Справа № 202/7618/22
Провадження № 1-кс/202/2968/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

21 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000624 від 14.10.2022 року,-, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року на квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді було заборонено відчуження та розпорядження цим майном, що належить на праві власності ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що арешт накладено безпідставно та необґрунтовано, так як відносно ОСОБА_5 кримінальне провадження не здійснюється, про підозру їй не повідомлялось. Квартира, на яку накладено арешт, не є засобом або знаряддям вчинення злочину, а тому не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

З часу накладення арешту на майно - в жовтні 2022 року минуло понад шість місяців, а тому орган досудового розслідування вже мав провести всі необхідні слідчі дії. Потреба в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відсутня.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні проти скасування арешту заперечував, відзначив, що наразі досудове розслідування триває, тому потреба в арешті майна не відпала.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000624 від 14.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме за фактом заволодіння шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира визнана речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2022 року на квартиру АДРЕСА_1 був накладений арешт.

Слідчий суддя враховує, що згідно з положеннями статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Норми частини другої статті 173 КПК зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя бере до уваги, що на цей час досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено.

Квартира, арешт якої просить скасувати представник ОСОБА_5 , залишається речовим доказом у кримінальному провадженні, всі слідчі та процесуальні дії не проведені.

Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 не позбавлена права користування арештованим майном, накладеним арештом її права суттєво не обмежуються.

Отже, слідчий суддя вважає, що підстави для скасування арешту у клопотанні не доведені та у його задоволенні необхідно відмовити.

При цьому слідчий суддя відзначає, що власник або законний володілець майна не позбавлені можливості в подальшому ставити питання про скасування цього арешту в разі, якщо в застосуванні цього заходу відпаде потреба, або з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1