Номер провадження:1-кп/521/66/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з секретарем ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно обвинувального акту:
За даним епізодом дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.
За даним епізодом дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.
За даним епізодом дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.
Крім того, у квітні 2014 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, переслідуючи мету наживи, познайомився із ОСОБА_12 , котрому повідомив, що він являється власником автосалону у м. Києві, який на даний час реалізує, у тому числі, автомобілі іноземних виробників за заниженими цінами, у зв?язку з переїздом на постійне місце проживання до країни Італія. Не маючи жодного відношення до продажів автомобілів через автосалони м. Києва, ОСОБА_7 знаходячись біля 2 під?їзду житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 зловживаючи довірою, умовив ОСОБА_12 передати йому гроші у сумі 1100 доларів США, у вигляді завдатку на купівлю автомобіля «Ніссан-Кашкай». Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 умовив ОСОБА_12 , щоб йому осатаній передав кошти під приводом оформлення документів, ремонту бортового комп?ютера вказаного автомобіля та для вирішення своїх питань по бізнесу в рахунок оплати автомобіля. У результаті чого, ОСОБА_12 , перебуваючи біля під?їзду житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 частинами передав ОСОБА_7 ще 7400 доларів США. Такими чином, ОСОБА_12 , передав ОСОБА_7 грошові кошти на загальну суму 8500 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту згідно курсу Національного банку України станом на 01.04.2014 року становило 93 050 гривень, на придбання автомобілю «Ніссан-Кашкай», відповідно до чого було складено розписку від 19.05.2014 на суму 8500 доларів США. У подальшому, ОСОБА_7 , не маючи наміру виконувати умови договору по продажу автомобілю ОСОБА_12 , привласнив грошові кошти останнього, розпорядившись ними на свій розсуд, чим спричинив матеріальний збиток на загальну суму 93 050 гривень, що завдало значної шкоди потерпілому.
За даним епізодом дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, що завдало значну шкоду потерпілому.
Крім того, у травні 2014 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, переслідуючи мету наживи, познайомився із ОСОБА_13 , котрій повідомив неправдиву інформацію стосовно сприяння придбання із-за кордону батарей для опалення. Вводячи в оману, скориставшись довірою ОСОБА_13 , яка вірила у добросовісність чого намірів стосовно створення родини та подальшого проживання разом, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою м. Одеса, вул. Закарпатська 66, умовив потерпілу передати йому грошові кошти у сумі 7000 гривень, котрі повинен був відправити за кордон для закупівлі теплового обладнання. Однак, свої зобов?язання ОСОБА_7 не виконав, грошові кошти останньої привласнив, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив збиток потерплій на суму7000 гривень (сім тисяч гривень).
За даним епізодом дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.
За даним епізодом дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах.
21.09.2023 року, під час судового розгляду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності встановлених ст. 49 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
При цьому обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що згоду на закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 190 КК України він надає добровільно та без примусу, та йому зрозуміла суть обвинувачення і підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України. Поряд з цим, вважав необхідним продовжити судовий розгляд кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторін, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Щодо вирішення клопотання сторони захисту колегія суддів виходить з наступного.
Так, з обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів та передбачають покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Початком перебігу строку давності кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України (за епізодами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 ) є день, коли було вчинено останній інкримінований злочин у даному провадженні, тобто, згідно обвинувального акту з березня 2015 року і ця обставина сторонами не заперечується.
З огляду на наведене, з цього часу минуло більше п`яти років, тобто у даному кримінальному провадженні за епізодами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.
Документів чи даних про те, що відносно ОСОБА_7 у даному провадженні застосовувались дії оперативно-розшукової діяльності чи наявності відносно особи оперативно-розшукової справи, суду не надані. Відтак, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення строків давності, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України.
Обвинувачений, якому були роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав в цій частині обвинувачення.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю судом, в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно абз. 3 ч. 7 ст. 284 КПК України, у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження..
З`ясувавши позицію обвинуваченого, впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
Щодо заявлених у даному кримінальному провадженні цивільних позовів за епізодами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, колегія суддів вважає зазначити наступне.
У даному провадженні було заявлено позовні вимоги до обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме:
- потерпілою ОСОБА_8 , про стягнення з ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 314900 гривень;
- потерпілою ОСОБА_11 , про стягнення з ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 332262,78 гривень;
- потерпілим ОСОБА_12 , про стягнення з ОСОБА_7 матеріальних та моральних збитків на загальну суму 103050 гривень.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ч. 1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Таким чином, цивільний позов суд розглядає по суті у випадках, передбачених ч.1 ст.129 КПК України.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної школи у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України, колегія суддів позбавлена можливості вирішити цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , про стягнення завданої їм шкоди. Вказані цивільні позови необхідно залишити без розгляду та роз`яснити потерпілим, що вони не позбавлені права вирішити їх у порядку цивільного судочинства.
Заходи забезпечення у виді арешту майна, у даному кримінальному провадженні, не застосовувались. Речові докази та судові витрати, у даному кримінальному провадженні, відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284-286, 350, 372 КПК України, колегія суддів
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , про стягнення завданої їм шкоди залишити без розгляду та роз`яснити особам їх право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2