Справа № 755/6516/23
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

"30" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000571 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Із Київської міської прокуратури до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду вищевказаний обвинувальний акт та додані до нього документи, які ухвалою судді призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення його до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, крім того клопотав про продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Сторона захисту заперечувала проти призначення справи до розгляду, просила повернути обвинувальний акт та додані до нього документи прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, крім того, клопотала про витребування документів та просила під час продовження застосування запобіжного заході у виді домашнього арешту змінити ОСОБА_3 заборону залишати житло з цілодобової на нічний період доби, обвинувачений підтримав своїх захисників.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування прокурору, задоволенню не підлягає, оскільки при дослідженні обвинувального акту та доданих до нього документів судом не встановлено істотних порушень, які б перешкоджали можливості призначити провадження до розгляду.

Клопотання про витребування документів, які характеризують особу потерпілого, також не підлягає задоволенню, оскільки подане на стадії підготовчого судового засідання без врахування положень глави 15 розділу ІІ КПК України, є передчасним за своєю суттю із урахуванням наведених правових норм у частині порушеного питання.

Крім того конституційний принцип презумпції невинуватості є багатоаспектним, діє на всіх стадіях кримінального провадження та навіть після його завершення, сутність цього принципу полягає в тому, що презумпція стосовно непричетності особи до вчинення кримінального правопорушення має універсальний характер, поширюється на всі сфери суспільного життя особи та діє доти, доки її не спростовано належним чином, тобто, за приписами статті 62 Конституції України, у законному порядку й обвинувальним вироком суду.

Що стосується клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд приходить до наступного.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід.

Відповідно до ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Крім того, ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі /ч.ч.1,2 ст.181 КПК України/.

Нормою ч.4 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 неодружений, не працює, має місце реєстрації у місті Луганську, проживання у місті Києві. Крім того, згідно ст.178 КПК України, суд оцінює у сукупності всі обставини, зокрема вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, а тому ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини дозволяє суду зробити висновок про можливість обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, що на думку суду буде достатнім й необхідним заходом забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам.

При цьому, суд вважає, що обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим їх застосування не суперечить п.2 ч.3 ст.132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ.

Крім того, клопотань про розгляд кримінального провадження колегією суддів не надходило.

Із урахуванням наведеного є всі достатні підстави для призначення судового розгляду кримінального провадження, яке необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору та витребування документів - відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000571 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України та доданих до нього документів, у відкритому судовому засіданні на 10 годину 00 хвилин 07 червня 2023 року в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за участю учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

-утриматись від спілкування з потерпілою та свідками;

-не виїжджати за межі України, без дозволу суду;

-здати при наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 під домашнім арештом обов`язків, строком, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 30 липня 2023 року включно.

Роз?яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов?язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Виконання ухвали покласти на Головне управління Національної поліції у місті Києві та орган Національної поліції за місцем перебування обвинуваченого під домашнім арештом, а контроль за її виконанням на прокурора Київської міської прокуратури.

Органу Національної поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: