Справа № 521/9808/21
Провадження № 1-кп/521/601/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002400 від 25 жовтня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2020 року приблизно о 18 годині 00 хвилин водій ОСОБА_3 допустив порушення вимог п. п. 2.3 (б), 10.1 та 16.6Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»;

п. 16.6. «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.»;

Порушення виразились в тому, що 24 жовтня 2020 року приблизно о 18 годині 00 хвилинводій ОСОБА_3 ,керуючи технічно справним автомобілем марки «FAW CA1061» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по сухому дорожньому покриттю проїжджої частини вулиці Космонавтів з боку вулиці Академіка Філатова у напрямку вулиці Люстдорфська дорога, під`їжджаючи до регульованого пішохідного переходу навпроти буд. № 4 по вул. Космонавтів в Малиновському районі м. Одеси, за кермом транспортного засобу уважним не був, діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, в ході здійснення руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав маневр повороту на ліво, при зеленому сигналі основного світлофора, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо, продовжив рух та допустив зіткнення з мотоциклом марки «Yamaha SY MAX 125» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 1973 року народження.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому великогомілкової кістки правої гомілки в середній третині, скальповано-розтрощена рана правої гомілки, закриті переломи 5,6 правих ребер по задній пахвовій лінії, садно правої гомілки.Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, і могли бути спричинені під час контактування тіла потерпілого з частинами транспортних засобів в момент їх зіткнення, а також внаслідок подальшого падіння потерпілого на дорожнє покриття. Відкритий перелом великогомілкової кістки правової гомілки в середній третині, скальповано-розтрощена рана правої гомілки, згідно п. 2.1.3 «м» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що він керуючи вантажним автомобілем,їхав по дорозі 24 жовтня 2020 року в вечірній час,здійснюючи рух по вулиці Космонавтів та розпочав маневр повороту на ліво, при зеленому сигналі основного світлофора, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо, продовжив рух та допустив зіткнення з мотоциклом марки «Yamaha», під керуванням потерпілого ОСОБА_5 в наслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження, далі викликали швидку. У скоєному щиро покаялася та попросив вибачення у потерпілого.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_3 за встановлених судом обставин за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, та його винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення вважає доведеною.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує повне визнання обвинуваченим вини та щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки кримінального правопорушення, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше, за вчинення злочину необережної форми вини, також враховуючи його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, та під час судового розгляду, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Також, беручи до уваги вказані вище конкретні обставини кримінального правопорушення, тяжкість наслідків від допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, суд вважає, що навіть із врахуванням необережної форми вини, не призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде явно несправедливим внаслідок його м`якості, та суд не вбачає обставин, за яких призначення додаткового покарання позбавить обвинуваченого джерел до існування чи інших виключних негативних наслідків для його родини.

Отже, суд надходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На переконання суду таке покарання, основне і додаткове в сукупності, буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

-980 гривень 64 копійки за проведення авто-технічної експертизи, в Одеському НДІСЕ МЮ України, висновок експерта № 20-6405 від 06.01.2021;

-980 гривень 64 копійки за проведення авто-технічної експертизи, в Одеському НДІСЕ МЮ України, висновок експерта № 20-6406 від 08.01.2021;

-2451 гривню 60 копійок за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, в Одеському НДІСЕ МЮ України, висновок експерта № 20-6407 від 15.01.2021;

-3088 гривень 98 копійок за проведення судової автотехнічної експертизи з обставин ДТП, в Одеському НДІСЕ МЮ України, висновок експерта № 21-2553 від 02.06.2021;

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаних експертиз, в сумі 7501 (сім тисяч п`ятсот одну) гривню 86 копійок, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 , на користь держави.

Обговорюючи законність та обґрунтованість заявлених цивільних позовів, суд враховує наступне.

Представником потерпілого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просила стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_5 22025 гривень 61 копійку відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, а також 10000 гривень моральної шкоди, та просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 190000 гривень відшкодування моральної шкоди, та 2475 гривень матеріальної шкоди спричиненої злочином. Також просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 20000 гривень процесуальні витрати на правничу допомогу у розмірі 20000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 позов представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , в частині стягнення з ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином та процесуальних витрат, просив задовольнити частково, а саме просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 всього 20000 гривень відшкодування, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

Крім того, представник Приватного Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія», надав суду відзив на позов представника ОСОБА_5 , в якому просив в задоволені позовних вимог до Приватного Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія», - відмовити, так як Приватне Акціонерне Товариство «Українська пожежно-страхова компанія» не є юридичною особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, у відповідності до ч. 1 ст. 128 КПК України. Крім того вказує, що надані позивачем докази не є документами які засвідчують витрати позивача на лікування та вказує що вина ОСОБА_3 не встановлена.

Так, відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ч. 1 ст. 129 КПК суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 5 ст. 128 КПК передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст. 374 КПК у мотивувальній частині обвинувального вироку, в числі іншого, зазначаються підстави для задоволення цивільного позову. При цьому виходячи із законодавчих положень у своєму рішенні суд повинен навести точний розрахунок присуджених сум для відшкодування матеріальної шкоди.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести в рішенні відповідні мотиви.

Розмір моральної шкоди представник потерпілого обґрунтовує тим, що внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 спричинено моральні та фізичні страждання, зокрема, в його житті відбулись негативні зміни: важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей, тимчасова відірваність від активного соціального життя, та неможливість користуватися своїм майном, а саме мотоциклом.

За таких обставин розмір моральної шкоди спричиненої ОСОБА_3 представником потерпілого було оцінено у 200 000 гривень, а саме у сумі 190000 гривень з обвинуваченого ОСОБА_3 та у сумі 10000 гривень з Публічного Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія» .

Розмір матеріальної шкоди представник потерпілого обґрунтовує тим, що вони складаються: 1) з витрат на лікування в сумі 6464 гривні 33 копійки, що підтверджується копіями чеків на придбання ліків, 2) з витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу, мотоцикл марки «Yamaha SY MAX 125» 1994 р., що підтверджується звітом №10-025 фахівця авто товарознавця про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження мотоцикла Yamaha SV MAX 125, 3) з витрат за послуги з проведення товарознавчої експертизи.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Так, відповідно до ч. 3 п. 8 ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містит и перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

При цьому, відповідно ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Враховуючи вказане, заявлений у справі представником потерпілого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 до Публічного Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія», суд вважає за доцільне залишити без розгляду, враховуючи те, що усі копії документів додані до позову, в порушення ст. 95 ЦПК України не засвідчені належним чином.

Окремо суд звертає увагу, що представником потерпілого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов, в якому він просила стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної та моральної шкоди, однак з наявних в розпорядженні суду документів, вбачається що, належним відповідачем може бути Приватне Акціонерне Товариство «Українська пожежно-страхова компанія» а не Публічне Акціонерне Товариство «Українська пожежно-страхова компанія».

Також суд звертає увагу, що звітом №10-025 фахівця авто товарознавця про оцінку вартості матеріального збитку, фахівцем було вирахувано вартість матеріального збитку заподіяного в наслідок пошкодження мотоцикла Yamaha SV MAX 125, в той час, як в рамках кримінального провадження потерпілий керував мотоцикла Yamaha SY MAX 125.

При цьому, суд звертає увагу, що за положеннями статті 26-1 Закону України № 1961-IV страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Однак, оскільки суд позбавлений можливості, встановити, належними та допустимими доказами, розмір матеріальної шкоди, то враховуючи положення статті 26-1 Закону України № 1961-IV, щодо обмеження стягнення моральної шкоди, в 5 відсотків шкоди, заподіяної здоров`ю, суд приходить до висновку, що заявлений у справі представником потерпілого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 до Публічного Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія», позов в частині стягнення моральної шкоди також за доцільне залишити без розгляду.

Також суд звертає увагу, що до позову не було долучено висновку експерта, за результатами проведення товарознавчої експертизи, на відшкодування якої представник потерпілого просив стягнути з обвинувачення 2475 гривень.

Окремо суд звертає увагу, що рахунок № НОМЕР_3 від 25.10.2021 року, було виставлено щодо мопеда Yamaha SV MAX 125, а не мотоцикла Yamaha SY MAX 125.

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України - особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Таким чином, потерпілому ОСОБА_5 та його представнику підлягає роз`яснення його право заявити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Виходячи з доведеності вини відповідача в скоєнні кримінального правопорушення, суд враховує обставини за яких позивачу заподіяно шкоду, її душевні страждання та фізичний біль внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю, порушення через це звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для організації життя та лікування, суд дійшов висновку, щодо доведеності заподіяння позивачу моральної шкоди.

Разом з цим, при визначенні розміру суми, яку необхідно стягнути із обвинуваченого у рахунок відшкодування заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд враховує майновий стан винного та наявність у нього на утримання неповнолітньої дитини, зокрема ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину 2019 р.н., щодо якої зобов`язаний забезпечувати необхідні умови життя, навчання та виховання, та як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований.

Крім того, суд враховує, що злочин, за який ОСОБА_3 обвинувачується, за формою вини є необережним.

Таким чином, сума моральної шкоди яку просить представник потерпілого стягнути з обвинуваченого, а саме 190000 гривень на переконання суду стане надмірним тягарем для обвинуваченого, в розумінні практики Європейського суду, оскільки з урахуванням його майнового стану він такої можливості не має, а проведення такого стягнення призведе до надмірного та істотного порушення його та його неповнолітньої дитини прав, гарантованих Загальною декларацією прав людини, унеможливить виконання обов`язку з оплати комунальних послуг, а також здійсненню необхідних витрат на медичні препарати, та витрат на елементарні побутові потреби та придбання продуктів харчування.

Тому суд приходить до висновку, що стягнення із обвинуваченого (як цивільного відповідача) саме 50 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди можна визнати таким, що повною мірою відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості.

Щодо стягнення процесуальних витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів i звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, у судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Водночас, Верховний Суд у Постанові від 01.08.2019 у справі № 915/237/18 визначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також констатовано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява No 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Процесуальні витрати на правничу допомогу, у розмірі 20000 гривень, підтверджується п. 1.2 договору про надання правничої допомоги у кримінальному провадженні від 05.09.2021 року, украденого між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 , та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 176.

Таким чином, суд керуючись принципами справедливості та верховенства права, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з обставин кримінального провадження, фінансового стану обвинуваченого, вважає, що вимоги щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню, у розмірі 20000 гривень.

За зазначених обставин в цій частині цивільний позов підлягає задоволенню.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , від відбування призначеного основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 09 червня 2023 року.

Речові докази, а саме:

- автомобіль марки «FAW CA1061» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 , - вважати повернутим ОСОБА_8 , як власнику.

- мотоцикл марки «Yamaha SY MAX 125» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , - вважати повернутим ОСОБА_5 , як власнику.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 до Публічного Акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 22025 гривень 61 копійку та моральної шкоди у розмірі 10000 гривень, - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_5 та його представнику адвокату ОСОБА_6 , що відповідно до вимог ч.7 ст. 128 КПК України ОСОБА_5 має право подати залишений без розгляду цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди у розмірі 190000 гривень, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2475 гривень, - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_5 та його представнику адвокату ОСОБА_6 , що відповідно до вимог ч.7 ст. 128 КПК України ОСОБА_5 має право подати залишений без розгляду цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , про відшкодування процесуальний витрат на правничу допомогу, у розмірі 20000 гривень, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 процесуальні витрати на правничу допомогу, в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Одеського НДІСЕ МЮ України, за проведення авто-технічної експертизи, висновок експерта № 20-6405 від 06.01.2021, за проведення авто-технічної експертизи, висновок експерта № 20-6406 від 08.01.2021, за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, висновок експерта № 20-6407 від 15.01.2021, за проведення судової автотехнічної експертизи з обставин ДТП, висновок експерта № 21-2553 від 02.06.2021, у сумі 7501 (сім тисяч п`ятсот одну) гривню 86 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1