Справа № 675/538/23
Провадження № 1-кп/675/68/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2023 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 21 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Косів Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, до затримання працюючого електриком ТОВ «Україна 2001», раніше судимого:

- 02 листопада 2005 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 31 травня 2007 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців 9 днів позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 11 лютого 2008 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України до 10 років 3 місяців 9 днів позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.05.2008 вирок суду першої інстанції змінено, а саме перекваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі;

- 25 лютого 2009 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі;

- 31 січня 2019 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст.185 КК України до 2 місяців арешту;

- 15 червня 2020 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 20.01.2023 близько 22 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_7 , який виник на ґрунті раптових особистих неприязних відносин, під час якого вирішив позбавити життя ОСОБА_7 .

Переслідуючи мету заподіяння ОСОБА_7 смерті, ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці, у зазначений день та час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у коридорі вищевказаного будинку, наніс ОСОБА_7 удари кулаками рук та ногами по голові та тулубу, внаслідок чого ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на підлогу. Одразу після цього, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на позбавлення життя ОСОБА_7 , наніс удари кулаками рук, ногами та металевою шваброю, яку утримував в руках по голові, обличчю, грудній клітці, правому плечі, животі та кистях рук ОСОБА_7 , який лежав на підлозі, в кімнаті вказаного будинку.

Внаслідок указаних умисних та злочинних дій ОСОБА_6 наніс ОСОБА_7 двадцять сім ударів кулаками рук, ногами та металевою шваброю, яку утримував в руках по голові, обличчю, тулубу, грудній клітці, правому плечі, животі та кистях рук, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної закритої травми голови та грудної клітки із крововиливами під м`які мозкові оболонки обох лобних часток, правої скроневої частки, обох півкуль та черв`яка мозочка, крововиливом під окістя тім`яної та скроневої кісток черепа справа, крововиливом в м`які покрови голови з їх внутрішньої поверхні в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, крововиливом в правий скроневий м`яз, крововиливами в м`які покрови голови з їх внутрішньої поверхні в тім`яно-потиличній ділянці та скроневій ділянці зліва, тотальним крововиливом в товщу лівого скроневого м`язу, двома ранами та двома саднами на лівій скроневій ділянці, синцем на злобно-скроневій ділянці справа, забійно-рваною раною на правій щічній ділянці, забійно-рваною раною на лівій щічній ділянці, крововиливом та трьома ранами на слизовій оболонці верхньої губи, раною на шкірі верхньої губи, крововиливом та двома ранами на слизовій оболонці нижньої губи, синцем навколо правого ока з переходом на праву підочну ділянку, тотальним крововиливом під кон`юнктиву правого ока, синцем на нижній повіці лівого ока, синцем на лівій скронево-вилично-щічній ділянці, синцем на правій вушній раковині, синцем на правій перед вушній ділянці, синцем та саднами на спинці та кінчику носа, синцем та саднами на правій щоці, синцем на підборідді по центру, синцем на бічній поверхні шиї справа; переломів чотирьох ребер (2,3,5,6-го) правої половини грудної клітки, переломів шести ребер (3,4,5,6,7,8-го) лівої половини грудної клітки, крововиливу в м`язи передньої поверхні грудної клітки справа та синцю на шкірі грудної клітки справа, синцю на лівій підключичній ділянці, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, що призвели до смерті ОСОБА_7 .

Крім того, внаслідок указаних умисних та злочинних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох саден на передній поверхні живота, синця на правому плечі, двох синців на тильній поверхні лівої кисті, двох синців на тильній поверхні правої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та показав, що наміру вбивати ОСОБА_7 не мав. Так, 20.01.2023 близько 17 год прийшов до домоволодіння ОСОБА_7 з яким розпивав спиртні напої, вживши при цьому близько 3 л алкоголю. Надалі близько 21 год ОСОБА_7 дав йому мобільний телефон щоб освітлювати територію, оскільки він йшов ще за одною пляшкою горілки. Проте, перебуваючи у веранді будинку, потерпілий з невідомих йому причин взяв його за верхній одяг, внаслідок чого ОСОБА_6 наніс йому декілька ударів кулаками в ділянку голову, від яких він упав. Після чого, обвинувачений продовжив наносити удари ногами по різним частинам тіла потерпілого. В подальшому, ОСОБА_8 перемістив потерпілого до іншої кімнати та продовжував наносити йому численні удари кулаками в ділянку тулуба та голови. Зауважив, що не пам`ятає чи наносив він йому тілесні ушкодження за допомогою металевої швабри, проте не виключає цього, оскільки був у сильному стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що потерпілий будь-яким чином не чинив йому опору, та не намагався захистити себе, також не висловлював до нього зневагу у словесній формі. Закінчивши наносити ОСОБА_7 тілесні ушкодження, який лежав на підлозі у кімнаті, він його ще щось спитав, на що ОСОБА_7 кивнув. Після чого ОСОБА_8 залишив потерпілого та пішов додому. При цьому подзвонив своїй цивільній дружині ОСОБА_9 та повідомив, що побив ОСОБА_7 , проте чітко цього не пам`ятає, також не пам`ятає чи підпирав він сторонніми предметами вхідні двері ззовні. Вказує, що наміру вбивати потерпілого не мав, лише хотів нанести йому тілесні ушкодження.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України доводиться наступним дослідженими безпосередньо судом згідно ст. 23 КПК України доказами:

Допитом у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 , яка показала, що ОСОБА_7 являється для неї двоюрідним братом, та який також проживав у с.Двірець одиноко. Охарактеризувала його з позитивної сторони, як особу, що приймав участь в АТО, не виражався нецензурними лайками, уникав конфліктних ситуацій, проте інколи любив випити спиртні напої. Також вказала, що у нього була зламана нога, тому він пересувався за допомогою милиці. Так, 21.01.2023 близько 02 год ночі до неї прийшли поліцейські та повідомили, що ОСОБА_7 вбито, та оскільки вона являється найблищим родичем, просили її надати дозвіл з її участі потрапити до помешкання, де він проживав. Після чого, вони прийшли до його помешкання, та під час обстеження будинку виявили, що кімнати були в крові, стіни, підлога, килим, ліжко, у кутку стояла металева швабра зі слідами крові, також було відро з рушником, який на її погляд увесь був у крові. Просила призначити йому покарання відповідно до закону.

Свідок ОСОБА_9 , яка являється цивільною дружиною обвинуваченого, у судовому засіданні відповідно до положень ст. 63 Конституції України відмовилася від надання показань.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що проживає з обвинуваченим по сусідству, та на другий день дізнався від знайомих про вбивство ОСОБА_7 , якого ніби то вбив ОСОБА_6 . Надав характеристику ОСОБА_6 як нормального чоловіка, працьовитого, інколи випивав, проте, лише після роботи. Були випадки, як ОСОБА_6 застосовував до своєї співмешканки фізичне насилля, але це були поодинокі випадки.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що у нічну пору 20.01.2023 до нього прийшов племінник Єгор та повідомив, що ОСОБА_6 вбив потерпілого ОСОБА_7 після чого прийшов до помешкання своєї сестри ОСОБА_9 , яка проживає однією сім`єю з ОСОБА_6 , та останній вже перебував там з надягнутими кайданками, біля якого знаходилися працівники поліції. В подальшому, через 1 год на велосипеді поїхав до домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 , біля якого вже знаходилась ОСОБА_12 , яка очікувала швидку допомогу та працівників поліції. Після приїзду поліцейських, він разом з ними зайшли до будинку. Вказав, що ззовні двері до будинку були підперті якимось стороннім предметом, прибравши даний предмет зайшли до будинку, на паласі були сліди бурого кольору, які він обминав, та в одній з кімнат виявили тіло потерпілого.

Свідок ОСОБА_12 , яка являється матір`ю цивільної дружини обвинуваченого, суду показала, що 20.01.2023 у вечірню пору доби, до неї прийшла дочка ОСОБА_9 та повідомила, що її співмешканець ОСОБА_6 побив людину. Надалі, вони з дочкою пішли до неї додому, де дочка викликала швидку карету до помешкання потерпілого. Тоді вона разом з онуком пішла до будинковолодіння потерпілого очікувати швидку допомогу. Знаходячись біля даного будинку побачила, як у ньому горіло світло, яке з часом погасло і з нього вийшов ОСОБА_6 , який зачинив двері будинку, а в подальшому хвіртку, та пішов у невідомому напрямку. Після чого, через 20 хв до будинку приїхали поліцейські, а вона пішла до будинку дочки, де вже в цей час перебував ОСОБА_6 з кайданками на руках та давав покази поліцейським. На її думку ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, винуватість ОСОБА_6 об`єктивно підтверджується наступними доказами.

Відповідно до даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000128 від 21.01.2023 та рапорту інспектора-чергового СРПП ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_13 від 21 січня 2023 року, було встановлено, що 20.01.2023 о 22 год 45 хв надійшло повідомлення зі служби «102» про те що в с. Двірець чоловік заявниці побив чоловіка 35 років. Після виїзду на місце події встановлено, що 20.01.2023 близько 22 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 під час спільного розпиття спиртних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, руками та ногами, спричинив тілесні ушкодження у вигляді множинних синців та садин на голові та тілі ОСОБА_7 , від яких останній, через незначний проміжок часу, помер на місці події.

Даними протоколу огляду в порядку здійснення обшуку на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України від 21 січня 2023 року, відеозаписом до нього, згідно яких оглянуто будинок АДРЕСА_2 , в ході якого зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину, та виявлено труп ОСОБА_7 . Крім того, виявлено і вилучено: у коридорі будинку на підлозі на поверхні килима плями із згустками речовини бурого кольору зовні схожої на кров, які вилучено шляхом вирізу шматка килиму та поміщено у паперовий конверт; у коридорі будинку металеву швабру на поверхні якої на загострених частинах наявна речовина бурого кольору ззовні схожа на кров, яку вилучено та поміщено у паперове упакування; у коридорі на стіні наявної речовини бурого кольору зовні схожої на кров, яка утворилася бризгами, яку вилучено шляхом змиву на марлевий тампон, який поміщено у паперовий конверт; у кімнаті будинку, на шторах плям бурого кольору зовні схожої на кров, які вилучено шляхом вирізу шматка штор та поміщено у паперовий конверт; у вказаній кімнаті на підлозі на поверхні килима плями з згустками речовини бурого кольору ззовні схожої на кров, які вилучено шляхом вирізу шматка килиму, який поміщено у паперовий конверт. Вказані речі в подальшому були визнанні речовими доказами.

Дані зазначеного протоколу огляду місця події є належними доказами, оскільки вони прямо підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Вказані докази визнаються допустимими, оскільки огляд проведено з дотриманням вимог ст.ст.233, 237 КПК України. Більше того, правомірність проникнення до житла та вилучення речових доказів встановлено ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 23 січня 2023 року про надання дозволу на проведення огляду в порядку обшуку на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 5154 від 21.01.2023, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина смерті: поєднана травма голови та грудної клітки.

За даними висновку № 19 та додаткового висновку № 58 судово-медичної експертизи, які проведені з 21.01.2023 по 13.03.2023, та з 21.03.2023 по 24.03.2023 судовим експертом ОСОБА_14 на підставі постанов старших слідчих ВРЗСПЖЗО СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 21.01.2023 та 21.03.2023, у трупа ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження: поєднана закрита травма голови та грудної клітки із крововиливами під м`які мозкові оболонки обох лобних часток, правої скроневої частки, обох півкуль та черв`яка мозочка, крововиливом під окістя тім`яної та скроневої кісток черепа справа, крововиливом в м`які покрови голови з їх внутрішньої поверхні в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, крововиливом в правий скроневий м`яз, крововиливами в м`які покрови голови з їх внутрішньої поверхні в тім`яно-потиличній ділянці та скроневій ділянці зліва, тотальним крововиливом в товщу лівого скроневого м`язу, двома ранами та двома саднами на лівій скроневій ділянці, синцем на злобно-скроневій ділянці справа, забійно-рваною раною на правій щічній ділянці, забійно-рваною раною на лівій щічній ділянці, крововиливом та трьома ранами на слизовій оболонці верхньої губи, раною на шкірі верхньої губи, крововиливом та двома ранами на слизовій оболонці нижньої губи, синцем навколо правого ока з переходом на праву підочну ділянку, тотальним крововиливом під кон`юнктиву правого ока, синцем на нижній повіці лівого ока, синцем на лівій скронево-вилично-щічній ділянці, синцем на правій вушній раковині, синцем на правій перед вушній ділянці, синцем та саднами на спинці та кінчику носа, синцем та саднами на правій щоці, синцем на підборідді по центру, синцем на бічній поверхні шиї справа; переломів чотирьох ребер (2,3,5,6-го) правої половини грудної клітки, переломів шести ребер (3,4,5,6,7,8-го) лівої половини грудної клітки, крововиливу в м`язи передньої поверхні грудної клітки справа та синцю на шкірі грудної клітки справа, синцю на лівій підключичній ділянці. Дані тілесні ушкодження утворились, в тому числі і від ударів кулаками рук, взутих ніг сторонньої людини, металевої швабри, та за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а вданому випадку перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Опік шкіри передньої поверхні живота, утворилось від дії високої температури, а саме при контакті із гарячим предметом, чотири садна на передній поверхні живота, синець на правому плечі, два синці на тильній поверхні лівої кисті, два синці на тильній поверхні правої кисті, відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості по відношенні до живої людини і в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, двадцяти семи травмуючих дій тупими твердими предметами.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок поєднаної травми голови та грудної клітки із множинними крововиливами під м`які оболонки головного мозку, ранами, синцями та саднами обличчя та голови, крововиливами в м`які покрови голови з внутрішньої їх поверхні та під окістя правої тім`яної та скроневої кісток, множинними переломами ребер обох половин грудної клітки із крововиливами в м`язи грудної клітки та синцями на шкірі грудної клітки справа та зліва, що в своїй сукупності призвели до набряку головного мозку та шоку.

Смерть ОСОБА_7 настала не менше ніж за 8-16 годин до моменту судово-медичної експертизи його трупа, та в проміжку від 30-60 хвилин до 5-6 годин після отриманих тілесних ушкоджень. Не виключається можливість, що при надані своєчасної кваліфікованої медичної допомоги ОСОБА_7 , після спричинення йому тілесних ушкоджень, життя останнього могли б врятувати.

Більше того, в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_14 підтвердила надані нею висновки судово-медичної експертизи № № 19, 58, та пояснила, що потерпілий ОСОБА_7 при перебуванні у тяжкому алкогольному сп`янінні не міг чинити супротив для ОСОБА_6 , а також щось говорити для нього, лише міг здійснювати певні нецілеспрямовані та неусвідомлені рухи. Також не виключає, що за наявності у потерпілого такої кількості алкоголю, він сприймав біль від нанесених ударів менше ніж твереза особа. Окрім того вказала, що при зверненні до швидкої медичної допомоги відразу після отримання потерпілим вищезазначених ушкоджень, то життя останньому могло би бути врятованим.

Відповідно до даних протоколу про отримання зразків для експертизи від 23 січня 2023 року, у підозрюваного ОСОБА_6 в присутності понятих на підставі постанови прокурора від 21 січня 2021 року було відібрано зразки крові. Дані вказаної слідчої дії є допустимими доказами, оскільки вони проведені з дотриманням вимог ст. ст. 241, 245 КПК України.

В подальшому за постановою старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Шететівського РУП ГУНП ОСОБА_15 від 23 січня 2023 року, вказані зразки визнанні речовими доказами.

Даними висновку експерта № 184 судово-токсикологічної експертизи, яка проведена у період з 27.01.2023 по 31.01.2023 судовим експертом ОСОБА_16 на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Шететівського РУП ГУНП ОСОБА_17 від 21 січня 2023 року, відповідно до якої у трупа ОСОБА_7 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості: в крові - 4,25 ‰ (проміле), в спинномозковій рідині - 4,84 ‰ (проміле).

За даними висновків експертів № 35, № 46 та № 52 судово-медичної експертизи, які проведені 24 та 26.01.2023, 20.02.2023 судовими експертами-імунологами ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на підставі постанов слідчих ВРЗСПЖЗО СВ Шететівського РУП ГУНП ОСОБА_17 та ОСОБА_15 від 21 та 23 січня 2023 року, кров з трупа ОСОБА_7 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, а кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта № 144 судово-гістологічної експертизи, яка проведена з 30.01.2023 по 21.02.2023 судовим експертом-гістологом ОСОБА_20 , проведеної на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Шететівського РУП ГУНП ОСОБА_17 від 21 січня 2023 року, про підтвердження діагнозу ОСОБА_7 , встановлено, що у нього був набряк головного мозку. Субарахноїдальні крововиливи без реактивних змін в головному мозку з правої та лівої лобних долях, правій скроневій частці, правій та лівій півкулі мозочку. Поодинокі периваскулярні крововиливи в речовині мозку правої та лівої лобних часток. Ділянки фрагментації м`язових волокон та помірний набряк між волоконної сполучної тканини міокарду. Поширені ділянки емфізематозно розширених альвеол з дистелектазами в легенях. Дистрофія нирок та печінки. Мікро-макронодулярний цироз печінки. В досліджуваному м`язі з правої половини грудної клітки з місця переломів ребер-крововиливи інфільтруючого характеру з помірно вираженими реактивними змінами. В м`язах з лівої половини грудної клітки з місця переломів ребер та лівого скроневого м`язу - крововиливи інфільтруючого характеру без реактивних змін.

Даними висновку експерта № 51 судово-імунологічної експертизи, яка проведена у період з 13.02.2023 по 22.02.2023 судовим експертом ОСОБА_19 на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Шететівського РУП ГУНП ОСОБА_15 від 23 січня 2023 року, відповідно до якого, на куртці, вилученій у ОСОБА_6 , знайдена кров людини змішана з слідами потожирових виділень. При визначені групової належності цих змішаних плям знайдені антиген А, В та Н. Отже, ці антигени можуть походити за рахунок крові (потожирових виділень) особи (осіб), в крові та виділеннях якої (яких) вони знаходяться, в тому числі і від ОСОБА_6 . Виключити домішки крові (можливого поту) від трупа ОСОБА_7 , в крові якого знаходиться лише антиген Н, не являється можливим.

Висновком експерта № 53 судово-імунологічної експертизи, яка проведена у період з 09.02.2023 по 20.02.2023 судовим експертом ОСОБА_19 на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Шететівського РУП ГУНП ОСОБА_15 від 23 січня 2023 року, відповідно до якого, на сорочці, вилученій у ОСОБА_6 , знайдена кров людини, при визначені групової належності якої знайдений антиген Н. Отже, дана кров може походити від особи (осіб), в крові та виділеннях якої (яких) знаходиться цей антиген, в тому числі і від трупа ОСОБА_7 .

Висновком експерта № 54 судово-імунологічної експертизи, яка проведена у період з 13.02.2023 по 22.02.2023 судовим експертом ОСОБА_19 на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Шететівського РУП ГУНП ОСОБА_15 від 23 січня 2023 року, встановлено, що на парі напівчобіт, вилучених у ОСОБА_6 , знайдена кров людини, при визначені групової належності якої знайдений антиген Н та ізогемаглютинін анти-А та анти-В. Отже, дана кров може походити від особи (осіб), в крові якої (яких) знаходиться цей антиген та ізогемаглютиніни, в тому числі і від трупа ОСОБА_7 .

Висновком експерта № 47 та № 48 судово-імунологічної експертизи, яка проведена у період з 01.02.2023 по 17.02.2023 судовим експертом ОСОБА_19 на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Шететівського РУП ГУНП ОСОБА_15 від 23 січня 2023 року, встановлено, що на вирізці з килимів, вилучених у помешканні де знайдено труп ОСОБА_7 , знайдена кров людини 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Отже, дана кров може відноситись до трупа ОСОБА_7 .

Висновком експерта № 50 судово-імунологічної експертизи, яка проведена у період з 09.02.2023 по 20.02.2023 судовим експертом ОСОБА_19 на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Шететівського РУП ГУНП ОСОБА_15 від 23 січня 2023 року, встановлено, що на шматку тканини, вилученої у помешканні де знайдено труп ОСОБА_7 , знайдена кров людини 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Отже, дана кров може відноситись до трупа ОСОБА_7 .

Висновком експерта № 49 судово-імунологічної експертизи, яка проведена у період з 09.02.2023 по 17.02.2023 судовим експертом ОСОБА_19 на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Шететівського РУП ГУНП ОСОБА_15 від 23 січня 2023 року, встановлено, що на марлевому тампоні, вилученої шляхом змиву у помешканні де знайдено труп ОСОБА_7 , знайдена кров людини 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Отже, дана кров може відноситись до трупа ОСОБА_7 .

Висновком експерта № 28 судово-імунологічної експертизи, яка проведена у період з 06.02.2023 по 14.02.2023 судовим експертом ОСОБА_21 на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Шететівського РУП ГУНП ОСОБА_15 від 23 січня 2023 року, встановлено, що на металевій швабрі, вилученої у помешканні де знайдено труп ОСОБА_7 , знайдена кров людини групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Отже, дана кров може належати потерпілому ОСОБА_7 .

Даними висновку експерта № 30 судово-цитологічної експертизи, яка проведена у період з 21.02.2023 по 02.03.2023 судовим експертом ОСОБА_21 на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Шететівського РУП ГУНП ОСОБА_15 від 03 лютого 2023 року, відповідно до якого, при дослідженні зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_7 епітеліальних клітин з ядрами не виявлено, а знайдена кров людини, при визначені групової належності якої виявлений антиген Н. Отже, дана кров може належати потерпілому ОСОБА_7 .

За даними висновку експерта № 45 судово медико-криміналістичної експертизи, яка проведена з 10.03.2023 по 17.03.2023 судовим експертом ОСОБА_22 на підставі постанови слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Шететівського РУП ГУНП ОСОБА_15 від 03 лютого 2023 року, встановлено, що при дослідженні клаптя шкіри з раною лівої щоки від трупа ОСОБА_7 та металевої «Т» - подібної швабри для прибирання, яку було виявлено та вилучено 21.01.2023 під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 , виявлено проникаючу забійну рану, яка могла утворитись від одноразової механічної дії, ймовірно під прямим кутом, кураєвої або «торцевої» частини якогось твердого тупого предмету з «П» подібним поперечним перетином (профілем), що залишає в рані шкіри сліди солей 3-х валентного заліза.

Правий та лівий із «П» подібним поперечним профілем, торці (кінці) «Т» подібної робочої металевої частини наданої для експертизи швабри для прибирання за своїми загальними метрико-конструктивними груповими характеристиками можуть відповідати параметрам ймовірного передбачуваного предмету травми, що відобразились у заподіяній ним забійній «П» подібній рані шкіри з лівої щоки трупа ОСОБА_7 .

Із висновку експерта № 62 від 08 лютого 2023 року судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_6 психічним захворюванням не страждає, не страждав таким і на період інкримінованого йому злочину. ОСОБА_6 на період інкримінованого йому злочину усвідомлював свої дії, міг керувати ними і відповідати за них, усвідомлює свої дії та може керувати ними і на теперішній час. ОСОБА_6 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Зазначені вище дані експертиз визнаються допустимими доказами, оскільки експертизи проведені особами, які можуть бути згідно із ст. 69 КПК України експертами у кримінальному провадженні, експерти були залучені з дотриманням вимог ст. ст. 242-244 КПК України, висновки експертів відповідають вимогам ст. ст. 101-102 КПК України.

Як встановлено за даними протоколу проведення слідчого експерименту від 02 лютого 2023 року та відеозапису його проведення, який був відтворений в судовому засіданні згідно із ст. 359 КПК України, підозрюваний ОСОБА_6 в присутності понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , розповів та відтворив в деталях про вчинення, ним, протиправного діяння стосовно ОСОБА_7 , а саме вказав, що прийшов до помешкання останнього та вживав спиртні напої, випивши при цьому близько 1,5 л горілки. Після чого, ОСОБА_6 виходячи з будинку для купівлі ще спиртного, у веранді його наздогнав потерпілий та щось сказав взявши його за плече. Внаслідок чого ОСОБА_6 наніс йому удар кулаком в обличчя від чого ОСОБА_7 упав на підлогу, та ОСОБА_6 продовжив наносити йому численні удари ногами в різні частини тіла потерпілого. Надалі, ОСОБА_6 пересовував ОСОБА_7 в різні кімнати та продовжував завдавати йому тілесні ушкодженнями, як руками так і ногами. Достовірно не пам`ятає чи наносив він йому удари металевою шваброю, проте не виключає цього. Також вказував, що залишив ОСОБА_7 коли той ще був живий, а сам пішов додому.

Відповідно до довідки лікаря Курченка Ізяславської МБЛ вбачається, що ОСОБА_6 21.01.2023 на час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння о 6 год 20 хв, перебував в алкогольному сп`янінні.

Крім того, перебування ОСОБА_6 20 січня 2023 року близько 22 год в стані алкогольного сп`яніння підтверджується його показами, наданими ним у судовому засіданні, а також показами свідка ОСОБА_12 та слідчим експериментом.

Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.

При цьому, відповідно до ст. ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Зважаючи на вказані приписи процесуального закону, суд через неналежність до кримінального провадження не приймає до уваги та не дає оцінку таким доказам: протоколу огляду речового доказу від 23.01.2023 з доданими до нього фототаблицями, яким оглядався мобільний телефон марки та моделі «SAMSUNG F02s».

Вказаний доказ не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та не має для нього будь-якого значення, а також не вказує на достовірність чи можливість використання інших доказів в кримінальному провадженні.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і досліджених у суді доказах доводи обвинуваченого та його захисника про те, що дії ОСОБА_6 не містять складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки обвинувачений не мав наміру вбити ОСОБА_7 , лише хотів спричинити йому тілесні ушкодження.

Так, у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин злочину, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Відповідно до ст. 24 КК України наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Умисел має дві характерні ознаки інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Питання про наявність чи відсутність умислу на вбивство необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного й потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В свою чергу, ч. 2 ст. 121 КК України передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Так, умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Вирішуючи питання про зміст умислу ОСОБА_6 суд виходить з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховуючи засоби і знаряддя останнього, причини припинення злочинних дій, стосунки потерпілого і обвинуваченого та їх поведінку, яка передувала злочину.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті конфлікту, обвинувачений наніс потерпілому не менше 27 ударів по життєво-важливим органам, серед яких в ділянку голови та обличчя. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

В той же час, дії потерпілого ОСОБА_7 , не несли реальної загрози обвинуваченому, оскільки потерпілий, який в силу тяжкого алкогольного сп`янінняне міг чинити опору, та й згідно показів обвинуваченого, ОСОБА_7 не наніс йому жодних тілесних ушкоджень.

Про наявність умислу ОСОБА_6 на позбавлення життя потерпілого свідчить його поведінка до, під час події та після неї, характер та інтенсивність дій, цілеспрямованість та сила ударів, кількість ударів, їх локалізація, спосіб заподіяння тілесних ушкоджень нанесення численних ударів у життєво важливі органи, стосунки обвинуваченого з потерпілим, байдуже ставлення обвинуваченого до долі потерпілого після заподіяння йому множинних тілесних ушкоджень.

Мотивом злочину є раптова агресія обвинувачено, яка була націлена на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, що призвели до його смерті, з використанням незначного приводу, що був позбавлений здорового глузду з боку стороннього спостерігача.

Метою злочину є протиправне заподіяння смерті потерпілому.

Після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 залишив потерпілого напризволяще, пішов, оскільки подальша доля потерпілого йому була байдужа.

Між діями обвинуваченого та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого є прямий причинний зв`язок.

Для розмежування умисного вбивства із умисним тяжким тілесним ушкодженням, що спричинило смерть необхідно встановити ставлення винного до наслідку у вигляді смерті. При цьому потрібно враховувати те, що винний може вчинити умисне вбивство як з прямим, так і з непрямим умислом.

Якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, то йдеться про вчинення нею відповідних діянь із прямим умислом.

Якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання, то має місце вчинення відповідних діянь з непрямим умислом.

У разі вчинення діяння із непрямим умислом, особа хоч і не бажає настання суспільно небезпечних наслідків, однак припускає їх настання.

У цьому кримінальному провадженні встановлено нанесення обвинуваченим, не менш як 27 ударів потерпілому у життєво важливі органи в тому числі численних ударів в ділянку голови та обличчя. Проте, спричинення ударів в ділянку голови та обличчя ногами та металевою шваброю створює безпосередню загрозу настання наслідку у вигляді смерті людини. Такий характер, локалізація тілесного ушкодження, знаряддя, яким воно заподіяне, вказують на наявність у винного умислу на спричинення смерті потерпілого.

За таких обставин, провівши судовий розгляд на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши докази в судовому засіданні та проаналізувавши і оцінивши їх в сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає вищеперелічені докази належними та допустимими доказами по даній справі та такими, що не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу ОСОБА_6 на позбавлення життя ОСОБА_7 і приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_6 повністю доведена і його неправомірні дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п. 3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу обвинуваченого з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Тому, при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вищезазначених вимог, враховує наступне.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України є особливо тяжким злочином.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, даний злочин вчинив під час іспитового строку, та має не зняту та не погашену судимість за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15.06.2020 за злочин пов`язаний проти власності, за місцем реєстрації проживання зарекомендував себе негативно, як особа схильна до вживання спиртних напоїв та вчинення домашнього насильства в сім`ї, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує щире розкаяння винного, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, сукупність всіх обставин, що його характеризують, наслідки, що настали, його поведінку та оцінку скоєному, форму вини, критику до своєї поведінки, а також позицію прокурора, думку потерпілої.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим та іншими особами, суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.

До призначеного ОСОБА_6 покарання слід у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 червня 2020 року.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, фактичні обставини справи та приписи закону, підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням згідно з ст. 75 КК України та підстав для призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України суд не вбачає.

На думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку з призначенням ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків по відбуванню покарання, до набрання вироком законної сили йому слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов не пред`явлено.

Судові витрати по справі по проведенню судової товарознавчої експертизи СЕ-19/123-23/1040-ТВ від 30.01.2023в сумі 755 грн 12 коп слід віднести на рахунок держави, оскільки даний висновок експерта, як доказ, не підтверджує вину ОСОБА_6 у вчиненні ним вказаного злочину, та в основу обвинувачення останньому не покладено.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 червня 2020 року, та визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишити попередній у виді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 12 червня 2023 року, зарахувавши в цей строк термін його затримання та попереднього ув`язнення, починаючи з 20 січня 2023 року та по 11 червня 2023 року включно з розрахунку день за день.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2023 року.

Речові докази:

-плями із згустками речовини бурого кольору зовні схожої на кров, які виявлені на підлозі на поверхні килима, які вилучено шляхом вирізу шматка килиму у паперовий конверт; металеву швабру на поверхні якої на загострених частинах наявна речовина бурого кольору зовні схожа на кров, яку вилучено та поміщено у паперове упакування; речовину бурого кольору ззовні схожа на кров, яку виявлено у коридорі на стіні і яка утворилася бризгами, яку вилучено шляхом змиву на марлевий тампон який поміщено у паперовий конверт; плями бурого кольору зовні схожа на кров, які виявлені у кімнаті будинку на шторах, які вилучено шляхом вирізу шматка штор та поміщено у паперовий конверт; плями із згустками речовини бурого кольору зовні схожої на кров, які виявлені у кімнаті на підлозі на поверхні килима та які вилучено шляхом вирізу шматка килиму та поміщено у паперовий конверт; зразки крові ОСОБА_6 та зрізи нігтів з пальців обох кистей рук потепілого ОСОБА_7 ; металеву швабру; одяг з трупа ОСОБА_7 - знищити;

-одяг ОСОБА_6 - чорну балонову куртку, чорну в клітинку байкову сорочку, чорні спортивні штани, чорні кирзові чоботи, які поміщені та упаковані в окремі паперові пакети - повернути ОСОБА_6 ;

-мобільний телефон марки «SAMSUNG» темно синього кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 з полімерним чохлом чорного кольору - повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженому з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1