Справа623/4740/21
Провадження № 1-кп/638/1314/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого - ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000636 від 05 жовтня 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хецера Зугдидського району Грузії, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2021 року о 18 год. 19 хв, екіпажом ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, у складі якого перебували старший сержант поліції Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , старший сержант поліції Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 в ході виконання службових обов`язків, а саме патрулювання м. Ізюм та Ізюмського району Харківської області, на автодорозі по вулиці Шкільній в с. Оскіл Ізюмського району Харківської області був зупинений транспортний засіб мопед «RANCHO 50 Q», під керуванням ОСОБА_4 .

Після виявлення факту керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом та характерних ознак алкогольного сп`яніння старший сержант поліції Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 почав складати відносно ОСОБА_4 протокол і постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою уникнути притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля свого мопеду поблизу будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно та протиправно, реалізуючи свій злочинний умисел, не дивлячись на попередження співробітника поліції про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди, неодноразово пропонував надати неправомірну вигоду в сумі 1000,00 грн. поліцейському ВРПП Ізюмськогоо РУП ГУНП в Харківській області старшому сержанту поліції ОСОБА_6 за непритягнення його до адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення на транспорті.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція надати службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище. Підтвердив вчинення ним вище зазначеного кримінального правопорушення за вищевказаних обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження, не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. В обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Пояснив, що показання надав добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.

Прокурор під час судового розгляду просив призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Надані в ході судового розгляду кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_4 показання є логічними, послідовними та такими, що не викликають сумнів у правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини та неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх учасників судового провадження вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення та розглянув справу в частині пред`явленого обвинувачення в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість.

Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція надати службовій особі неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК Українизнайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 має середню освіту, офіційно непрацевлаштований, на утриманні малолітніх та інших осіб не має, раніше не судимий, на диспансерному (профілактичному) обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують його покарання, майновий стан обвинуваченого, який в судовому засіданні зазначив, що має намір офіційно працевлаштуватися, однак наразі не має офіційного доходу через воєнні дії за адресою його проживання, позицію сторони обвинувачення та приходить до висновку щодо можливості призначення покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Грошові кошти в сумі 1000,00 грн., які є речовими доказами, були одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке підпадає під ознаки ч. 1 ст. 96-1 КК України, а також були його предметом, з огляду на наведене та у відповідності до вимог п.п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України підлягають спеціальній конфіскації.

Керуючись ст. 2, 91, 128, 129, 369-371, 373, 374, 392, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок).

Застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави грошові кошти (гроші) в сумі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень нуль копійок), купюрами по 200,00 грн. у кількості 4 шт. серії УВ 4304535, УП 9257217, ТВ 2602534, ХВ 9111524; 100,00 грн. у кількості 2 шт., серії УР 1745228, УБ 9304622, вилучені у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на які накладено арешт ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 жовтня 2021 року та які зберігаються у Ізюмському РУП ГУНП в Харківській області.

Речові докази по справі, а саме: два DVD диска із відеозаписом з бодікамер за 04 жовтня 2021 року, на яких зафіксовано факт пропонування неправомірної вигоди працівникам поліції, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1