Справа № 308/3879/23
Провадження № 11-кп/4806/482/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

15.08.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_2 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2023 року, яким було затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2023 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 13 березня 2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 19.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Цим вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання, затверджене угодою, у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання звільнено з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Скасувано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2023, на мобільний телефон блакитного кольору марки «Хіаоmi Redmi Note 11» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-23/1411-ТВ від 20.02.2023 в розмірі 1132,68 грн. (одна тисяча сто тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок).

Вирішено питання щодо речових доказів.

Роз`яснено ОСОБА_2 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Не погодившись з вказаним вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок стосовно нього скасувати через та розпочати судовий розгляд справи по суті, оскільки йому не було роз`яснено наслідків укладення даної угоди згідно ст.474 КПК України.

Дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого необхідно відмовити з таких підстав.

Так, згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку, зокрема, обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Так, за вказаною нормою наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Таким чином законодавцем створено процесуальні запобіжники від можливої недобросовісності та зловживання процесуальними правами учасників судового розгляду, які з метою скасування вироку суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості можуть в апеляційній скарзі відмовитися від визнання обставин, які визнавалися ними під час судового провадження на підставі угоди, узгодженого сторонами провадження покарання, тощо.

Суддею-доповідачем встановлено, що при затвердженні укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 угоди про визнання винуватості, обвинуваченому ОСОБА_2 призначено покарання, яке узгоджено між прокурором та обвинуваченим при укладенні угоди про визнання винуватості.

Разом із тим, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_2 при укладенні угоди про визнання винуватості та у суді першої інстанції погодився на призначення йому узгодженого покарання, і при цьому, судом першої інстанції виконано вимоги, встановлені ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України.

Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги і те, що угода про визнання винуватості укладена між вказаними вище сторонами, у тому числі за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 .

Вищенаведене свідчить про те, що обвинувачений звернувся з апеляційною скаргою на вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_2 , з підстав, не передбачених положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, з огляду на положення частини 4 статті 399 КПК України, апеляційний суд доходить висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 523/13129/17 (провадження № 51-3421км18) та ухвалі від 11 жовтня 2018 року у справі № 165/1091/19 (провадження № 51-5018ск19) висловлював свою позицію щодо можливості апеляційного оскарження вироків постановлених на підставі угод про визнання винуватості, і дійшов висновку, що посилання на порушення, які не належать до підстав оскарження вироку за угодою про визнання винуватості відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК, не доводить права на оскарження такого вироку.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 , апеляційний суд бере до уваги те, що в Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року в справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, яку подав обвинувачений ОСОБА_2 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2023 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 13 березня 2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 19.01.2023, щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати обвинуваченому ОСОБА_2 як особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, - у той самий строк із моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1