У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2023, відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 05 серпня 2023 року близько 19 години 40 хвилин, старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «W220» реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, рухаючись зі сторони міста Виноградів у напрямку міста Хуст та проїжджаючи навпроти будинку АДРЕСА_2 , у денний час доби, діючи в супереч вимогам п.п. 1.5.; 2.3. б) д); 2.9. а); 12.1; 12.3; «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, будучи самовпевненим, розраховуючи на свій водійський досвід та навички керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, не втримав керований ним автомобіль у межах своєї смуги руху, допустив виїзд автомобіля на праве, походу свого руху, узбіччя, з послідуючим наїздом на пішоходів ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який у той час був припаркований на правому узбіччі, по ходу руху водія ОСОБА_4 , та в салоні якого знаходилися: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 на сидінні водія, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 на сидінні пасажира переднього пасажирського місця та малолітній ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 на сидінні пасажира заднього пасажирського місця.

В наслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітній пасажир автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , від отриманих тілесних ушкоджень померли в реанімаційному відділенні КНП «Виноградівська РЛ». Окрім цього, з місця ДТП до КНП «Виноградівська РЛ» каретою екстреної медичної допомоги доставлено малолітню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з різними тілесними ушкодженнями.

Своїми діями ОСОБА_4 , порушив вимоги п.п. 1.5.; 2.3. б) д); 2.9. а); 12.1; 12.3; «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, якими визначено:

п.1.5. - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п.2.3. - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 2.9. - Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п.12.1 - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п.12.3. - У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

Порушення водієм ОСОБА_4 , вище вказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме смертю: пішохода ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього пасажир автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та отримання тілесних ушкоджень різного ступеню осіб: малолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебувають на лікуванні в КНП «Виноградівська РЛ».

05 серпня 2023 о 22 год. 25 хв. старшого солдата ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06 серпня 2023 року ОСОБА_4 , у встановленому ст.ст. 276 - 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 2861 Кримінального кодексу України.

Вина та оголошена підозра ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.08.2023 та схемою до нього; протоколом огляду місця події автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «W220» реєстраційний номер НОМЕР_2 від 05.08.2023; висновком №67 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; висновку №68 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 06.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , від 06.08.2023.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину - ч.4 ст.286 КК України, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 7 до 10 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.3 та п.4, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочини, у якому підозрюється ОСОБА_4 , є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, а саме: Румунією, Угорщиною, Словацькою Республікою та Республікою Польща дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, а також переховуватись на території України.

1.Незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 не надав детальні пояснення з приводу всіх фактів та обставин настання вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, не сприяв органу досудового розслідування у встановленні об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення. А тому є підстави вважати, що він може незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на його користь, відтак будучи поза контролем правоохоронних органів вона зможе здійснити підкуп чи іншим способом вплинути на сторін з метою схиляння їх до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином зможе впливати на експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

1.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись поза контролем правоохоронних органів, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання.

Слідчий стверджує, що вищенаведене не дає підстав органу досудового розслідування звертатися до суду із більш мяким запобіжним заходом відносно підозрюваного ОСОБА_4 так як вони не забезпечать виконанням підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_4 , у момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що призвело до загибелі людей, на підставі вище викладеного, керуючись нормами КПК, просять застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав, щиро розкаявся. Не заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак просив визначити йому розмір застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 не заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи позицію свого підзахисного.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2023 за №0000275.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що 05 серпня 2023 року близько 19 години 40 хвилин, старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «W220» реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, рухаючись зі сторони міста Виноградів у напрямку міста Хуст та проїжджаючи навпроти будинку АДРЕСА_2 , у денний час доби, діючи в супереч вимогам п.п. 1.5.; 2.3. б) д); 2.9. а); 12.1; 12.3; «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, будучи самовпевненим, розраховуючи на свій водійський досвід та навички керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, не втримав керований ним автомобіль у межах своєї смуги руху, допустив виїзд автомобіля на праве, походу свого руху, узбіччя, з послідуючим наїздом на пішоходів ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який у той час був припаркований на правому узбіччі, по ходу руху водія ОСОБА_4 , та в салоні якого знаходилися: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 на сидінні водія, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 на сидінні пасажира переднього пасажирського місця та малолітній ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 на сидінні пасажира заднього пасажирського місця. В наслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітній пасажир автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , від отриманих тілесних ушкоджень померли в реанімаційному відділенні КНП «Виноградівська РЛ». Окрім цього, з місця ДТП до КНП «Виноградівська РЛ» каретою екстреної медичної допомоги доставлено малолітню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з різними тілесними ушкодженнями.

Слідчим суддею встановлено, що 05.08.2023 року о 22 год. 25 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.08.2023 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.286-1 КК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, наявність існування ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.08.2023 та схемою до нього; протоколом огляду місця події автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «W220» реєстраційний номер НОМЕР_2 від 05.08.2023; висновком №67 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; висновку №68 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 06.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , від 06.08.2023.

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним органом досудового розслідування існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливого незаконного впливу на свідків,експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальні правопорушення до особливо тяжкого. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Вказане в сукупності дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів з метою дачі, зміни показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.

В частині існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4. ч. 1 ст. 177 КПК України) слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, його специфіку, те, що при обранні слідчим суддею іншого, більш м`якого запобіжного заходу, відмінного від тримання під вартою, підозрюваний отримає можливість підшукувати осіб, що можуть надавати вигідні для нього неправдиві показання, чого він буде позбавлений, перебуваючи в умовах слідчого ізолятора.

При цьому слідчий суддя виходить з того, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 за ступенем тяжкості відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у тому числі вік, наявність постійного місця проживання, дані, які характеризують особу, те, що останній є військовослужбовцем, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , та його тяжкі наслідки у виді загибелі двох осіб, в тому числі малолітньої дитини, з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України передбачені випадки, коли слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Також, з урахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що спричинило смерть двох осіб та заподіяло іншим трьом потерпілим тілесні ушкодження у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає про відсутність підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні

Керуючись ст. ст.177,178,183,184,186,193-194,196,197,309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2023, відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати підозрюваному ОСОБА_4 з моменту його фактичного затримання, тобто з 22 год. 25 хв. 05 серпня 2023 року до 02 жовтня 2023 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Повний текст ухвали проголошено о 16 год.50 хв. 07.08.2023 року.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1