Провадження № 1-кс/202/5316/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

30 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна - ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Дніпро клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ФОП ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000358 від 30 вересня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2023 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська через систему «Електронний суд» надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ФОП ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000358 від 30 вересня 2022 року, відповідно до якого просив скасувати арешт на банківські рахунки ФОП ОСОБА_3 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у філії Житомирського обласного управління АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» () накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровськ ОСОБА_1 від 01 червня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000358 від 30.09.2022 року.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що на підставі клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000358 від 30 вересня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 366 КК України, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровськ ОСОБА_1 від 01 червня 2023 року накладено арешт на майно. Серед майна на яке зазначеною ухвалою суду накладено арешт є грошові кошти ФОП ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ), що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у філії Житомирського обласного управління АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (). Заявник вважає, що ухвала про накладення арешту була винесена із порушенням норм чинного кримінально-процесуального законодавства України, а також прав та охоронюваних законом інтересів власників майна. Зауважив, що ФОП ОСОБА_3 має значну кількість контрагентів та господарських і фінансових зобов`язань перед такими контрагентами, відповідно виконати які не вбачається можливим через арешт грошових коштів на рахунках (паралізування діяльності), що має наслідком порушення прав та законних інтересів третіх осіб. В свою чергу, паралізування підприємницької діяльності унеможливлює здійснення господарської діяльності та отримання прибутку, тобто грошових коштів які в майбутньому можуть бути використані для відшкодування завданих злочином шкоди. Наведене зумовило адвоката ОСОБА_4 в інтересах ФОП ОСОБА_3 звернутись до слідчого судді з відповідним клопотання.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27 червня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , ухвалою якої від 27 червня 2023 року відкрито провадження у справі та клопотання призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні та зобов`язано уповноважену особу СУ ГУНП в Дніпропетровській області надати слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0000358 від 30 вересня 2022 року для їх дослідження в судовому засіданні та належного розгляду поданого клопотання.

Адвокат ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000358 від 30 вересня 2022 року підтримали в повному обсязі та наполягали на його задоволенні. Доповіли, що банківські рахунки використовуються для господарської діяльності та ФОП ОСОБА_3 має значну кількість контрагентів та господарських і фінансових зобов`язань перед такими контрагентами, відповідно виконати які не вбачається можливим через арешт грошових коштів на рахунках, а саме зупинення діяльності, що має наслідком порушення прав та законних інтересів третіх осіб, на підтвердження чого надали відповідні копії документів. Звернули увагу, що власник майна ОСОБА_3 не є підозрюваним у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 209 КК України, санкція якої передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту. Вказав, що на теперішній час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні та на даний час не відпала потреба в застосуванні такого заходу.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В ході судового розгляду встановлено, СУ ГУНП в Дніпропетровській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000358 від 30 вересня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000358 від 30 вересня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 366 КК України. Накладено арешт на грошові кошти ФОП ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ), що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у філії Житомирського обласного управління АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (), шляхом заборони права на розпорядження грошима в безготівковій формі та зупинення видаткових операцій, за виключенням операцій щодо розрахунків з державним бюджетом та операцій по надходженню коштів.

Із мотивувальної частини ухвали вбачається, що арешт на банківські рахунки було накладено у відповідності до ст. 170 КПК України, за наявності на час розгляду клопотання про арешт майна даних, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

При цьому, частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено в тому числі на гроші у безготівковій формі, які знаходяться на банківських рахунках.

15 червня 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 362; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, санкції яких не передбачають обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) є фізичною особою-підприємцем.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення Sargsyan v. Azerbaijan, n.220.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В ході судового розгляду встановлено, що банківські рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті у філії Житомирського обласного управління АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (), використовуються ФОП ОСОБА_3 в межах здійснення господарської діяльності та накладений арешт призведе до зупинення правомірної підприємницької діяльності особи, та негативних наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Окрім того, враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, зокрема, арешт майна, що відповідає положенню ст. 174 КПК України, а також ту обставину, що органом досудового розслідування в ході розгляду даного клопотання не підтверджено, що грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у філії Житомирського обласного управління АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (), мають відношення до кримінального провадження № 0000358 від 30 вересня 2022 року, зокрема те, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та відсутні відомості про визнання цих грошових коштів речовими доказами у справі та отримані ФОП ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість поданого клопотання про скасування арешту майна, у зв`язку з чим вважає за необхідне його задовольнити.

Частиною 1 статті 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік цих ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ФОП ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000358 від 30 вересня 2022 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року на грошові кошти ФОП ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ), що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у філії Житомирського обласного управління АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» ().

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1