Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3925/23
Номер провадження 1-кс/711/1169/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Черкаси

Слідча суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси - ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровському районному суді м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_6 , як захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , подану в порядку, передбаченому ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:

19.06.2023 через підсистему «Електронний суд» до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , як захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , подана в порядку ст. 206 КПК України, сформована останнім в даній підсистемі 16.06.2023.

19.06.2023 протоколом автоматизованого визначення слідчого судді вказана скарга розподілена на слідчу суддю ОСОБА_1 та 20.06.2023 передана для розгляду.

Свою скаргу адвокат ОСОБА_6 мотивує тим, що в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси, під головуванням судді ОСОБА_7 , перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 307 КК України.

20.04.2023 Придніпровським районним судом м. Черкаси в складі головуючого судді ОСОБА_7 винесено незаконну, на його думку, ухвалу про надання дозволу на затримання підзахисної ОСОБА_5 , на підставі якої 15 червня 2023 року останню було затримано з метою її приводу до Придніпровського районного суду м. Черкаси для участі в розгляді клопотання щодо обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №004750.

16 червня 2023 року затримана ОСОБА_5 доставлена до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

З моменту приводу ОСОБА_5 до суду, вищевказана ухвала про надання дозволу на її затримання втратила чинність.

Однак, в порушення вимог КПК України, ОСОБА_5 незаконно була позбавлена волі працівниками правоохоронних органів, без відповідної ухвали суду, після судового засідання.

На підставі викладеного просив: визнати протиправним позбавлення волі ОСОБА_5 після приводу останньої 16.06.2023 до Придніпровського районного суду м. Черкаси; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві; негайно відновити ОСОБА_5 у її правах та припинити незаконне позбавлення її волі.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовільнити. Також зазначив, що ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.04.2023 про дозвіл на затримання з метою приводу стосовно його підзахисної, відповідно до вимог ч. 3 ст. 190 КПК України втратила законну силу з моменту приводу обвинуваченої до суду, проте, всупереч вищенаведених приписів КПК України, останню 16.06.2023 було незаконно позбавлено волі після приводу до суду, яка не мала можливості вільно пересуватись, забезпечити свої потреби у відпочинку та прийнятті їжі тощо, була примусово змушена з 11 години 16.06.2023 року по 23 годину цього ж дня залишатись поряд з працівниками поліції, які весь час супроводжували її. Крім того, останні, не маючи на те законних підстав, застосовували до ОСОБА_5 спеціальні засоби кайданки. Всі наведені факти свідчать про порушення конституційних прав обвинуваченої та жорстоке поводження з останньою, у зв`язку з чим 16.06.2023 через систему «електронний суд» ним було подано скаргу слідчому судді в порядку, передбаченому ст. 206 КПК України.

ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримала вимоги скарги свого захисника та просила її задовільнити. Також зазначила, що 15 червня 2023 року на підставі ухвали головуючого судді ОСОБА_7 її було затримано та наступного дня 16 червня 2023 року об 11 годині доставлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Приблизно в цей час розпочалося судове засідання, в якому деякий час вона перебувала у кайданках, після чого за розпорядженням судді спецзасоби були зняті. Після оголошення перерв у судовому засіданні, її виводили у коридор або на вулицю, де знову одягали кайданки, вона просила цього не робити, оскільки жодного наміру на втечу не мала. Лише ближче до вечора співробітники поліції на її прохання, у зв`язку з тим що у неї боліли та почервоніли руки, зняли кайданки, однак майже до ночі, коли суд обрав стосовно неї запобіжний захід, вона була позбавлена права на свободу пересування та забезпечення своїх потреб, весь час поряд з нею перебували працівники поліції. Вона вважає що до неї було застосоване насильство, яке виразилось в тому, що вона не мала можливості відпочити, поїсти, справити природні потреби, оскільки до туалету її водили працівники поліції і не завжди відразу, як вона цього просила, при цьому під час справляння природних потреб двері в туалеті були відкриті.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що обвинувачена ОСОБА_5 ухилялась від явки до суду, у зв`язку з чим головуючим суддею було задоволено його клопотання та надано дозвіл на затримання з метою приводу останньої для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Після її приводу до суду, у зв`язку з численними заявами захисників про відвід головуючого та його, як прокурора, у судовому засіданні оголошувалась перерва, а тому лише о 23 годині 30 хвилин 16.06.2023 судом було обрано запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою. В перервах між засіданнями ніхто не обмежував обвинувачену у свободі пересування, вона спілкувалась по телефону зі своїми захисниками та не заявляла в судовому засідання про порушення її прав. Також вважає, що дане клопотання в порядку ст. 206 КПК України, повинно було розглядатися саме головуючим у справі під час проведення підготовчого судового засідання, а не слідчим суддею, у зв`язку з закінченням досудового розслідування та перебуванням справи на розгляді в суді. Крім того просив слідчого суддю направити скаргу до кваліфікаційно-дисціплінарної комісії адвокатури для вирішення питання про притягнення адвоката ОСОБА_6 до дисціплінарної відповідальності, який висловлюваннями на його адресу, звинувачуючи у вчиненні злочину, порушив адвокатську етику. Окрім того, зазначив, що не має права оцінювати дії працівників правоохоронних органів та інших службових осіб щодо тримання обвинуваченої ОСОБА_5 у кайданках після її приводу до суду.

Слідчий суддя, вислухавши доводи адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження та витребувані за клопотанням адвоката ухвалою суду відеозаписи з камер відеоспостереження, що розташовані в Будинку Правосуддя, вважає що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Положеннями ст.ст.3,8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно п. 6 ч. 3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Утримання особи вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таке позбавлення волі має бути законним (тобто, ґрунтуватися на нормах законодавства) та/або бути здійсненим на підставі рішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою, або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеною уповноваженою службовою особою.

Слідчий суддя, суд має право надати дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу за наявності підстав, передбачених ст.ст. 188,189 КПК України, про що постановлюється ухвала, яка відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

При цьому, дії уповноважених службових осіб після затримання на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання, регламентовані ст. 191 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження № 004750 від 28.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (справа № 771/1546/22).

Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу було задоволено, надано дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_5 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання щодо обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виконання даної ухвали доручено відповідальним посадовим особам Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області. Судове провадження зупинено до її затримання та приводу до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Згідно протоколу затримання особи, обвинуваченої у вчиненні злочину вбачається, що 15.06.2023 року о 15 годині 40 хвилин о/у ВКП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 було затримано обвинувачену ОСОБА_5 на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/1546/22 від 20 квітня 2023 року. Київським міським центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі повідомлення про затримання надано захисника ОСОБА_9

16.06.2023 року об 11 годині обвинувачену ОСОБА_5 доставлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси, що вбачається з дослідженого в судовому засіданні журналу судових засідань, згідно якого проведення підготовчого судового засідання за участі обвинуваченої розпочато об 11год. 04 хв., а о 13год. 07хв. суд перейшов до розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Проте, у зв`язку з поданням стороною захисту заяв про відвід головуючому у кримінальному провадженні судді ОСОБА_7 , та розгляду даних заяв іншими суддями Придніпровського районного суду м. Черкаси, проведення підготовчого судового засідання було відкладено і розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу відбувся о 22год. 00хв. 16.06.2023, що також вбачається з журналу судових засідань, за результатами якого було винесено ухвалу про застосування стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави розміром 30 прожиткових мінімумів доходів громадян, вступна та резолютивна частина якої, згідно журналу судових засідань, була оголошена 16.06.2023 року о 23 годині 20 хвилин.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису судових засідань, що відбувались 16.06.2023 вбачається, що в судовому засіданні, яке розпочалося об 11 год. 21хв. обвинувачена перебуває у кайданках до 11 години 28 хвилин.

Згідно досліджених слідчим суддею відеозаписів з камер відеоспостереження Будинку Правосуддя, витребуваних ухвалою слідчого судді за клопотанням захисника, на відеозапису камери № 13, що охоплює ганок Будинку Правосуддя о 12год. 44хв., о 12год. 57хв. та 13год. 31хв., а також камери № 3 холу першого поверху о 12год. 43хв, о 12год. 57хв., о 13год. 31хв. та о 14год. 57хв. зафіксовано перебування ОСОБА_5 у кайданках у супроводі працівників поліції, а також на інших відеозаписах з камер, що охоплюють ганок, хол першого та третього поверху Будинку Правосуддя в проміжках часу з 12год.43 хв. до 22год.46 хв. біля ОСОБА_5 постійно перебувають працівники поліції, які її супроводжують до залу судових засідань, в приміщенні та на території суду.

Відповідно до вимог ч. 1-5 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Також системний аналіз положень ч.3-5 ст. 206 КПК України дозволяє стверджувати, що обов`язок слідчого судді звільнити особу виникає в разі недоведення неперевищення граничного строку тримання під вартою, стосується обставин якщо службовою особою, під вартою якої трималася особа, не буде доведено законних підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, у випадку якщо під час тримання особи під вартою порушено встановлені законом строки та якщо затримана особа не буде доставлена до суду вчасно без зволікання. Обов`язок звільнення не виникає у випадку, коли клопотання про запобіжний захід вже вирішено.

В той же час, за результатами вивчення вказаної скарги, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 на момент надходження в провадження слідчого судді даної скарги утримувалась під вартою на підставі судового рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.06.2023 року, згідно якого стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.08.2023 включно з визначенням застави у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 77670 гривень, яка 12.07.2023 року була внесена заставодавцем, у зв`язку з чим остання на момент винесення остаточного рішення у даній справі була звільнена з-під варти.

Отже, підстави для задоволення скарги захисника в частині негайного відновлення прав ОСОБА_5 та припинення її затримання на даний час відсутні.

Крім того, слідчий суддя, у межах розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 206 КПК України, не має права вирішувати питання щодо законності рішень слідчого, прокурора чи рішень суддів.

Натомість слідчий суддя встановлює наявність правових підстав для позбавлення особи свободи.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає заборону катування, а саме гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню. У практиці Європейського суду з прав людини сформульовано процесуальний обов`язок держав за ст. 3 Конвенції щодо проведення ефективного офіційного розслідування фактів жорстокого поводження з особами, які перебувають у межах їх юрисдикції, та визначено критерії ефективності розслідування. Неодноразово ці критерії нагадувалися і у рішеннях проти України. Так, у рішенні «Каверзін проти України» Суд повторив, що стаття 3 Конвенції вимагає, аби розслідування небезпідставних скарг про погане поводження було ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків. Розслідування має бути спроможним забезпечити встановлення та покарання винних осіб. В іншому випадку загальна юридична заборона катування та нелюдського і такого, що принижує людську гідність, поводження та покарання була б неефективною на практиці, і в деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто перебуває під їхнім контролем. Про те, що розслідування має бути незалежним, безстороннім, а також бути предметом прискіпливої уваги з боку громадськості, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю та оперативністю, було вказано у рішенні «Яременко проти України».

Враховуючи те, що ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язує суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ст.ст. 8, 9 КПК України), відповідно, КПК України передбачає певні гарантії ефективного розслідування фактів жорстокого поводження.

У системі таких гарантій визначені обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини, передбачені ч. 6-8 ст. 206 КПК України.

Згідно ч. 6 ст.206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що на даний час існують підстави для зобов`язання уповноваженої особи, органу досудового розслідування на підставі ч. 6 ст. 206 КПК України, провести розслідування фактів, повідомлених ОСОБА_5 та її захисником адвокатом ОСОБА_6 щодо незаконного позбавлення волі без наявності правових підстав, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, після приводу до суду 16 червня 2023 року на виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 квітня 2023 року.

Оцінюючи доводи прокурора щодо неправомочності слідчого судді розглядати дану скаргу у зв`язку з тим, що досудове розслідування кримінального провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 закінчено і справа перебуває в провадженні суду, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, згідно ст.3 КПК України слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування яка відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України КПК України, починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

В той же час, приписи ст.206 КПК України покладають обов`язок щодо захисту прав людини, як і повноваження на розгляд відповідних скарг, поданих в такому порядку, лише на слідчого суддю.

Щодо клопотання прокурора про направлення слідчим суддею скарги до кваліфікаційно-дисціплінарної комісії адвокатури для вирішення питання про притягнення адвоката ОСОБА_6 до дисціплінарної відповідальності, який висловлюваннями на його адресу з приводу обвинувачення у вчиненні злочину, як він вважає, порушив адвокатську етику, слідчий суддя зазначає, що згідно ст. 36 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки, а тому питання про дисциплінарну відповідальність адвоката прокурор може ініціювати самостійно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 206, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИЛА:

Скаргу адвоката ОСОБА_6 , як захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , подану в порядку, передбаченому ст. 206 КПК України задовольнити частково.

На підставі ч. 6 ст. 206 КПК України зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування Четвертий слідчий відділ (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (м. Київ, вул. О.Теліги, 8) провести розслідування фактів, повідомлених ОСОБА_5 та її захисником адвокатом ОСОБА_6 щодо незаконного позбавлення волі без наявності правових підстав, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, після приводу останньої до Придніпровського районного суду м. Черкаси 16 червня 2023 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1