфлікт, який виник у неї із сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на кухню пройшов безпосередньо сам ОСОБА_9 , який почав надавати працівникам поліції усні пояснення щодо обставин побутового конфлікту.

Надалі, приблизно о 16 год. 34 хв., знаходячись у сусідній із кухнею кімнаті, на виконання усної вказівки працівників поліції, ОСОБА_9 склав свої письмові пояснення, які передав працівникам поліції, після чого пройшов до своєї кімнати, та у цей же момент працівники поліції виказали ОСОБА_9 вимогу збирати свої речі, з метою проїзду до відділення поліції, на що ОСОБА_9 відповів відмовою, оскільки не розумів, у зв`язку із чим він повинен туди їхати.

Пройшовши до своєї кімнати ОСОБА_9 зачинив двері та почав перебувати у кімнаті. У цей момент працівники поліції складали відповідні адміністративні матеріали на кухні квартири спільно із ОСОБА_10 .

Приблизно о 17 год. 24 хв. ОСОБА_4 підійшов до зачинених дверей у кімнату ОСОБА_9 , та почав виказувати ОСОБА_11 вимогу щодо їх відкриття, на що ОСОБА_9 не погодився, через що ОСОБА_4 почав вибивати двері до кімнати ОСОБА_9 ногами та руками.

Надалі, приблизно о 17 год. 26 хв. ОСОБА_9 добровільно почав відчиняти двері до своєї кімнати, а ОСОБА_4 почав вимагати від ОСОБА_9 лягти на підлогу, при цьому не роз`яснюючи та не попереджаючи про свої наміри застосування фізичної сили або про підстави затримання.

Надалі, перебуваючи біля вхідних дверей до кімнати ОСОБА_9 , працівник поліції ОСОБА_4 , грубо порушуючи ч. ч. 1,2,4,5 ст. 29, ч. 2 ст. 30, ч. ч. 2, 3 ст. 42, ч. ч. 1, 3 ст. 43, ч. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліції», ігноруючи викрики ОСОБА_9 про те, що він погоджується проїхати до відділу поліції добровільно, розуміючи про відсутність в діях ОСОБА_9 будь-якого порушення законності і будь-якої загрози для свого здоров`я і життя та інших правоохоронців, попередньо не повідомивши про застосування фізичної сили, усвідомлюючи, що останній жодного опору не чинить та не становить суспільної небезпеки, безпідставно та явно перевищуючи свої службові повноваження о 17 год. 26 хв. схопив за руки, разом із працівником поліції ОСОБА_8 , діючи групою осіб, без попередньої змови між собою, який у свою чергу пройшов до кімнати вслід за ОСОБА_4 , почали завалювати ОСОБА_9 на ліжко, та у цей момент ОСОБА_8 , грубо порушуючи вимоги ст. ст. 29, 30, 42 Закону України «Про Національну поліцію», використовуючи фізичну силу та спеціальні прийоми боротьби, незважаючи на крики ОСОБА_9 наніс удар рукою в ділянку ребер з лівою сторони тулуба ОСОБА_9 , а ОСОБА_4 завалив ОСОБА_9 на ліжко, при цьому обхопив ОСОБА_9 руками за шию та почав придушувати, спричинивши тим самим потерпілому фізичний біль і моральні страждання.

Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, діючи групою осіб, без попередньої змови між собою, грубо порушуючи вимоги ст. ст. 29, 30, 42 Закону України «Про Національну поліцію», використовуючи фізичну силу та спеціальні прийоми, працівник поліції ОСОБА_8 кулаком своєї правої руки продовжив наносити множинні удари в ділянку голови ОСОБА_9 , а ОСОБА_4 тримав ОСОБА_9 , щоб останній не міг чинити супротив.

Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, працівник поліції ОСОБА_4 , приблизно о 17 год. 27 хв. знову почав душити ОСОБА_9 , та вимагав при цьому від ОСОБА_9 відпустити руку, з метою подальшого застосування спеціальних засобів металевих кайданок.

У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, працівник поліції ОСОБА_4 , приблизно о 17 год. 31 хв. наніс 2 удари коліном правої ноги по тулубу ОСОБА_9 в ділянці ребер, після чого знову почав душити останнього обхопивши його шию своїми руками.

Продовжуючи свої незаконні та протиправні дії, діючи групою осіб, без попередньої змови між собою, ОСОБА_4 придушуючи ОСОБА_9 , разом із ОСОБА_8 , який у свою чергу тримав ОСОБА_9 з боку ніг, грубо порушуючи вимоги ст. ст. 29, 30, 42 ЗУ «Про Національну поліції», використовуючи фізичну силу та спеціальні прийоми боротьби, незважаючи на крики ОСОБА_9 , завели руки останнього за спину, спричинивши тим самим йому фізичний біль і моральні страждання.

У цей час, працівник ОСОБА_8 , який перебував поруч, діставши спеціальний засіб кайданки, та скориставшись безпорадним станом ОСОБА_9 , в якому його протиправно утримували, о 17 год. 33 хв. незаконно надягнув їх на руки за спиною останнього.

В результаті вищеописаних незаконних та протиправних дій з боку інспекторів взводу роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП НП України ОСОБА_4 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 відповідно до висновку експерта № 420 від 27.04.2023 року спричинено тілесні ушкодження у вигляді гематом лобної, потиличної ділянок та лівого ока, саден обличчя та волосистої ділянки голови, гематом грудної клітини та передпліч, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

За викладених обставин 11.05.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28

ч. 2 ст. 365 КК України за кваліфікуючими ознаками - перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, вчинене групою осіб.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що подальше перебування підозрюваного ОСОБА_4 на посаді інспектора поліції може негативно вплинути на повноту, об`єктивність та неупередженість досудового розслідування через наявність ризиків у вигляді знищення, приховування, спотворення чи підроблення документів та речей, які мають значення для досудового розслідування, впливу на потерпілого та свідків в рамках кримінального провадження та можливості продовження підозрюваним злочинної діяльності, а тому останнього, на думку сторони обвинувачення, необхідно відсторонити від займаної посади.

У судовому засіданні

Прокурор підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення. Зазначив, що ризики зазначені у клопотанні є необґрунтованими. Звернув увагу слідчого судді на те, що відсторонення підозрюваного від посади матиме негативний вплив, так як позбавить останнього можливості заробляти кошти на своє утримання. Надавши у судовому засіданні письмове заперечення з додатками захисник просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Підозрюваний підтримуючи думку свого захисника, просив відмовити стороні обвинувачення у задоволенні клопотання та надати йому можливість працювати, щоб забезпечувати себе та вагітну дружину.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, приймаючи до уваги надані стороною захисту матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

З положень ч. 2 статті 157 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини:

1) правову підставу для відсторонення від посади;

2)достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно пункту 3 та 5 розділу 2.4 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ від 07.02.2014 року, підставами для відмови в задоволенні клопотання про відсторонення підозрюваної особи від займаної посади є, здебільшого недостатність підстав для відсторонення підозрюваної особи від займаної посади, а також недоведеність існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину такого ступеня тяжкості, за умови вчинення якого може бути здійснено відсторонення від посади, а також недоведеність того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора. Крім того, слідчим суддям слід враховувати мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження, який полягає у відстороненні від посади, оскільки об`єктивні обставини кримінального провадження можуть свідчити про те, що потреби у відстороненні особи від посади немає.

Як вбачається з матеріалів клопотання, наказом начальника ДПП НП України від 08.02.2021 року № 112 о/с, лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора взводу роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП НП України.

11.05.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України за кваліфікуючими ознаками - перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, вчинене групою осіб.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; висновком судово-медичної експертизи № 420 від 27.04.2023 року; протоколом огляду відеозаписів із нагрудних відеокамер працівників поліції; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

У клопотанні сторона обвинувачення обґрунтовує необхідність відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 від займаної посади інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України запобіганням ризикам у вигляді знищення, приховування, спотворення чи підроблення документів та речей, які мають значення для досудового розслідування, впливу на потерпілого та свідків в рамках кримінального провадження та можливості продовження останнім злочинної діяльності.

Посилання сторони обвинувачення на те, що підозрюваний ОСОБА_4 , маючи незаблокований доступ до службових інформаційних баз даних та систем, може знищити, сховати або спотворити будь яку з речей та документів, які мають значення для досудового розслідування, слідчий суддя відхиляє з огляду на те, що у клопотанні сторони обвинувачення не конкретизовано які саме документи може знищити підозрюваний та яким чином.

Також у клопотанні та у судовому засіданні прокурором не було належним чином обґрунтовано яким чином перебування підозрюваного ОСОБА_4 на посаді інспектора поліції зможе допомогти йому здійснити вплив на свідків, потерпілого, його матір, схиляючи останніх до дачі завідомо неправдивих показань, адже сама по собі посада не може свідчити про можливість особи, яка її займає, впливати на потерпілих, свідків та інших учасників кримінального провадження або перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, на підставі ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 на нього було покладено обов`язок утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні № 0000159, в межах строку досудового розслідування, а відомостей про порушення такого обов`язку у слідчого судді немає.

Крім цього, сторона обвинувачення у клопотанні посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді інспектора поліції може продовжити злочинну діяльність, враховуючи те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється пов`язане з виконанням ним службових обов`язків, а тому його необхідно відсторонити від займаної посади.

Проте, слідчий суддя прийшов до висновку, що посилання сторони обвинувачення на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність, перебуваючи на посаді на підставі того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (пов`язане із виконанням ним службових обов`язків) є необґрунтованими на даний час з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 за місцем служби характеризується лише з позитивного боку та на даний час встановлюються обставини імовірного вчинення кримінального правопорушення (підозрюваний з пред`явлено підозрою не погоджується та зазначає, що потерпілий почав наносити йому удари відповідно до чого, з метою припинення нападу, він застосував до нього фізичний вплив та кайданки , про що він зазначив у своєму рапорті).

Також, конкретних фактів негативної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 з часу початку проведення досудового розслідування та до повідомлення йому про підозру, які б вказували на вчинення будь-яких дій, направлених на існування ризиків, зазначених у клопотанні сторони обвинувачення, слідчим суддею не встановлено та прокурором не доведено наявність таких у судовому засіданні.

Аналізуючи зміст клопотання, слідчий суддя зазначає, що воно не містить обставин, передбачених у ст. 157 КПК України, які б свідчили про доцільність відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурором не доведено, що відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_4 необхідно для припинення або запобігання протиправній поведінці останнього, не доведено наявності ризиків того, що перебуваючи на займаній посаді підозрюваний може негативно впливати на хід досудового розслідування, шляхом впливу на свідків у кримінальному провадженні, інших учасників кримінального провадження, протиправним перешкоджанням кримінальному провадженню іншим чином, а отже під час розгляду клопотання прокурора було встановлено відсутність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення підозрюваного від посади.

Беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку застосування до підозрюваного ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади не відповідає засадам розумності і пропорційності, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи даної особи.

Крім того, слідчий суддя враховує існування негативних наслідків такого відсторонення від посади для підозрюваного ОСОБА_4 , в тому, що останній, як діючий працівник поліції не зможе офіційно влаштуватися на іншу роботу та заробляти кошти на своє утримання та утримання вагітної дружини, так як в таких його діях будуть вбачатися ознаки кримінального правопорушення, пов`язаного із корупцією.

А також слідчий суддя приймає до уваги лист заступника начальника управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_14 , наданий стороною захисту у судовому засіданні, в якому останній зазначає про негативні наслідки для Управління патрульної поліції в Одеській області у разі відсторонення інспектора ТОР ОСОБА_4 від посади, з огляду на те, що наразі в Україні діє воєнний стан та співробітники ТОР вкрай необхідні для несення служби із метою забезпечення виконання завдань за призначенням під час військового стану.

Слідчий суддя вважає, що негативні наслідки відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 від посади перевищують необхідність та можливість досягнення завдань у даному кримінальному провадженні, які могли і мали бути досягнуті на стадії досудового розслідування, та буде суперечити реалізації прав особи, які закріплені в Конституції України, а саме по собі відсторонення буде «грубим свавіллям» у розумінні практики Європейського суду із прав людини.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що стороною обвинувачення до клопотання не було долучено будь-яких відомостей, які б могли свідчити про існування вказаних в клопотанні ризиків, а також не доведено існування негативних наслідків у разі незастосування вказаного у клопотанні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не доведено наявності необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання сторони обвинувачення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 154-157, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0000159 від 25.03.2023 року про відсторонення від посади інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1