КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою, з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні № 0002516 - прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2022 року,

за участю:

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2022 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про скасування повідомлення про підозру та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 27.05.2019 у кримінальному провадженні №0002516.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні №0002516 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України про скасування повідомлення про підозру.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що вказана ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених в рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення (ст. 409 КПК України) та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України).

Апелянт вказує на те, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУНП в м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002516 від 03.03.2016.

За результатами зібраних доказів під час досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України.

Під час складання слідчим, за погодженням з прокурором письмового повідомлення про підозру викладено всі відомості, які передбачені ч. 1 ст. 277 КПК України. Дані обставини дають підстави вважати, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України, відповідає вимогам статті 276 КПК України і не підлягає скасуванню.

Крім того, повідомлення про підозру було направлено поштою та вручено начальнику ЖЕД 105 Голосіївського району, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах кримінального провадження, що підтверджує факт набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваної.

Нез`ясування судом підстав та порядку прийняття слідчим та прокурором рішення про повідомлення про підозру, призвело до необ`єктивного з`ясування обставин справи, як наслідок, безпідставного скасування повідомлення про підозру без дотримання вимог кримінального процесуального закону, а відтак, істотного його порушення.

Вказані обставини перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 14.10.2022, якою скасовано повідомлення про підозру від 18.08.2021 у кримінальному провадженні №0002516 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню.

Адвокатом ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких останній просить відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу залишити без зміни.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. Проте від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду без її участі, у зв`язку із зайнятістю у проведенні слідчих дій, також остання в даному клопотанні зазначила, що підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

З урахуванням думки захисника підозрюваної, який не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі прокурора, який належним чином був повідомлений про судове засідання, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 ,який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав, що вона подана з пропущеним строком на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями прокурора колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи розгляд скарги 14.10.2022 в судді першої інстанції відбувся за участю прокурора, відповідно до журналу судового засідання від 14.10.2022 /а.с. 90/ за результатом розгляду скарги на повідомлення про підозру слідчим суддею оголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали, яка містить відомості про те, що повний текст буде оголошено о 14 год. 00 хв. 18.10.2022 /а.с. 91/.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформованого у постанові від 27 травня 2019 року у справі №461/1434/18, у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її вступну та резолютивну частини, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. У разі, якщо повний текст було складено пізніше, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч.1 ст.117 КПК України.

Апеляційну скаргу прокурором відповідно до штампу на конверті подано 22.10.2022, тобто з пропущенням процесуального строку. Проте в доповненнях до апеляційної скарги прокурор ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. З урахуванням викладеного, а також, як вбачається з матеріалів справи №760/11134/22, що 14.10.2022 було оголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали, а повний текст мав бути оголошено о 14 год. 00 хв. 18.10.2022, при цьому матеріали справи не містять журналу судового засідання від 18.10.2022 в якому мав бути оголошений повний текст та не містять відомостей про його отримання учасниками по справі, а містять лише розписки прокурора та захисника про отримання ухвали (вступної та результативної частини) слідчого судді від 14.10.2022 без зазначенням дати отримання.

Зазначені вище обставини дають підстави колегії суддів для поновлення прокурору строку на апеляційне оскарження, всупереч твердженням захисника ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що Солом`янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюються досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002516 від 03.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.398 КК України.

20.08.2022 адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру від 27.05.2019 у кримінальному провадженні № 0002516 від 03.03.2016.

Скаргу обґрунтував тим, що під час надання правової допомоги стало відомо, що 27 травня 2019 року в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002516 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у нібито вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.398 КК України.

Досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснюється слідчими слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, а процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Солом`янської окружної прокуратури м. Києва.

Об`єктивно вважав, що ОСОБА_7 не набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, а складене повідомлення про підозру у нібито вчиненому кримінальному правопорушенні повинно бути скасоване з огляду на наступне.

Порушений порядок повідомлення про підозру, а саме недотримана процедура вручення/повідомлення про підозру.

За змістом гл. 22 КПК України, складання письмового повідомлення про підозру та його вручення підозрюваній особі є складовими частинами повідомлення про підозру як єдиної стадії кримінального процесу. Жодних винятків щодо цього не встановлюють ні гл.37 КПК України, ні інші норми цього Кодексу.

Не підтверджений факт вручення підозри ОСОБА_7 .

Процес повідомлення передбачає, що інформація, яку повідомляють у той чи інший спосіб, має дійти до адресата за місцем проживання особи. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених КПК, у порядку, передбаченому главою 11 КПК України.

Зазначені факти також підтверджують ту обставину, що органом досудового розслідування не було вжито достатніх заходів для дійсного повідомлення про підозру ОСОБА_7 - повідомлення про підозру не було надіслано/вручено органом досудового розслідування у кримінальному провадженні у належний спосіб, що не має відношення до місця проживання/перебування ОСОБА_7 , будучи зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , там фактично не проживала та не була обізнана про повідомлення їй про підозру, в матеріалах провадження відсутні будь які інші альтернативні методи виклику клієнта для вручення письмового повідомлення про підозру, такі як наприклад відправлення поштовим зв`язком, відомості про відсутність клієнта за місцем реєстрації ніяк не оформлено, так само не обгрунтована причина не вручення процесуального документу клієнту особисто. Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що повідомлення про підозру складено 27 травня 2019 року та повинно було бути вручено того ж дня, однак слідчий не вживаючи будь яких заходів направлених на виклик мого клієнта одразу звернувся до ЖЕД 105 Голосіївського району та вже о 10 год. 15 хв. (ранку) 27.05.2019 року отримав відмітку.

Отже, якщо у встановлений ч.1 ст.278 КПК України строк повідомлення про підозру не вручене або не відправлене для вручення, повідомлення про підозру втрачає чинність і прокурор втрачає право на його вручення. Законом визначений конкретний строк для чинності повноважень на вчинення процесуальної дії. Отже, сплив такого строку припиняє відповідні повноваження, а тому втрачає чинність процесуальне рішення у вигляді письмового повідомлення про підозру.

Так, законодавством передбачена можливість та порядок виклику слідчим, прокурором особи для участі в процесуальній дії, якщо дана участь є обов`язковою (ч.1 ст. 133 КПК).

Відтак, після належного повідомлення особи про виклик на слідчу дію, згідно ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається слідчим або прокурором в день його складення.

Разом з тим із матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_7 завчасно отримала повістку про виклик для повідомлення їй про підозру і вона в зазначений в повістці день і час не прибула до прокурора, як того вимагає КПК, більше того в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про відправлення таких повісток органом досудового розслідування.

Виходячи з наведеної позиції, не здійснення вручення особі письмового повідомлення про підозру у встановлений законом строк та спосіб нівелює процесуальне значення повідомлення про підозру як процесуального документа, оскільки такий документ вже не здатний спричинити юридичні наслідки для учасників кримінального провадження, а таке повідомлення втрачає свою силу з наступного дня.

Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручено без дотримання встановленої кримінальним процесуальним законом процедури, а тому такі дії та рішення процесуального прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні є протиправними і підлягають скасуванню.

Адвокат вважає підозру необґрунтованою виходячи з наступного.

Щодо відсутності складу будь-якого кримінального правопорушення в діяннях ОСОБА_7 .

Так, згідно змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України - Умисне заподіяння захиснику чи представнику особи або їх близьким родичам легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги.

Матеріали кримінального провадження підтверджують факт відсутності як з об`єктивної так і з суб`єктивної сторони участі ОСОБА_7 щодо завдання легких тілесних ушкоджень представнику особи у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги.

Об`єктивну сторону кримінального правопорушення зокрема характеризують заподіяння представнику особи у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги легкого або середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що по суті в матеріалах кримінального провадження так і органом досудового розслідування не доведено.

Таким чином, в діяннях ОСОБА_7 відсутні ознаки, які б підпадали під ознаки складу злочину передбаченого частиною 2 статті 398 КК України.

Також, адвокат звертав увагу суду на характеризуючі дані ОСОБА_7 , яка має безліч відзнак, нагород, грамот та подяк за свою діяльність як державний та політичний діяч. Багато років ОСОБА_7 мала допуск до державної таємниці, що є підтвердженням рівня державної довіри до неї. Також, ОСОБА_7 нагороджена Орденом Святої Варвари Великомучениці, що є найвищою нагородою православної церкви. Жодних стягнень, навіть дисциплінарних, ОСОБА_7 не має. Усе життя знаходилась на державній службі, займалась науковою та викладацькою діяльністю. Була народним депутатом 5, 6 скликань, очолювала комісію Верховної Ради України з питань приватизації, має перший ранг державного службовця. Останнім місцем роботи, перед виходом на пенсію, ОСОБА_7 , була Адміністрація президента, де вона очолювала Головний контрольний департамент. На даний час ОСОБА_7 займається викладацькою та науковою діяльністю, має науковий ступінь кандидата юридичних наук та науковий ступінь доктора наук з державного управління, є Академіком Української технологічної академії, членом Президії Української Технологічної академії.

Отже, ОСОБА_7 є публічною особою, яка постійно приймає участь у круглих столах, наукових конференціях, у тому числі міжнародних, публікує наукові статті, в своїй діяльності здебільшого пов`язана з комітетами Верховної Ради України.

На думку адвоката належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували факти наведені в повідомленні про підозру, органом слідства чи прокурором у підозрі не зазначено, а значить не здобуто, а тому вказане повідомлення про підозру є необґрунтованим.

14.10.2022 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про скасування повідомлення про підозру та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 27.05.2019 у кримінальному провадженні №0002516.

Однак, як встановила колегія суддів, це рішення слідчого судді постановлено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, через які воно підлягає скасуванню.

Згідно із загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України, 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення.

На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, частина перша ст. 303 КПК України, 2012 року, була доповнена пунктом 10, який, за загальним правилом, підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.

Згідно п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п. 7 § 1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.

Таким чином, з підстав, зазначених у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.

Крім того, згідно ч. 7 ст. 217 КПК України визначено, що днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

З огляду на те, що на час внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0002516 від 03.03.2016, , в межах якого ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України, діяла редакція КПК України 2012 року зі змінами відповідно до Закону № 2213-VII від 16.11.2017 року, в якій положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачалося можливості оскарження повідомлення про підозру.

Тобто, слідчий суддя не мав повноважень розглядати по суті зазначену скаргу сторони захисту та задовольняти її, скасувавши повідомлення про підозру ОСОБА_7 , оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України, зазначена скарга захисника подана на рішення, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, а тому її необхідно скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 27.05.2019 у кримінальному провадженні №0002516.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2022 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про скасування повідомлення про підозру та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 27.05.2019 у кримінальному провадженні №0002516, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 27.05.2019 у кримінальному провадженні №0002516.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №760/11134/22

провадження № 11-сс/824/194/2023

Категорія: ст. 303 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_10

Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1