У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива відділу Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Поляна, Свалявського району, Закарпатської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, має на утриманні онуку, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000148, відомості про яке 29.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший детектив відділу Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000148, відомості про яке 29.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ТОВ «Свалява-Міськбуд» засноване у 2004 році, директором товариства з того часу є ОСОБА_4 , який має 70 % голосів товариства, а відповідно приймає рішення та підписує документи тендерної пропозиції та договори, укладені за результатами закупівель самостійно. У відповідності до ліцензії АЕ №639935, виданої наказом Держархбудінспекції України №13-Л від 14.04.2015, ТОВ «Свалява-міськбуд» має право на здійснення господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури. ОСОБА_4 на підставі наказу по ТОВ «Свалява-Міськбуд» від 01.12.2004 №05 у відповідності до протоколу №01 зборів засновників призначений на посаду директора товариства.

Відповідно, у розумінні ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 є службовою особою, тобто суб`єктом владних повноважень, який здійснював на підприємстві організаційно-розпорядчі функції.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_7 на підставі рішення Рахівської міської ради від 01.12.2020 за № 5 затверджений на посаду першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради. Розпорядженням Рахівського міського голови від 30.12.2020 за № 207 затверджено розподіл обов`язків між міським головою, секретарем міської ради, першим заступником та заступниками міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради. Рішенням Рахівської міської ради від 26.08.2016 за № 151 створено тендерний комітет та затверджено його склад, прийнято Положення «Про тендерний комітет». У відповідності рішення Рахівської міської ради від 24.12.2019 за № 686 ОСОБА_7 призначено головою тендерного комітету.

Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи вимоги нормативно-правових актів у сфері будівництва, будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі функції з організації належного функціонування ТОВ «Свалява-міськбуд» та здійснення будівельних робіт у відповідності до укладених договорів, використовуючи свої службові повноваження всупереч інтересів служби, вчинив ряд службових злочинів за наступних обставин.

В період з 26.07.2021 по 19.08.2021 тендерним комітетом Рахівської міської ради під головуванням ОСОБА_7 проведено процедуру публічної закупівлі робіт «Нове будівництво реабілітаційно-оздоровчого центру по вул. Богдана Хмельницького в м. Рахів Закарпатської області, ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 (інформацію опубліковано в електронній системі закупівель за номером UA-2021-07-26- 007320-b)». За результатами проведення публічної закупівлі у формі відкритих торгів 07.09.2021 Рахівською міською радою в особі голови ради ОСОБА_8 укладено Договір №182 (далі - Договір) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» (далі ТОВ «Свалява-Міськбуд», Генеральний підрядник), предметом якого є «Нове будівництво реабілітаційно-оздоровчого центру по вул. Б.Хмельницького в м. Рахів Закарпатської області. ДСТУ Б Д.1.1-1:2013» на загальну суму 56 527 359,00 гривень. У відповідності до Розпорядження № 142 від 06.09.2021 Рахівського міського голови з метою забезпечення технічного нагляду за будівництвом на об`єкті «Нове будівництво реабілітаційно-оздоровчого центру», призначено відповідальною особою за здійснення технічного нагляду інженера технічного нагляду ОСОБА_9 сертифікат серії АТ №007499 від 31.01.2019.

Між Рахівською міською радою та ОСОБА_9 07.09.2021 укладено договір про здійснення технічного нагляду за № 183 на зазначеному об`єкті. У відповідності до п. 2.1.3. виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за якістю матеріалів, виробів та конструкцій, їх відповідність вимогам проектно-кошторисної документації, будівельним нормам і правилам та договірній ціні, п.2.1.4 забезпечити контроль відповідності обсягів та якості виконаних підрядною організацією будівельно-монтажних робіт на об`єкті, затвердженій проектно-кошторисній документації.

Керуючись частиною другою статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон) Держаудитслужба здійснила моніторинг процедури закупівлі за номером UA-2021-07-26-007320-b. За результатами моніторингу встановлено порушення вимог абзацу другого пункту 2 частини першої статті 31 Закону в частині невідхилення тендерної пропозиції учасника ТОВ «Свалява-Міськбуд» через її невідповідність вимогам тендерної документації. Державною аудиторською службою України 30.12.2021 затверджено та опубліковано в електронній системі закупівель висновок про результати моніторингу вказаної закупівлі, у змісті якого описано наявність порушень в частині невідповідності тендерної пропозиції учасника ТОВ «Свалява-Міськбуд» технічній специфікації та, як наслідок,встановлено порушення вимог абзацу 2 п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону. З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель, Держаудитслужба зобов`язала Замовника Рахівську міську раду усунути їх шляхом припинення зобов`язань за договором, у тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності / нікчемності договору.

На виконання вказаних вимог Держаудитслужби замовником 05.01.2022 опубліковано повідомлення, згідно з яким, Рахівською міською радою здійснюються заходи щодо усунення виявлених порушень, зокрема, надіслано ТОВ «Свалява-Міськбуд» лист щодо необхідності розірвання спірного договору. Не зважаючи на наявний припис контролюючих органів, діючи умисно з корисливих мотивів в інтересах та за попередньою змовою з директором ТОВ «Свалява-Міськбуд» ОСОБА_4 , заступник голови Рахівської міської ради ОСОБА_7 з метою досягнення спільного злочинного умислу, спрямованого на розтрату та привласнення грошових коштів громади на свою користь та користь третіх осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем, 30.12.2021, у день публікації висновку Держаудитслужби про результати моніторингу, укладає додаткову угоду (№2) до договору №182 від 07.09.2021 по об`єкту «Нове будівництво реабілітаційно-оздоровчого центру», якою зменшує строки виконання робіт, при цьому ставить свій підпис в графі «Замовник» та «Рахівська міська рада В.В. Медвідь».

Продовжуючи свої умисні дії, н зважаючи на наявний припис контролюючих органів про розірвання договору, заступник голови Рахівської міської ради ОСОБА_7 з метою досягнення спільного злочинного умислу, спрямованого на розтрату та привласнення грошових коштів громади, шляхом зловживання своїм службовим становищем, 01.03.2022 укладає з директором ТОВ «Свалява-Міськбуд» ОСОБА_4 додаткову угоду (№3) до договору №182 від 07.09.2021 по об`єкту «Нове будівництво реабілітаційно-оздоровчого центру», якою зменшує вартість виконаних робіт у 2022 році та 31.03.2022 додаткову угоду (№4) до договору №182 від 07.09.2021 по об`єкту «Нове будівництво реабілітаційно-оздоровчого центру», якою припиняє дію договору з 28.02.2022 та фіксує, що станом на дату укладання угоди №4 по об`єкту прийнято роботи на загальну суму 4 987 941 гривня. Згідно додаткової угоди №1 від 14.09.202 та у відповідності до додатку 2, який є невід`ємною частиною до додаткової угоди (календарного графіку виконання робіт) виконання будівельних робіт по об`єкту «Нове будівництво реабілітаційно-оздоровчого центру по вул. Богдана Хмельницького в м. Рахів» передбачено на 2021 рік по Локальному кошторису 2-1-1 загально-будівельні роботи в осях А-И/1-3. Фактично будівельні роботи підрядником проводилися за локальним кошторисом 2-1-2 загально-будівельні роботи будівлі в осях А-Д/4-13, тобто виконання цих робіт не було передбачено у 2021 році. Таким чином, фактично виконані будівельні роботи по об`єкту в 2021 році не відповідають Додатку 2, який є невід`ємною частиною додаткової угоди №1, в результаті чого не дотримано умови договору, а саме п.1.4, де визначено, що роботи, які є предметом Договору виконуються відповідно з календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору.

При цьому, ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою з першим заступником Рахівського міського голови ОСОБА_7 та інженером технічного нагляду ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що договір мав бути розірваним, а роботи по об`єкту «Нове будівництво реабілітаційно-оздоровчого центру» виконані не в повному обсязі, з недотриманням календарного графіку виконання робіт, з порушеннями та відхиленнями від проектно-кошторисної документації, а за одним актом КБ-2в не виконані взагалі, скріпив: 24.11.2021 власним підписом та відтиском печатки ТОВ «Свалява-міськбуд» Акт КБ-2в №2 за листопад 2021 року; 08.12.2021 власним підписом та відтиском печатки ТОВ «Свалява-міськбуд» Акт КБ-2в №3 за грудень 2021 року; 01.03.2022 власним підписом та відтиском печатки ТОВ «Свалява-міськбуд» Акт КБ-2в №4 за лютий 2022 року.

У відповідності до висновку судового експерта встановлено різницю у вартості між фактичним обсягом та вартістю виконаних робіт та об`ємами і вартістю робіт зазначених у відповідності до Акту КБ-2в № 2 за листопад 2021 року, Акт КБ-2в № 3 за грудень 2021 року, Акт КБ-2в № 4 за лютий 2022 року по договору № 182 від 07.09.2021 про закупівлю робіт по об`єкту «Нове будівництво реабілітаційно-оздоровчого центру по вул. Богдана Хмельницького в м. Рахів, Закарпатської області» між Рахівською міською радою Закарпатської області та ТОВ «Свалява-Міськбуд», а саме: по Акту КБ-2в № 2 за листопад 2021 року вартість виконаних робіт становить 1 724 045 грн., фактично виконано робіт на суму - 1 166 032,0 грн., різниця становить 558 013,0 грн.; по Акту КБ-2в № 3 за грудень 2021 року вартість виконаних робіт становить 1 212 750, 00 грн., фактично виконано робіт на суму - 854 005,0 грн., різниця становить358 745,0 грн. та по Акту КБ-2в № 4 за лютий 2022 року вартість виконаних робіт становить 1 342 756,0 грн., фактично виконано робіт на суму - 0 грн., різниця становить 1 342 756,0 грн. При цьому на об`єкті будівництва не встановлено огорожу, не підведене тимчасове електропостачання та освітлювання території з формуванням технічних умов електропостачання, не проведено тимчасове водопостачання, не встановлено банер, вагончик та вбиральню, а також не проведено ряд земляних робіт.

Як наслідок бухгалтерією Рахівської міської ради проведено оплату виконаних робіт по об`єкту «Нове будівництво реабілітаційно-оздоровчого центру по АДРЕСА_2 » за рахунок коштів, отриманих за іншими джерелами власних надходжень, зокрема виділених грантів в ході реалізації проекту «Розвиток послуг медичної та соціальної реабілітації населення в рамках румунсько-української прикордонної території-МеdSосіоRеhаb, затвердженого Рішенням №39/31.08.2020 Спільного моніторингового комітету Спільної операційної програми Румунія-Україна 2014-2020 в загальній сумі 4 987 941,00 гривень у відповідності до платіжного доручення №591 від 23.09.2021 в сумі 2 505 700,00 гривень, платіжного доручення №856 від 12.11.2021 в сумі 335 704, 00 гривень, платіжного доручення №870 від 17.11.2021 в сумі 335 704,00 гривень, платіжного доручення №871 від 17.11.2021 в сумі 335 704,00 гривень, платіжного доручення №957 від 24.11.2021 в сумі 468 649,00 гривень, платіжного доручення №1046 від 09.12.2021 в сумі 335 132,00 гривень та платіжного доручення №547 від 10.05.2022 в сумі 1 342 756,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , в порушення вимог Договору від 07.09.2021 №182, абзацу 2 п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону «Про публічні закупівлі», регламенту роботи Рахівської міської ради восьмого скликання, затвердженого рішенням від 14.12.2020 за № 12, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, умисно не виконав передбачені проектно-кошторисною документацією будівельні роботи по об`єкту «Нове будівництво реабілітаційно-оздоровчого центру по АДРЕСА_2 », таким чином отримав та привласнив грошові кошти Рахівської міської ради в особливо великих розмірах, всього на загальну суму 2 259 514,00 гривень, унаслідок чого територіальній громаді в особі Рахівської міської ради Закарпатської області спричинено матеріальні збитки на вказану суму, яка у 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

15.06.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 191 КК України та ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 191 та ч.2 ст. 366 КК України.

Як зауважує слідчий, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового розслідування, зокрема це підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, з метою зміни наданих раніше показань на свою користь; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На думку слідчого, вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у виді тримання під вартою. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не забезпечить реальної можливості запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КК України.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 2 місяці.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, може впливати свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Разом з цим, вказав, що у разі, якщо слідчий суддя прийде до переконання про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор просив застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання слідчого з підстав, викладених в письмових запереченнях. Вказує, що клопотання не обгрунтоване, а ризики не підтверджені. Звертає увагу слідчого судді на те, що підозрюваним було виконано всі підготовчі та інші будівельні роботи. Зазначила, що висновок експерта містить суперечливі тверження. Просила відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, або нічний домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0000148, сформованим станом на 16.06.2023 року, підтверджується, що відділом детективів Територіального управління БЕБ в Закарпатській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України.

15.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (Заява N 40107/02) питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначав слідчий в клопотанні та в судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеними з підстав, наведених ним в клопотанні та під час судового засідання.

Існування інших ризиків, про які зазначав прокурор в судовому засіданні не доведено. Зокрема, наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином прокурором під час судового засідання та слідчим за змістом клопотання необґрунтовано.

При цьому, слідчому судді не надано доказів того, що ОСОБА_4 продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, раніше ухилявся від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Оцінюючи доводи слідчого та прокурора про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування встановлених ризиків, недоведеність існування інших ризиків, та враховуючи обставини справи, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що сама лише обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

При цьому, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, слідчий суддя вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, оскільки необхідним та достатнім буде саме такий запобіжний захід, та такий на даному етапі кримінального провадження зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. (ч. 1 ст. 182 КПК). Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, внаслідок існування ризиків, слідчий суддя, вважає необхідним покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК, які можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, згідно із частиною 7 статті 194 КПК, тобто у даному випадку строк дії обов`язків слід визначити до 09.08.2023 включно.

Заперечення сторони захисту частково спростовуються висновками слідчого судді, а у задоволенні клопотання захисника підозрюваного про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193-197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду на першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 09 серпня 2023 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваного про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 23 червня 2023 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1