Справа № 583/3107/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2023 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

її захисника ОСОБА_5

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження № 00000257 від 09.06.2021, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новопавлівка Оріхівського району Запорізької області, громадянки України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на посаді медичної сестри Комунального закладу «Криворізьке об`єднання «Фтизіатрія», раніше несудимої

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України,-

установив:

08.06.2021 близько 22.00 години ОСОБА_4 перебувала разом із ОСОБА_6 , з яким у неї були близькі відносини, у житловому будинку за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , де вони спільно відпочивали вживаючи алкогольні напої. На ґрунті вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої потерпілий ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в той час, коли обвинувачена проходила повз нього, направляючись на вихід з будинку, щоб викинути побитий скляний бокал, схопив останню за кисть правої руки, заламав руку назад та з силою тілом та ногою притиснув до стіни, чим неправомірно застосував до неї фізичне насильство, завдавши їй фізичного болю та спричинивши своїми діями ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження у вигляді: синця в області V п`ястно-фалангового суглобу по тильній поверхні правої кисті, синця в нижній третині передньої бокової поверхні лівого стегна, синця в верхній третині внутрішньої поверхні правого стегна. В цей час ОСОБА_4 , перебуваючи в умовах протиправного посягання, діючи умисно, з метою спричинення тяжкої шкоди здоров`ю нападника, яка явно не відповідала небезпечності посягання та обстановці захисту, завдала удар в область грудей ОСОБА_9 гострою частиною уламку скляного бокалу, який тримала в лівій руці, спричинивши в такий спосіб ОСОБА_10 проникаючу в плевральну порожнину різану рану лівої половини грудної клітини в III міжребір`ї по середньо-ключичній лінії, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 124 КК України - умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

17.02.2023 прокурором в порядку ст.338 КПК України, змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, в якому раніше обвинувачувалася ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 121 КК України на ст.124 КК України. Потерпілому ОСОБА_6 роз`яснено право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, який таким правом не скористався.

Обвинувачена ОСОБА_4 , яка змінила прізвище після укладення шлюбу з ОСОБА_11 , у судовому засіданні свою вину не визнала та пояснила, що 24.07.2023 вони з потерпілим уклали шлюб, до цього проживали однією сім`єю. 08.06.2021 вони приїхали з м. Дніпра у м. Охтирка, запросили друзів і разом відпочивали при цьому вживали алкогольні напої. Через деякий час потерпілий, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, безпідставно почав до неї чіплятися, штовхнув її ногою, прижав рукою та своєю ногою вдарив по її нозі У цей час у неї в руці був розбитий скляний фужер, який розбив потерпілий і вона хотіла викинути фужер у смітник, але у зв`язку із застосуванням до неї фізичної сили, захищаючись вдарила битим фужером потерпілого у груди. Вважає, що це був самозахист, умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому вона не мала, що, на її переконання, виключає її вину у інкримінованому їй злочині.

Захисник у судовому засіданні також висловив думку про відсутність у діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, у зв`язку з чим просив виправдати обвинувачену.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні 11.10.2021 пояснив, що подія, про яку зазначено в обвинувальному акті, сталася у будинку його матері за адресою: АДРЕСА_2 . Обвинувачена та потерпілий ОСОБА_6 удвох приїхали з м. Дніпро до м. Охтирка Сумської області відпочити, для цього вони запросили друзів і разом на ганку будинку вживали алкогольні напої, в них було дві чи три пляшки коньяку. Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що він був у стані середнього алкогольного сп`яніння, обвинувачена пішла до будинку, а потерпілий пішов за нею, де в кімнаті будинку між ними виникла сварка, під час якої обвинувачена зненацька завдала потерпілому удар побитим бокалом у груди, де вона взяла той бокал йому не відомо. При цьому потерпілий вказав, що фізичне насилля до обвинуваченої не застосовував, звідки на її тілі з`явилися сліди багряного кольору він не знає. Після цього потерпілий вибіг на вулицю, побіг до магазину, де йому викликали швидку допомогу, оскільки у нього була рана з лівої сторони вище грудей. Потерпілий зазначив, що на даний час він почувається добре, вони з обвинуваченою проживають разом, примирилися, жодних претензій до неї не має, у зв`язку з чим подав заяву про закриття провадження у справі відносно обвинуваченої.

Разом з тим, незважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_4 , її винуватість знайшла своє підтвердження під час судового розгляду сукупністю досліджених та проаналізованих судом письмових доказів.

Даними протоколу огляду місця події від 09.06.2021 з фототаблицею до нього, відповідно до якого під час огляду території жилого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 на ручці хвіртки до вказаного домоволодіння виявлено пляму бурого кольору. Ліворуч біля входу до квартири АДРЕСА_4 , що розташована на території зазначеного домоволодіння, поруч з дерев`яним ґанком у траві виявлено скляний розбитий бокал зеленого кольору, який складається з нижньої частини «стійки» та розбитої частини неправильної форми у вигляді «троянди» з нашаруванням речовини бурого кольору, волосся та речовини жовтого кольору. Біля вказаного бокалу знаходиться 2 частини скла. Далі в дворі на ґрунті біля ганку, що на подвір`ї, виявлено пляму речовини бурого кольору. У кімнаті (залі №1) житлового будинку виявлено ковдру синього кольору із зображенням місяця та сонця, яка лежала на розкладеному дивані, з плямою бурого кольору. Також на журнальному столику виявлено частину скла від бокалу (а.с. 49-55).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксації (проведення відеозапису) від 09.06.2021, проведеного на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за участю підозрюваної ОСОБА_12 (на даний час ОСОБА_4 ). З оглянутого судом відеозапису цієї слідчої дії вбачається, як обвинувачена розповіла та показала обставини вчинення нею кримінального правопорушення 08.06.2021 близько 15.00 год. Так зі слів обвинуваченої вона разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_6 , сусідкою ОСОБА_13 та її донькою ОСОБА_14 разом вечеряли в кімнаті кухні та смажили шашлики. ОСОБА_6 сидів на вулиці на ганку будинку та палив. В цей час обвинувачена сиділа разом з малолітньою ОСОБА_14 у кімнаті-залі на розкладеному дивані, при цьому обвинувачена сиділа на краю дивану ближче до серванту, на горі якого стояли 2 скляні фужери білого кольору, а низ та ніжка зеленого. В цей час з вулиці зайшов ОСОБА_6 , у якого була порушена координація, а тому заходячи до кімнати він похилився на сервант, правою частиною тіла зачепив його, від чого скляні фужери впали на стіл, що стояв під сервантом. Від удару один з фужерів не пошкодився, а інший розбився, його ніжка впала на застелену килимом підлогу. Розбитий скляний фужер мав вигляд ніжки з нижньою частиною для пиття. Обвинувачена взяла розбитий скляний фужер з підлоги та йшла до смітника, який знаходився в коридорі при вході до будинку, при цьому зробила зауваження ОСОБА_6 через те, що від його дій розбився скляний фужер, в той час як в будинку знаходилася дитина. Обвинувачена дійшла до смітника, що знаходився біля пральної машини при вході до будинку з лівого боку та в цей час з вулиці в будинок, а саме в коридор зайшов ОСОБА_6 , схопив правою рукою праву руку обвинуваченої та викрутив її в правий бік, від чого остання обперлася спиною об стіну (з лівої сторони коридору). У лівій руці обвинуваченої була частина розбитого фужеру (бокалу), а саме його підставки з ніжкою та нижньою частиною бокалу для пиття. При цьому обвинувачена та потерпілий знаходилися один навпроти одного. В момент коли ОСОБА_6 тримав обвинувачену за праву руку своєю правою рукою остання частиною бокалу, тримаючись за ніжку розбитого бокалу ближче до нижньої частини чаші, зробила замах розбитою частиною чаші бокалу з права на ліво напівзігнутою лівою рікою, що була біля її правої частини тулуба. Вчиняючи такі дії обвинувачена гострою частиною розбитої чаші бокалу нанесла ОСОБА_6 тілесні ушкодження по його тілу зліва на право, у ліву частину грудної клітини. Після цього обвинувачена поклала розбиту частину бокалу, якою вона нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_6 , на пральну машину в кімнаті, що поруч з коридором, а сама пішла на кухню. При цьому потерпілий прослідував за нею, схопив обвинувачену за волосся та остання взяла зі столу дерев`яну качалку та нанесла ОСОБА_15 удар по тім`яній частині голови ззаду, після чого потерпілий, тримаючись рукою за грудну частину тіла зліва, де обвинувачена нанесла йому удар уламком бокалу, швидкою ходою вийшов на вулицю та перечепившись у коридорі через поріжок, впав на землю обличчям (а.с. 118-124).

Даними протоколів отримання зразків від 10.06.2021, згідно яких у приміщенні приймального відділення КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» у підозрюваної ОСОБА_4 (на той час ОСОБА_12 ) відібрано зразки рідкої крові та слини на марлеві тампони для проведення судових експертиз (а.с. 60, 61).

Даними протоколів отримання зразків від 10.06.2021, згідно яких у приміщенні приймального відділення КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» у потерпілого ОСОБА_6 відібрано зразки рідкої крові та слини на марлеві тампони для проведення судових експертиз (а.с. 63, 64).

Даними висновку експерта № 288 від 15.07.2021, за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого приймальне відділення КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» ОСОБА_4 (на той час ОСОБА_12 ) встановлено діагноз: в області V п`ястно-фалангового суглобу по тильній поверхні правої кисті синець, нижня третина передньої бокової поверхні лівого стегна синець, верхня третина внутрішньої поверхні правого стегна синець. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень. Вказані ушкодження згідно з п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. Давність нанесення ушкодження у вигляді синця в області V п`ястно-фалангового суглобу по тильній поверхні правої кисті може відповідати даті, зазначеній в постанові, а саме 08.06.2021, про що свідчить колір синця. Давність нанесення ушкоджень у вигляді синців нижньої третини передньої бокової поверхні лівого стегна та верхньої третини внутрішньої поверхні правого стегна не може відповідати даті, даті зазначеній в постанові, про що свідчить колір синців. Не виключена можливість отримання тілесного ушкодження у вигляді синця в області V п`ястно-фалангового суглобу по тильній поверхні правої кисті при обставинах, викладених у постанові, а саме в насідок того, що ОСОБА_6 схопив праву руку ОСОБА_4 та почав її викручувати (а.с. 69).

Даними висновку експерта № 338 від 22.12.2022, за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_12 , згідно якого механізм спричинення тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_12 може відповідати механізму показаному нею під час проведення слідчого експерименту (а.с. 140).

Даними висновку експерта № 600 від 24.06.2021, за результатами проведення судово-медичної експертизи зразків крові та слини потерпілого ОСОБА_6 , згідно якого кров потерпілого ОСОБА_6 належить до групи 0 з ізогемаглютенінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВ0. Він є видільником (Se) властивого йому групового антигену Н, що встановлено дослідженням зразка його слини (а.с. 89-91).

Даними висновку експерта № 601 від 30.06.2021, за результатами проведення судово-медичної експертизи зразків крові та слини підозрюваної ОСОБА_12 , згідно якого при дослідженні зразка крові підозрюваної виявлено антиген Н ізосерологічної системи крові АВ0. Вона є видільником (Se) властивого їй групового антигену Н, що встановлено дослідженням зразка її слини (а.с. 94-96).

Даними висновку експерта № 238 від 16.07.2021, за результатами проведення судово-медичної експертизи речових доказів, а саме частини розбитого скляного бокала. Згідно вказаного висновку експерта при судово-цитологічному дослідженні 3 фрагментів пошкодженого бокалу на фрагменті умовно позначеному № 1 виявлена кров особи чоловічої генетичної статі, фрагменти посмугованої м`язової, пухкої волокнистої сполучної, жирової тканини та фрагменти судин людини. М`язова, сполучна, жирова тканини та фрагменти судин виявилися непридатними для визначення статі. При визначенні групової належності крові та фрагментів тканин виявлений антиген Н, ізосерологічної системи крові АВО. Отже, кров, фрагменти посмугованої м`язової, пухкої волокнистої сполучної, жирової тканини та фрагменти судин на бокалі можуть належати чоловіку, ймовірніше за все із групою крові О з ізогемаглютеніном анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВ0. У тому числі і ОСОБА_6 . Крові, фрагментів посмугованої м`язової, пухкої волокнистої сполучної, жирової тканини та фрагментів судин ОСОБА_12 на бокалі не виявлено. На фрагментах бокалу, умовно позначених № 2, № 3 виявлений піт без домішки крові. Епітеліальні клітини в об`єктах № 2, № 3 не знайдені. При визначенні групової належності поту а об`єктах № 2, № 3 реакцією абсорбції елюції виявлений антиген Н, ізосерологічної системи крові АВ0. Отже, походження слідів поту на бокалі можливо від особи із будь-якою категорією видільництва, ймовірніше за все із групою крові 0 з ізогемаглютеніном анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВ0, у тому числі як від ОСОБА_12 так і від ОСОБА_6 , а також при змішанні поту ОСОБА_11 і ОСОБА_6 .На фрагменті бокалу, умовно позначеному № 4 кров,піт та епітеліальні клітини не виявлені. На фрагменті бокалу умовно позначеному № 1, на його внутрішній поверхні, виявлені волокна схожі на волосся, які були вилучені, запаковані та додаються до висновку експерта. Вилучені фрагменти біологічної речовини (м`язова, сполучна, жирова тканини та фрагменти судин людини) для ДНК-дослідження запаковані, додаються до висновку експерта (а.с. 99-104).

Даними висновку експерта № 287 від 13.07.2021, за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , згідно якого у хірургічному відділенні КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» ОСОБА_6 встановлений діагноз: різана рана лівої половини грудної клітини в ІІІ міжребер`ї по середньо-ключичній лінії проникаюча в плевральну порожнину, різана рана комірцевої зони зліва. Дані ушкодження утворилися від дії гострого предмету, про що свідчить характер ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді різаної рани лівої половини грудної клітини в ІІІ міжребер`ї по середньо-ключичній лінії проникаюча в плевральну порожнину. Небезпечне для життя і за цією ознакою, згідно з п. 2.1.1 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді різаної рана комірцевої зони зліва згідно з п. 2.3.1 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Давність нанесених ушкоджень може відповідати даті, зазначеній в постанові, а саме 08.06.2021, про що свідчать дані медичної документації. Вищевказані тілесні ушкодження могли бути отримані при обставинах вказаних у постанові. (а.с. 126-127).

Даними висновку експерта № 337 від 27.07.2021, за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , згідно якого механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 може відповідати частково механізму показаному підозрюваною ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту 09.06.2021, так як кількість тілесних ушкоджень не відповідає кількості нанесених фізичних дій, показаних підозрюваною ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту (а.с. 106).

Також судом досліджено надані стороною обвинувачення наступні висновки експертів:

висновок експерта № 602 від 30.06.2021, за результатами проведення судово-медичної експертизи речовин, згідно якого в об`єктах № 1, № 2 на двох вирізах тканини, вилучених під час огляду місця події 09.06.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , та наданих на дослідження, знайдено кров людини, виявлено антиген Н ізосерологічної системи крові АВ0, який як основний властивий групі крові 0 з ізогемаглютенінами анти-А та анти-В, а як супутній усім іншим групам крові. Зважаючи на одержані результати серологічного дослідження слідів крові на речових доказах та групову характеристику крові осіб, які проходять за ознаками кримінального провадження, можна сказати, що походження цих слідів крові можливе як від потерпілого, так і від підозрюваної (а.с. 74-76).

висновок експерта № 604 від 30.06.2021, за результатами проведення судово-медичної експертизи речового доказу, а саме грунту, вилученого під час огляду місця події 09.06.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якої на об`єкті дослідження знайдено кров людини, виявлено антиген Н ізосерологічної системи крові АВ0, який як основний властивий групі крові 0 з ізогемаглютенінами анти-А та анти-В, а як супутній усім іншим групам крові. Зважаючи на одержані результати серологічного дослідження слідів крові на речових доказах та групову характеристику крові осіб, які проходять за ознаками кримінального провадження, можна сказати, що походження цих слідів крові можливе як від потерпілого, так і від підозрюваної (а.с. 79-81).

висновок експерта № 603 від 30.06.2021, за результатами проведення судово-медичної експертизи речового доказу, а саме марлевого тампону зі змивом з хвіртки, вилученого під час огляду місця події 09.06.2021 за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно вказаного висновку експерта в об`єкті № 1 на марлевому тампоні з хвіртки знайдено кров людини, виявлено антиген Н ізосерологічної системи крові АВ0, який як основний властивий групі крові 0 з ізогемаглютенінами анти-А та анти-В, а як супутній усім іншим групам крові. Зважаючи на одержані результати серологічного дослідження слідів крові на речовому доказі та групову характеристику крові осіб, які проходять за ознаками кримінального провадження та відсутність контрольного матеріалу (змивів з прилеглих до слідів крові ділянок), контроль марлі не є контрольним матеріалом, зробити висновок про групову характеристику цієї крові та походження її від конкретної особи не можна (а.с. 84-86).

У даному випадку суд не приймає зазначені висновки експертів до уваги, оскільки вони є малоінформативними, не спростовують та не підтверджують вини обвинуваченої.

Також суд вважає не спроможними і доводи обвинуваченої стосовно наявності у її діях необхідної або уявної оборони, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що кожен має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади для захисту.

Згідно з ч. 3 ст. 36 КК, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

За ч.4 ст. 36 КК України особа не підлягає кримінальній відповідальності, якщо через сильне душевне хвилювання, викликане суспільно небезпечним посяганням, вона не могла оцінити відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту.

Також положеннями ч.5 цієї ж статті визначено, що не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання.

При цьому для вирішення питання про відсутність чи наявність стану необхідної оборони, перевищення її меж, у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, необхідно здійснювати порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання і акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання, а також перевірити наявність чи відсутність обставин, передбачених ч. 5 ст. 36 КК України.

Як стверджувала у судовому засіданні обвинувачена, у неї був відсутній умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , оскільки потерпілий є її чоловіком, а на той час вони проживали разом як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння і застосував до неї фізичне насильство у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, а тому вона діяла у стані необхідної оборони.

Разом з тим потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що фізичного насилля до обвинуваченої не застосовував і йому невідомо звідки у неї тілесні ушкодження, хоча неодноразово зауважував, що пробачає свою дружину і просить її не карати, а обвинувачена, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду зазначала, що потерпілий їй наніс удар своєю ногою по її нозі і викручував руку. При цьому очевидці такої події відсутні.

Так, оцінюючи невідповідність тяжкої шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_6 , ступеню небезпечності його посягання та існуючій обстановці захисту, суд приходить до висновку про невідповідність дій обвинуваченої, які не були очевидно необхідними, зокрема щодо заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому.

При цьому, співставляючи встановлені обставини із диспозицією ч.5 ст. 36 КК України, суд приходить до висновку, що у ході судового розгляду не було встановлено у обвинуваченої жодної з підстав для необхідної оборони, що має становити наявність хоча б одного із таких посягань, а саме: 1) напад озброєної особи, або 2) напад групи осіб, або 3) протиправне насильницьке вторгнення в житло чи інше приміщення. За наведених обставин не можна вважати дії ОСОБА_4 такими, що були здійснені у межах необхідної оборони.

Доказів, які б свідчили, що обвинувачена під час заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень перебувала під впливом фізіологічного афекту чи іншого (природного) емоційного стану, котрий би міг бути психологічною підставою для сильного душевного хвилювання суду також не надано.

Отже, встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність такого акту суспільно небезпечного посягання зі сторони потерпілого, який би за своїми об`єктивними ознаками міг створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченій, що у свою чергу могло викликати в останньої невідкладну необхідність у заподіянні шкоди потерпілому у виді тяжких тілесних ушкоджень, що явно не відповідало обстановці захисту від протиправних дій потерпілого.

Судом проведено ретельну перевірку доводів обвинуваченої про наявність підстав для постановлення виправдувального вироку, які свого підтвердження, як під час досудового розслідування, так і у ході судового розгляду не віднайшли та спростовуються дослідженими судом матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Також не встановлено судом і підстав, зазначених у розділі ІХ Загальної частини КК України, щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Таким чином оцінивши досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає їх належними та допустимими, а у сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину та такі її дії кваліфікує за ст. 124 КК України умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

При призначенні покарання суд керується наступним.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

За приписами ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора», правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання, призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.

Крім того відповідно до практики Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 року у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, визначених ст. 67 КК України такими, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Отже призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до двох років, обставини його вчинення, що мало місце на побутовому грунті під час вживання алкогольних напоїв, умисний протиправний характер діяння, форму і ступінь вини ОСОБА_4 , мотивацію даного кримінального правопорушення, а саме з метою захисту від протиправного посягання потерпілого, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного у виді заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку в нарко-, психдиспансері не перебуває, працює медичною сестрою, перебуває у шлюбі з потерпілим, тобто має сталі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно. Також суд враховує позицію потерпілого, який висловив своє прощення щодо обвинуваченої та просив її не карати.

Згідно з досудовою доповіддю служби з питань пробації існує середній рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ступінь ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб. Отже, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_4 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с. 27-29).

З огляду на викладені вище обставини та дані про особу обвинуваченої, суд дійшов висновку про призначення їй покарання в межах санкції за ст. 124 КК України у виді виправних робіт.

На думку суду, призначене обвинуваченій покарання відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, рекомендаціям, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим беручи до уваги особу винної, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, заміжня, що свідчить про наявність у неї міцних соціальних зв`язків, працює, позитивно характеризується за місцем проживання, як особа, що не має шкідливих звичок, алкогольними напоями не зловживає, ввічлива, трудолюбива, її вік, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючої покарання обставину у виді активного сприяння розкриттю злочину шляхом надання правдивих показів про обставини його вчинення, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене на побутовому грунті, внаслідок неправомірних дій потерпілого сама обвинувачена отримала легкі тілесні ушкодження, після вчинення кримінального правопорушення не притягувалася до кримінальної відповідальності, не вчиняла нових злочинів проти здоров`я особи, що свідчить про можливість її перевиховання без ізоляції від суспільства, застосувавши положення ст. 75 КК України та звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Звільняючи обвинувачену від реального відбування покарання, суд покладає на неї обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за поведінкою в період іспитового строку.

Обраний обвинуваченій вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не надійшло, тому суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченій до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт майна у кримінальному провадженні, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2021 на частину скляного бокалу (розбитого) з нашаруванням РБК та волосся (стійка і ніжка); дві частини скла від бокалу; ґрунт з РБК; змиви з хвіртки з частинами РБК; частину ковдри з РБК (тканина); дерев`яну качалку, які були вилучені 09.06.2021 під час огляду місця події.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити їй покарання за цим законом у виді 1 (одного) року виправних робіт з відрахуванням 15% із суми заробітку в дохід держави.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2021 на частину скляного бокалу (розбитого) з нашаруванням РБК та волосся (стійка і ніжка); дві частини скла від бокалу; ґрунт з РБК; змиви з хвіртки з частинами РБК; частину ковдри з РБК (тканина); дерев`яну качалку, які були вилучені 09.06.2021 в ході проведення огляду місця події.

Речові докази: частину скляного бокалу (розбитого) з нашаруванням РБК та волосся (стійка і ніжка); дві частини скла від бокалу; ґрунт з РБК; змиви з хвіртки з частинами РБК; частину ковдри з РБК (тканина); зразки крові ОСОБА_6 ; зразки крові ОСОБА_12 ; фрагмент біологічної речовини, витяжки зі слідами крові, волокна схожі на волосся, що передані до камери зберігання речових доказі Охтирського РВП ГУНП Сумській області згідно квитанції № 001420 після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1