ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1440/23
Провадження №1-кс/477/925/23
УХВАЛА

про арешт майна

23 серпня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000054 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 191 КК України про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2023 року прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000054 від 03 лютого 2023 року із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що було вилучено 10 серпня 2023 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом можливого привласнення грошових коштів державного бюджету, вчинене службовими особами КП ММР «Миколаївелектротранс», які діяли спільно та в інтересах третіх осіб, під час приймання виконаних робіт з поставки товару призначеного для здійснення ремонтних робіт які не відповідають тим, що зазначені в актах приймання передачі 03 лютого 2023 року внесено відомості до ЄРДР за №0000054 та розпочато досудове розслідування за частиною третьою статті 191 КК України.

10 серпня 2023 року в межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 липня 2023 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фізичної особи-підприємця, який здійснює господарську діяльність по виробництву бетонних виробів плитки, що була використана при виконанні договору №288 від 16 вересня 2023 року, причетність якого до вчинення кримінального правопорушення перевірялася органом досудового розслідування, з метою відшукання і вилучення речей та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Під час проведення обшуку, органом досудового розслідування виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone X» IMEI: НОМЕР_1 , з номером мобільного телефону НОМЕР_2 ; 126 купюр номіналом по 500 грн., загальною сумою 63 000,00 грн.; 11 купюр номіналом по 1 тис. грн. загальною сумою 11 000,00 грн.; 1 купюра номіналом 200 грн.; 1 купюра номіналом 100 грн.; 1 купюра номіналом 20 грн.; 10 купюр номіналом по 100 доларів США; ноутбук марки «HP», серії CNF009BS3Q, чорного кольору із зарядним пристроєм; накладні на 19 арк.; рахунки-фактури на 19 арк.; договір поставки від 10 лютого 2021 року на 2-х арк.; печатка ФОП « ОСОБА_5 », НОМЕР_3 .

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор ОСОБА_3 звернулася з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася. Від прокурора групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд клопотання за її відсутності.

Особа, стосовно якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4 , будучи повідомлений про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлено, що в провадженні СВ ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000054 від 03 лютого 2022 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною третьою статті 191 КК України за фактом ймовірного привласнення та розтрати бюджетних коштів, вчинених службовими особами КП ММР «Миколаївелектротранс» за попередньою змовою між собою.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000054 від 10 серпня 2023 року на підставі повідомлення правоохоронних органів від 11 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2023 внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за частиною третьою статті 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи КП ММР «Миколаївелектротранс», діючи спільно та в інтересах третіх осію у період з 29 січня 2021 року по теперішній час, прийнято виконання робіт за договорами №158 від 17 березня 2021 року, №219 від 06 квітня 2021 року, №431 від 09 червня 2021 року з поставки товару призначеного для здійснення ремонтних робіт транспортних засобів, які не відповідають тим, що в них зазначені.

Крім того, службовими особами КП ММР «Миколаївелектротранс» 16 вересня 2022 року укладено договір №288 з ТОВ «ДІ КОР-БУД» на надання послуг з благоустрою трамвайного полотна та прилеглої до нього території після проведення поточного ремонту на загальну суму 16 750 386, 24 грн в порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» в частині проведення аналізу пропозицій середньо ринкової вартості товарів та без дотримання максимальної економії та ефективності як основних принципів публічних закупівель. При виконанні вказаного договору службовими особами ТОВ «ДІ КОР-БУД» завищено вартість наданих послуг, шляхом виготовлення документів зі штучним завищенням ціни на використанні будівельні матеріали та транспортні послуги, внесенням до кошторисної документації недостовірних відомостей щодо роботи машин та механізмів, об`ємів використаних матеріалів, використання матеріалів неналежної якості.

10 серпня 2023 року, у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 липня 2023 року, проведено обшук за місцем проживання фізичної особи-підприємця, який здійснює господарську діяльність по виробництву бетонних виробів плитки, що була використана при виконанні договору №288 від 16 вересня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 під час якого, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone X» IMEI: НОМЕР_1 , з номером мобільного телефону НОМЕР_2 ; 126 купюр номіналом по 500 грн., загальною сумою 63 000,00 грн.; 11 купюр номіналом по 1 тис. грн. загальною сумою 11 000,00 грн.; 1 купюра номіналом 200 грн.; 1 купюра номіналом 100 грн.; 1 купюра номіналом 20 грн.; 10 купюр номіналом по 100 доларів США; ноутбук марки «HP», серії CNF009BS3Q, чорного кольору із зарядним пристроєм; накладні на 19 арк.; рахунки-фактури на 19 арк.; договір поставки від 10 лютого 2021 року на 2-х арк.; печатка ФОП « ОСОБА_5 », НОМЕР_3 .

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 11 серпня 2023 року, вилучене 10 серпня 2023 року в ході проведення обшуку у ОСОБА_4 , майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000054 від 03 лютого 2023 року.

З метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_3 16 серпня 2023 року звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Главою 3 Кримінального процесуального кодексу України унормовано визначення та порядок набуття процесуального статусу сторонами та іншими учасниками кримінального провадження, а також обсяг їх прав та обов`язків.

Зокрема §5 Глави 3 КПК України визначаються особливості процесуального статусу інших учасників кримінального провадження, до яких законодавцем віднесено і третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, нормами статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, наведений перелік прав та обов`язків такої особи, а також визначені обставини, що обумовлюють набуття особою відповідного процесуального статусу.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (частина третя статті 132 КПК України).

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За системним положенням статті 64-2 КПК України, частини третьої статті 170 КПК України, та статті 98 КПК України, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 191 КК України. Вищевказані протиправні дії до яких можуть бути причетні посадові особи КП ММР «Миколаївелектротранс», ТОВ «ДІ КОР-БУД» та пов`язані з ними особи підтверджується у сукупності зібраними доказами у кримінальному провадженні, серед яких: копія договору №288 від 16 вересня 2022 року, що долучений до матеріалів клопотання, зі змісту якого вбачається, що дійсно між КП ММР «Миколаївелектротранс» в особі директора ОСОБА_7 та ТОВ «ДІ КОР-БУД» в особі директора ОСОБА_8 укладено договір про надання послуг, за яким останнє зобов`язувалося якісно та в установлений термін надати послуги з благоустрою трамвайного полотна та прилеглої до нього території після проведення поточного ремонту у двох напрямках за адресою місто Миколаїв вул. Потьомкінська від вул. Садова до вул. 3-я Слобідська. Вартість робіт за договором, згідно пункту 2.1 становить 16 750386, 24 грн; банківською випискою по руху коштів по рахунку КП ММР «Миколаївелектротранс» (IBAN № НОМЕР_4 ), відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК», відповідно до якої в період з 16 вересня 2022 року по 18 червня 2023 року із вказаного рахунку були перераховані кошти на рахунок ТОВ «ДІ КОР-БУД» (IBAN № НОМЕР_5 ), відкритому у АТ «Укрексімбанк», в сумі 9 937 734,02 грн ПДВ, з яких: 8 375 193,12 грн з ПДВ із призначенням платежу «оплата рахунку №53 від 16 вересня 2022 року, договір №288 від 16 вересня 2022 року за благоустрій трамвайного полотна; 1 562 549,82 з ПДВ із призначенням платежу «оплата рахунку №30 від 15 травня 2023 року, договір №288 від 16 вересня 2022 року за благоустрій трамвайного полотна»; договором про надання послуг з технічного нагляду №264 від 05 вересня 2022 року, за яким ФОП ОСОБА_9 зобов`язувався здійснювати технічний нагляд за проведенням робіт при виконанні договору №288 від 16 вересня 2022 року; актами про надані послуги від 30 вересня, 31 жовтня, 30 листопада, 30 грудня 2022 року, за якими ОСОБА_9 було надано відповідні послуги, щодо відповідності проведених робіт умовам укладеного договору; протоколом про негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 30 січня 2023 року, з якого вбачається, що органом досудового розслідування, 24 січня 2023 року у період з 17.30 години по 18.00 годину здійснено обстеження місця, де здійснювалося виконання договору №288 від 16 вересня 2022 року та в подальшому вилучено по три зразки бетонних виробів (плитки хвилеподібної форми, розмірами 11х22 см в чотирьох різних місцях на ділянці дороги де здійснювалися роботи із благоустрою, які за висновком Київського НДІСЕ від 05 травня 2023 року №5392/23-34/14597-14607/23-34/14608/23-47, не відповідають вимогам ДСТУ Б «Вироби бетонні тротуарні неармовані. Технічні умови» та «Будівельні матеріали. Плити бетонні тротуарні. Технічні умови» за показниками водопоглинення та класу міцності бетону на стиск, тощо, що в силу пункту 3 частини другої статті 173 КПК України є підставою для накладення арешту на майно відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності до частини сьомої статті 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (частина перша статті 167 КПК України).

Згідно частини другої статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Як встановлено слідчим суддею, зокрема, зі змісту клопотання та долучених до нього документів, в тому числі, протоколу обшуку від 10 серпня 2023 року, під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим було вилучено документи, що перелічені ним у позиціях поданого клопотання.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на зазначені документи, слідчий суддя враховує таке.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді від 28 липня 2023 року слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області надано дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою відшукання і вилучення речей та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, а саме: оригінали договорів, додаткових угод, додатків до них, укладених з ТОВ «ДІ КОР-БУД» щодо продажу, постачання будівельних матеріалів, бетонних виробів, що використовуються для виконання договору №288 від 16 вересня 2022 року; оригінали товаро-транспортних, видаткових накладних, рахунків, платіжних доручень, актів виконаних робіт, виписки з рахунків про здійснення операцій, паспорти та сертифікати на будівельні матеріали та бетонні вироби, що використовуються для виконання договору №288 від 16 вересня 2022 року та додаткових угод до нього; оригінали матеріалів лабораторних випробувань бетонних виробів, що використовуються для виконання договору №288 від 16 вересня 2022 року; оригінали документів, на яких наявні вільні зразки підпису та почерку директора ТОВ «ДІ КОР-БУД» ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_4 ; оригінали документів щодо здійснення ФОП « ОСОБА_4 », ФОП « ОСОБА_5 » господарської діяльності протягом 2022-поточного періоду 2023 років; первинна документація з приводу закупівлі будівельних матеріалів та бетонних виробів ТОВ «ДІ КОР-БУД», протягом 2022-2023 років; грошові кошти, здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення; електронно обчислювальна техніка, мобільні термінали та носії інформації (жорсткі диски, флеш-накопичувачі, диски для лазерних систем зчитування тощо), які використовувались у якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та на яких можуть міститися створені документи фінансово-господарської діяльності з реквізитами ФОП « ОСОБА_4 » та інших безпосередньо або опосередковано пов`язаних з ними суб`єктів господарювання; штампи, печатки, кліше ФОП « ОСОБА_4 », ФОП « ОСОБА_5 », бухгалтерська документація, чорнові записи щодо діяльності ФОП « ОСОБА_4 », та інших пов`язаних підприємств.

Наявність підстав для вилучення документів, зазначених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вбачається із відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 10 серпня 2023 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено документи на відшукання яких, серед іншого, надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

Вилучений у ході проведення обшуку мобільний телефон марки «Iphone X» IMEI: НОМЕР_1 , з номером мобільного телефону НОМЕР_2 ; ноутбук марки «HP», серії НОМЕР_6 , чорного кольору із зарядним пристроєм можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Інформація, яка міститься у мобільному телефоні ОСОБА_4 , що був вилучений в ході обшуку, може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

Крім того, слідчим суддею встановлено, що у ході проведення обшуку також було вилучено ноутбук, який може містити в собі інформацію, щодо предмета доказування у цьому кримінальному провадженні, бути засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тощо.

Постановою слідчого від 11 серпня 2023 року вищевказані документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні як такі, що мають ознаки речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки фактично зберігають відомості, що згідно з частиною першою статті 98 КПК можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання слідчий просив накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів на підставі частини другої статті 170 КПК та звернув увагу на процесуальну необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки останнє може містити інформацію на підтвердження факту розтрати та заволодіння державними коштами.

З огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація яка міститься на вказаних документах, може бути використана як докази під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема обставин виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення; кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та зв`язків між такими особами, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та доцільність накладення на нього арешту.

При цьому, задовольняючи клопотання про арешт вилучених під час обшуку слідчим документів, слідчий суддя враховує те, що завдяки проведенню обшуку слідчим вдалось зафіксувати дані з вилучених речей та документів, однак необхідним є збереження первинних параметрів таких документів з метою можливого проведення експертиз, проте наразі на початковій стадії досудового розслідування складно визначити весь об`єм необхідних слідчих дій та даних, які можливо буде встановити із відомостей, що зафіксовані у відповідних документах.

Документи, які містять ознаки доказу у кримінальному провадженні та вилучаються слідчим, прокурором за результатами обшуку, однак не наділені ознаками майна, не є об`єктами цивільних прав, не мають історичної, художньої, наукової, літературної, економічної або іншої істотної цінності, зокрема, для особи, у якої вони вилучені (листи, чорнові записи, блокноти, візитівки, господарські договори, рахунки на оплату, накладні, чеки, довіреності, речі немайнового характеру тощо), та підлягають зберіганню протягом усього часу кримінального провадження за правилами, передбаченими статтею 100 КПК України. При цьому, за клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Тимчасове накладення арешту на майно у цьому конкретному випадку не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження та потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

З огляду на те, що слідчим суддею встановлено, що вилучені у ході проведення обшуку фізичної особи-підприємця, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 речі та документи можуть містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України, клопотання прокурора у цій частині підлягає задоволенню з наведених вище підстав з метою збереження речових доказів, у відповідності до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України.

Зі змісту клопотання, та доданих до нього матеріалів, в тому числі, протоколу від 10 серпня 2023 року також вбачається, що під час обшуку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим також вилучено грошові кошти 126 купюр номіналом по 500 грн., загальною сумою 63 000,00 грн.; 11 купюр номіналом по 1 тис. грн. загальною сумою 11 000,00 грн.; 1 купюра номіналом 200 грн.; 1 купюра номіналом 100 грн.; 1 купюра номіналом 20 грн.; 10 купюр номіналом по 100 доларів США.

При цьому, звертаючись із цим клопотанням прокурор ОСОБА_3 просила накласти арешт на вилучене майно, в тому числі й на вищевказані грошові кошти з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

У свою чергу, вказане клопотання не містить будь-яких доводів щодо відповідності вилученого майна грошових коштів ознакам, визначених статтею 98 КПК України.

Слідчий суддя вважає клопотання в цій частині необґрунтованим, так як органом досудового розслідування не наведено підстав та обставин вважати вилучені грошові кошти речовими доказами у цьому кримінальному провадженні. Матеріали поданого клопотання не містять відомостей та належних підстав, вважати вилучені речі (грошові кошти) засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення, прокурором не наведено які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення може зберігати вилучене майно, яким чином воно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на не обґрунтованість необхідності арешту цього майна з метою його збереження як речового доказу, через його невідповідність критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Підстав вважати, що вказане майно могло бути здобуто незаконним шляхом, що могло мати своїм наслідком застосування до нього спеціальної конфіскації прокурором не наведено.

Більш того, зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_4 здійснює господарську діяльність пов`язану з виробництвом та реалізацією бетонних виробів, зокрема і плитки.

В силу самого існування інституту підприємництва, останній передбачає своєю основною метою провадження діяльності з метою отримання прибутку та залучення до реалізації вироблених товарів значної кількості осіб.

Указане, на думку слідчого судді свідчить про те, що за місцем проживання ОСОБА_4 могли і зберігалися грошові кошти отримані ним від здійснення своєї діяльності, тоді як вказано вище підстав вважати їх здобутими внаслідок вчинення дій, з приводу яких внесено відомості до ЄРДР матеріали клопотання не містять.

При цьому, сам факт визнання даного майна постановою слідчого речовими доказами в кримінальному провадженні не може бути за таких обставин безумовною підставою для його арешту з метою забезпечення таких речових доказів.

Поряд з цим, слідчому судді ні слідчим ні прокурором не надано доказів вчинення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 будь-яких протиправних дій, або ж докази того, що арештоване майно грошові кошти, дійсно може бути використаним у якості доказу в рамках даного кримінального провадження, та для подальшого забезпечення можливого цивільного позову та забезпечення відшкодування збитків.

З огляду на приписи пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що накладення арешту майна за відсутністю передбачених для цього підстав порушує право цієї особи на вільне використання належного йому майна, та суперечить загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В ході судового розгляду встановлено, що грошові кошти вилучені у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , з більшою вірогідністю здобуті ним в межах здійснення господарської діяльності, а органом досудового розслідування в ході розгляду даного клопотання не підтверджено, що ці грошові кошти мають відношення до кримінального провадження та/або отримані особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з огляду на що, слідчий суддя дійшов висновку про не обґрунтованість поданого клопотання у цій частині.

Враховуючи викладене слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на вилучені документи, мобільний термінал та комп`ютерну систему, з метою збереження речових доказів, у відповідності до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України.

В решті клопотання не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону та в його задоволенні в частині накладення арешту на грошові кошти фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 10 серпня 2023 року 10 серпня 2023 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

мобільний телефон марки «Iphone X» IMEI: НОМЕР_1 , з номером мобільного телефону НОМЕР_2 ; ноутбук марки «HP», серії CNF009BS3Q, чорного кольору із зарядним пристроєм; накладні на 19 арк.; рахунки-фактури на 19 арк.; договір поставки від 10 лютого 2021 року на 2-х арк.; печатка ФОП « ОСОБА_5 », НОМЕР_3

із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном.

В іншій частині поданого клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10