Справа 303/3581/23
№ 1-кп/303/319/23
рядок стат. звіту 197
В И Р О К

20 червня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачеві, кримінальне провадження № 0000248, внесене до ЄРДР 04.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ Краснодарського краю, фактично проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою - спеціальною освітою, розлученої, військовослужбовиці контрактної служби військової частини НОМЕР_1 на посаді кухар у званні «солдат», раніше не судимої,

-у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

сторони захисту (в режимі відноконференції) - обвинуваченої ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , займаючи посаду кухар господарчого відділення взводу забезпечення самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерії групи військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час дії особливого періоду, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою ухилитися від проходження військової служби в період з 26.10.2021 року по 21.04.2023 року без поважних причин не з`явилася та була відсутня на військовій службі проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Своїми діями ОСОБА_3 , вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнала повністю та показала, що дійсно за наведених в обвинувальному акті обставин була відсутня на військовій службі в період з 26.10.2021 року по 21.04.2023 року через обставини про які не бажає повідомляти суду. У вчиненому щиро кається, просить суворо її не карати.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, проти чого не заперечували учасники судового розгляду, з`ясувавши при цьому обставини щодо правильного розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченої та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченої.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), а вина її доведена і нею повністю визнана.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення (злочину), всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винної, керуючись законом.

Так, ОСОБА_5 , раніше не судима, має постійне місце проживання, за місцем несення служби характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.407 КК України із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись: ст. 368- 374, 376, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).

Головуючий Наталія МОРОЗОВА