Справа № 751/4728/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/707/23
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

17 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 липня2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 308, ч. 2 cт. 317 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Іларіонове, Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянину України, не працюючому, з неповною середньою освітою, який має неповнолітню дитину, зареєстрованому та фактично проживаючому по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, продовжений строк тримання під вартою до 25 вересня 2023 року включно, з визначенням розміру застави в сумі 214 720 гривень.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції вказав на те, що кримінальне провадження лише призначене до розгляду, а підстав для скасування запобіжного заходу або заміни на більш м`який не встановлено, ризики, які були враховані під час обрання міри запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду в частині вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати,як необґрунтовану, та обрати йому інший більш м`який вид запобіжного заходу, не пов`язаний із позбавленням волі, поклавши на нього обов`язки визначені ст. 194 КПК України.

Звертає увагу, що в резолютивній частині ухвали не вказаний розмір застави, що обмежує його право у внесенні застави та звільненні з-під варти.

Мотивує тим, що вказані у клопотанні прокурора ризики недоведені належними доказами та ґрунтуються на припущеннях. Крім того, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вважає, що клопотання сторони захисту про застосування щодо нього більш м`якого виду запобіжного заходу було розглянуте суто формально. Він нічого не приховує від суду і критично ставиться до своїх дій, не має на меті переховуватись та впливати на свідків, не має бажання продовжувати вчинення кримінальних правопорушень та запевняє, що буде прибувати за першою ж вимогою слідчого, прокурора або суду.

Суддею не був врахований незадовільний стан його здоров`я,оскільки йому було встановлено кілька серйозних діагнозів і він перебуває під постійним наглядом лікарів, отримує лікування, яке в умовах слідчого ізолятору значно важче. Більш того, у нього наявне хронічне захворювання на гепатит С, з приводу чого він був направлений на стаціонарне лікування, він хворіє й іншими тяжкими невиліковними захворюваннями, перебуває на обліку в туберкульозному диспансері. На його утриманні перебуває неповнолітній син,який потребує його підтримки та уваги.

Оскільки він має місце реєстрації та проживання, то вважає, що відносно нього можна застосувати більш м`який вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю та покладенням ряду обов`язків. Розмір визначеної застави вважає непомірним для нього.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про зміну раніше обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту, прокурора, який з доводами сторони захисту не погодився,вказуючи, що за місцем проживання обвинуваченого і вчинялися правопорушення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу, з урахуванням особливостей судового розгляду кримінального провадження, а тому обґрунтованість підозри, коли складений обвинувальний акт і відбуватиметься перевірка доведеності чи недоведеності обвинувачення, апеляційним судом перевірятися не може, оскільки це буде прямим втручанням апеляційної інстанції в розгляд обвинувачення судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, окрім нетяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із організацією місця для вживання наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, ОСОБА_6 обвинувачується ще у двох тяжких злочинах, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та їх збутом, за які передбачені покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд вірно врахував, що кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, на час вирішення клопотання прокурора судовий розгляд ще не був розпочатий, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з урахуванням того, що ОСОБА_6 хоча і має зареєстроване місце проживання, але обвинувачується в організації місця для вживання наркотичних засобів та збуті наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень з корисливою метою. При цьому, ОСОБА_6 не працює та не має законного і стабільного джерела прибутку, що свідчить про наявність обґрунтованих ризиків можливості продовження злочинної діяльності, ухилення від явки до суду, адже міцних соціальних зв`язків обвинувачений не має.

Ризик це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Наявність у обвинуваченого неповнолітнього сина, не свідчить про міцність соціальних зв`язків, як він помилково вважає. Також сумнів є той факт, що за відсутності роботи та прибутків, обвинувачений утримує дитину та піклується про неї.

Твердження ОСОБА_6 про наявність у нього ряду тяжких та хронічних захворювань не можуть бути визнані об`єктивними підставами для звільнення його з-під варти, як він про це просить, адже це тяжкі та невиліковні захворювання, які обвинувачений лікує вже певний час і їх наявність не стала перешкодою для того, щоб вчиняти кримінальні правопорушення.

На періодичне та стаціонарне лікування ОСОБА_6 необхідні значні грошові кошти, наявність яких за відсутності законних та стабільних джерел прибутку, є сумнівною. В той же час, слідчий ізолятор укомплектований медичною частиною та кваліфікованими медичними працівниками, які в будь-який час можуть надати всю необхідну допомогу, а у разі, коли в умовах слідчого ізолятора таку допомогу надати не має можливості, особа, яка утримується під вартою, буде направлена у відповідний медичний заклад для надання кваліфікованої допомоги.

За таких обставин, ОСОБА_6 в повному обсязі забезпечений медичною допомогою, яку в разі необхідності має можливість отримати.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення дійсно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого про те, що судом в резолютивній частині ухвали не вказано суму застави. У резолютивній частині ухвали суду від 28 липня 2023 року визначено обвинуваченому ОСОБА_6 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн., та визначено коло обов`язків, які покладаються на обвинуваченого у разі сплати застави та звільнення його з-під варти.

Визначений судом розмір застави не може вважатись непомірним для ОСОБА_6 , як він про це вказує в апеляційній скарзі, адже розмір застави обвинуваченому був зменшений зі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб (був визначений під час обрання міри запобіжного заходу) до 80 прожиткових мінімумів. При цьому, суд врахував обставини вчинення кримінальних правопорушень, корисливу мету їх вчинення, особу винного та прийшов до обґрунтованого висновку, що саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 липня 2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строків тримання під вартою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12