Провадження № 1-кп/947/1029/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 року Київський районний суду м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю при секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000151 від 30.01.2023 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Геокчай Азербайджан, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм, має на утриманні доньку 2015 року народження, та сина, який є інвалідом 3-ої групи, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 29 січня 2023, приблизно о 17:30 годин, ОСОБА_6 керуючи технічно-справним автомобілем марки «BMW-523» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини вул. Люстдорфська дорога, від вул. Левітана в напрямку вул. Олександра Невського у м. Одеса.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 (зебра), де було вимкнене живлення світлофору, що розташований на перехресті з вул. Тополина, на якому перебував пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину дороги зліва-направо, відносно руху автомобіля «BMW-523» д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_6 , своєчасно не зменшив швидкість, не зупинився перед пішохідним переходом та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 передньою частиною свого автомобіля.

Своїми діями водій ОСОБА_6 , порушив вимоги п. 1.5; підпункт «б» п. 2.3; п. 18.1 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

- п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

- п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_5 спричиненні ТЯЖКІ тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя у вигляді: перелому потиличної кістки з переходом на основу черепу, перелому кісток носу, черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи, водій автомобіля марки «BMW-523» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , виконуючи вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість попередити настання даної події.

В діях водія автомобіля «BMW-523» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху України, які створювали необхідні і достатні умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками:порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при вищевикладених в обвинувальному акті обставинах, а саме: 29 січня 2023, приблизно о 17:30 годин, він керуючи автомобілем марки «BMW-523» рухався по проїзній частині по вул. Люстдорфська дорога, від вул. Левітана в напрямку вул. Олександра Невського, де в цей час було вимкнуто світло, не працювали світлофори, його засліпили фарі автомобіля, який рухався на зустрічному напрямку, і раптом він відчув звук удару, побачив людину яка впала на дорогу, пішохода раніше не бачив, було темно. Потім він попросив викликати швидку та поліцію, накрив потерпілу теплою курткою, сам перебував в шоковому стані від подій.

Під час допиту ОСОБА_6 зазначив, що шкоду потерпілій відшкодував в повному обсязі, сплатив її лікування в лікарні, та остання до нього претензій не має. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд не позбавляти його волі та не позбавляти права керувати транспортними засобами, у зв`язку з тим, що він працює водієм, і це є його єдиним джерелом матеріального утримання родини. Крім того, він співпрацює з Міжнародним благодійним фондом «ЗАХИСТ» в якості водія волонтера.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засідання пояснила, що у неї відсутні вимоги до обвинуваченого ОСОБА_6 , матеріального та морального характеру. ОСОБА_6 в повному обсязі відшкодував їй всі збитки, оплатив її лікування в лікарні №11.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернуто увагу суддів на те, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність вимог у потерпілої матеріального та морального характеру до обвинуваченого.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність підстав які обтяжують покарання, та приймаючі до уваги що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 вчинив не умисний злочин, те що обвинувачений публічно вибачився за свої дії перед потерпілою, відшкодував їй спричиненні збитки, позитивно характеризується, співпрацює волонтером з Міжнародним благодійним фондом «ЗАХИСТ», враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення не перебував у стані алкогольного сп`яніння, щиро каявся в скоєному, відшкодував заподіяну шкоду потерпілій, має на малолітню доньку 2015 року народження та має на своєму утриманні сина, який є інвалідом 3-ої групи, учасник бойових дій захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, а також те, що він є водієм волонтером у Міжнародному благодійному фонді «ЗАХИСТ», та працює водієм, і єдиним джерелом доходу обвинуваченого є заробіток отриманий від виконання роботи водія, тому для здійснення належного утримання родини йому необхідне посвідчення водія, суд вважає за недоцільне призначати додаткове покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Також, в межах розгляду кримінального провадження Київська окружна прокуратура міста Одеси в інтересах КНП «Міська Клінічна лікарня №11» заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 заподіяну майнову шкоду понесену на лікування потерпілого ОСОБА_5 у розмірі 6 751 гривень 26 копійок.

Суд вважає, що зазначений цивільний позов Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах КНП «Міська Клінічна лікарня №11», підлягає задоволенню у повному обсязі, так як знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, та був визнаний обвинуваченим ОСОБА_6 .

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.128,129, 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси про стягнення з ОСОБА_6 на користь КНП «Міська клінічна лікарня №11» у розмірі 6 751 гривень 26 копійок, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь комунального некомерційного підприємства «МКЛ №11» майнову шкоду у розмірі 6 751 (шість тисяч сімсот п`ятдесят одна) гривень 26 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів Одеського НДІСЕ МЮ України у загальному розмірі 4 062 (чотири тисячі шістдесят дві) гривні.

Речовій доказ: автомобіль «BMW-523» д.н.з. НОМЕР_1 , вважати повернутим власнику автомобіля.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1