Справа № 216/4025/23
Провадження № 1-кс/216/1721/23
УХВАЛА

іменем України

20.06.2023 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області:

у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань в приміщенні Центрально-Міського районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001181 від 16.06.2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

19 червня 2023 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0001181 від 16.06.2023 року, за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту його затримання.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у провадженні СВ КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0001181 від 16.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

На даному етапі досудового розслідування встановлено, що в період воєнного стану, в першій декаді червня 2023 року, невстановлені слідством особи, з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном та здійснення розбійного нападу на ОСОБА_7 , будучи обізнаними про його матеріальне становище (рід його заняття та умови зберігання готівкових коштів без спеціального сховища та охорони) запропонували ОСОБА_8 вчинити розбійний напад за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , та залучити осіб, які поділяють їх незаконні інтереси і прагнуть до швидкого збагачення, на що останній надав свою добровільну згоду, таким чином вступив із невстановленими слідством особами в попередню змову, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном, поєднану з проникненням у житло.

Після цього, ОСОБА_8 у першій декаді червня 2023 року, запропонував раніше йому знайомим ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які бажали покращити своє матеріальне становище, вчинити розбійний напад.

Далі, невстановленими слідством особами був розроблений злочинний план, відповідно до якого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 мали вчинити розбійний напад на ОСОБА_7 , поєднаний із можливістю застосування зброї.

Відповідно до розробленого плану, вчиненню нападу передувала ретельна довготривала підготовка, під час якої учасниками групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 проводились розвідувальні заходи, які полягали: у зборі інформації про об`єкт нападу - потерпілого (графік роботи, можливості вчинення опору під час нападу), часу вчинення нападу, огляд місця вчинення нападу, розроблення плану злочинних дій та ролі кожного із учасників групи під час вчинення нападу). Для успішного досягнення злочинних намірів її учасниками були підшукані засоби і знаряддя вчинення злочину, а саме: з метою вжиття заходів конспірації, швидкого та оперативного прибуття та зникнення з місця вчинення злочину невстановленою особою був підшуканий невстановлений транспортний засіб під керуванням невстановленої особи; з метою унеможливлення бути викритими за ідентифікуючими мобільними терміналами учасники групи під час вчинення нападу виключили їх та залишали у невстановленому місці, а для можливості зв`язку між собою під час скоєння нападу підготували засоби зв`язку у вигляді рацій, з метою недопущення викриття учасників групи та уникнення можливості бути впізнаними, а також унеможливлення їх ідентифікації по відбитках пальців рук, учасники групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 забезпечили заходами щодо приховування візуальних характеристик своєї зовнішності, а саме: під час вчинення нападу використовували рукавички, кепки, балаклави, камуфляжний одяг військового зразку; з метою обмеження рухливості та недопущення вчинення з боку потерпілого ОСОБА_7 фізичного опору учасниками групи під час вчинення нападу планувалось використання засобів для обмеження рухливості пластикові стяжки; при цьому, невстановлена особа, усвідомлювала можливість використання зброї ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 під час вчинення нападу з метою придушення волі ОСОБА_7 та інших можливо присутніх осіб до опору.

Так, у першій декаді червня 2023 року, попередньо провівши розвідувальні заходи, направлені на отримання інформації про об`єкт нападу, діючи відповідно до розробленого злочинного плану, реалізовуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства та із погрозою застосуванням такого насильства, спрямованого на заволодіння грошовими коштами з метою реалізації раніше обумовленого злочинного плану, 15.06.2023 року, у вечірній час доби, співучасники злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за вказівкою невстановлених слідством осіб, якими був організований та розроблений злочинний план, прибули на житловий масив «Змичка» у місті Кривому Розі, де на них чекав невстановлений слідством автомобіль під керуванням невстановленого слідством водія та на вказаному транспортному засобі прибули в район лісосмуги, яка пролягає поряд з місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , та, знаходячись на вказаній ділянці місцевості, з метою конспірації протиправних дій вдягли на себе заздалегідь підготовлені для них рукавички, кепки, балаклави, камуфляжний одяг військового зразку, рації, пістолети, засоби обмеження рухомості - стяжки, газовий балончик, та до заздалегідь обумовленого плану, стали чекати часу здійснення нападу.

Далі, приблизно о 02:30 годині 16.06.2023 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 почали рух по раніше обумовленому маршруту в бік будинку АДРЕСА_3 . Підходячи до будинку, ОСОБА_8 залишився стояти біля будинку АДРЕСА_3 з метою здійснення візуального контролю за місцем вчинення нападу та прилеглою до нього територією, забезпечення безпеки та уникнення викриття злочинних дій інших співучасників злочину, шляхом сповіщення їх про ймовірну загрозу за наявними засобу зв`язку - рацією.

В цей час, співучасники злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , маючи при собі заздалегідь приготовлені знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, через паркан проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , діючи на досягнення єдиного злочинного результату, почали стукати у вхідні двері будинку, та представившись працівниками поліції, дочекались доки ОСОБА_7 , який в той період часу відпочивав вдома із родиною, відчинив двері, руками із застосуванням сили штовхнули останнього вглиб будинку, таким чином, проникли до житлового помешкання зазначеного будинку.

Перебуваючи в приміщенні вказаного будинку, співучасники злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , продовжуючи спільні злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з метою досягнення злочинного результату, напали на ОСОБА_7 , та погрожуючи йому застосуванням насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого та його родини, що виразилося в погрозі застосування невстановлених слідством предметів, візуально схожих на пістолети, який сприйняв їх погрози як реальні.

Діючи в подальшому на досягнення бажаного злочинного результату, співучасники злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , використовуючи заздалегідь підготовлені та принесені засоби зв`язування - стяжки, зв`язали руки потерпілого ОСОБА_7 , причинивши таким чином потерпілому фізичний біль, та таким чином обмежили його в рухах, і, продовжуючи свої спільні злочинні дії відповідно по заздалегідь оговореному плану вчинення розбійного нападу, продовжуючи свої злочинні дії застосували до ОСОБА_7 насилля небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, завдаючи численних ударів руками та ногами по різним частинам тіла, спричинив таким чином потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, забоїв та саден обличчя та шиї, забоїв осадження ділянки обох променево-зап`ясткових суглобів, одночасно вимагаючи від ОСОБА_7 вказати місце зберігання грошових коштів в іноземній валюті.

В цей час, потерпілий ОСОБА_7 , злякавшись та побоюючись за своє життя та здоров`я, а також життя та здоров`я своєї родини, в умовах обстановки вчиненого розбійного нападу, повідомив місце зберігання грошових коштів, які знаходились у його особистій сумці на вішаку.

Після чого, співучасники злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи із корисних намірів на досягнення бажаного злочинного результату, відшукали та спільно заволоділи належними потерпілому ОСОБА_7 грошовими коштами у сумі 60000 гривень, мобільним телефоном «IPHONE 11Pro MAX» оливкового кольору з сім картою абонента мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 вартістю 26000 гривень, мобільним телефоном «Motorolla» червоного кольору із сім картою абонента мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 вартістю 7 000 гривень, мобільним телефоном «Xiaomi» чорного кольору вартістю 7 000 гривень; мобільним телефоном «Меіzu» чорного кольору вартістю 7 000 гривень; ключами від автомобілів, карткою АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_3 , які матеріальної цінності не представляють, а також мобільним телефоном «IPHONE 14Pro MAX» фіолетового кольору з сім картою абонента мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 вартістю 50 000 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі забезпечуючи безпеку скоєння злочину з метою виключення можливості переслідування потерпілим ОСОБА_7 використали сльозогінний газ із заздалегідь приготовленого та принесеного із собою балончика, після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та обернувши на свою користь.

В результаті розбійного нападу ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановлених слідством осіб потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно майнову шкоду на загальну суму 107 000 гривень, моральну шкоду та тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, забоїв та саден обличчя та шиї, забоїв осадження ділянки обох променево-зап`ясткових суглобів; потерпілій ОСОБА_10 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 50 000 гривень, а також моральну шкоду.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_5 , маючи злочинний намір, направлений на незаконне носіння, придбання, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, усвідомлюючи заборону вільного їх обігу, та його карність, при невстановлених обставинах незаконно придбав корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ, який в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу включно до 17.06.2023.

17.06.2023 року о 12.16 год., в ході затримання ОСОБА_5 біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , проведеного слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності двох понятих у останнього з правої кишені одягнених на ньому шортів було виявлено корпус гранати РГД, який згідно з висновком експерта №19/104-23/20737-ВТХ від 18.06.2023 - є найбільш ймовірно конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової наступальної ручної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який найбільш ймовірно відноситься до категорії вибухових речовин, та запал УЗРГМ, який згідно з висновком експерта №19/104-23/20737-ВТХ від 18.06.2023 є найбільш ймовірно модернізованим уніфікованим запалом ручних гранат типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який найбільш ймовірно відноситься до категорії вибухових пристроїв.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками: носіння, зберігання, придбання вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилалась на обґрунтованість підозри, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_5 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Слідчий та прокурор подане клопотання в судовому засіданні підтримали, просять клопотання задовольнити застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що за узгодженою із ОСОБА_5 позицією, проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Послався на необґрунтованість підозри за ч. 1 ст. 263 КК України. Також сторона захисту звернула увагу слідчого судді на психічні вади та молодий вік підзахисного, який на даний час співпрацює з органами досудового розслідування, інших підозрюваних у кримінальному провадженні він впізнав та викрив. Добровільно ініціював слідчу дію - видачу кросівок. За його участі проведено дев`ять слідчих дій.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що частково визнає вину, зокрема у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в чому щиро розкаюється. До скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України він не причетний, гранати йому підклали. Проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з засобами контролю, пояснив, що співпрацює зі слідством. Під час затримання з боку поліцейських психологічний та фізичний тиск не здійснювався. Проживає разом з матір`ю та сестрою.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001181 від 16.06.2023 року, за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

17.06.2023 року о 21-32 годині ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

18.06.2023 о 17-30 годині ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторона обвинувачення при обґрунтуванні повідомленої підозри посилається на наступні докази: протоколи допиту потерпілих; протоколи допиту свідків; протокол обшуку; висновки експертів та інші матеріали кримінального провадження.

Щодо обґрунтованості повідомленої підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру, повідомлену ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, обґрунтованою відповідно до ступеню даної стадії процесу.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що підозрюваний не працює, в шлюбі не перебуває, не має на утриманні неповнолітніх дітей та інших утриманців, за станом здоров`я - тяжких хронічних захворювань не має, 26.12.2022 звертався до лікаря невролога, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, спільно проживає з матір`ю ОСОБА_12 та сестрою ОСОБА_13 , 2011 року народження, за адресою: АДРЕСА_2 .

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох злочинів, серед яких особливо тяжкий умисний злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, отже, існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій. Останній не працевлаштований, у шлюбі не перебуває, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. На підтвердження проблем зі здоров`ям жодного медичного документа не надав.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний проживає разом з матір`ю яка є працездатною та має самостійний дохід та сестрою.

Слідчий суддя вважає, що оскільки вказані особи не перебувають на утриманні підозрюваного, останній не відчуває своєї відповідальності за їх долю, отже такі соціальні зв`язки не можуть бути надійним запобіжником від реалізації ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Оцінюючи обґрунтованість ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, може дізнатись анкетні дані свідків, експертів, спеціалістів та їх місце мешкання, тому у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, може здійснити на них незаконний вплив.

Окрім того, підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме змогу безперешкодно спілкуватись з потерпілим, оскільки напад з метою заволодіння майном потерпілого відбувся за місцем мешкання останнього та перебуваючи на волі може здійснювати на нього тиск або його родичів, в тому числі дружину та неповнолітніх дітей, таким чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню.

Крім цього, під час досудового розслідування стало відомо, що потерпілий ОСОБА_7 після вчинення злочину став отримувати погрози на свою адресу фізичною розправою у зв`язку з його рішенням написати заяву про вчинення розбійного нападу.

Оцінюючи ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя вважає його не доведеним, з огляду на відсутність у підозрюваного судимості.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, зокрема що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти громадської безпеки (ч. 1 ст. 263 КК України), та особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності (ч. 4 ст. 187 КК України), на думку слідчого судді, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжного заходу у зв`язку з наявністю вищезазначених ризиків та обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, підозрюваних (обвинувачених), експертів.

З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у скоєні злочинів у вчиненні яких підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею вивчалась можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, однак, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 при застосуванні більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою, в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, підозрюваних, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про ризики передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Крім того, домашній арешт не запобігає ризикам, оскільки підозрюваний матиме доступ до засобів електронного та стільникового зв`язку за допомогою яких можуть бути здійснені погрози, а також враховуючи те, що кримінальні правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_5 скоєні групою осіб, слідчий суддя вважає, що існує ризик залучення інших осіб для тиску.

Також слідчий суддя бере до уваги, що на даній стадії досудового розслідування, не встановлені інші співучасники скоєних злочинів і перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може завадити встановленню таких осіб та повідомляти відому йому інформацію про хід досудового розслідування.

Зазначені обставини та ризики, підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, а вищевказані обставини виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України та з урахуванням особи підозрюваного та обставин вчинених кримінальних правопорушень слідчий суддя не визначає розміру застави.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 177, 178, 184, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» на строк до 15.08.2023 року.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Встановити строк дії ухвали до 15.08.2023 року включно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1