Справа № 450/3600/23 Провадження № 1-кп/450/435/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши в м. Пустомити у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акту кримінальному провадженні за ст.390-1 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 від 25.07.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисиничі, Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, останній раз 14.01.2022 Пустомитівським районним судом Львівської області за ст. 390-1 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

в с т а н о в и в :

14.06.2023 Пустомитівським районним судом Львівської області винесено рішення про видачу обмежувального припису, згідно якого ОСОБА_3 заборонено на строк 6 (шість) місяців перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, заборонити наближатися на 600 метрів до місця проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити переслідувати особисто і через третіх осіб постраждалу ОСОБА_4 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, яке 13.07.2023 набрало законної сили та з котрим 22.06.2023 ОСОБА_3 був ознайомлений.

Відтак, ОСОБА_3 маючи умисел на невиконання обмежувального припису, в порушення встановлених заборон, 24.07.2023, 25.07.2023 під час дії обмежувального припису, наблизився до місця проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 та перебував в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги обмежувального припису стосовно заборони наближатися на відстань не менше 600 метрів до місця проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , передбаченої рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.06.2023.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.390-1КК України умисне невиконання обмежувального припису.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 яка була складена в присутності захисника ОСОБА_5 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме у вчиненні незаконного придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надавав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, шляхом вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 390-1 КК України, є правильною так як він вчинив умисне невиконання обмежувального припису.

За вчинення кримінального проступку обвинувачений підлягає покаранню, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, він раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння досудовому розслідування.

Обставин, які обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку, та особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно дост. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ст. 390-1 КК України, яка передбачає відповідальність за інкримінований йому проступок, у виді обмеження волі строком 1 (один) рік із застосуванням ст. 75 КК України з урахуванням вимог ст.ст. 4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні, - слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому за цим вироком покарання у виді одного року обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору і обвинуваченому.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

СуддяОСОБА_1