Справа № 761/3444/23
Провадження №1-кп/761/2452/2023
В И Р О К

іменем України

07 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002460 від 02.09.2022, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.02.2022 Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. Звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

секретарів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

Так, ОСОБА_2 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 30 серпня 2022 року о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи у приміщенні магазину «МегаМаркет», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, звернув свою увагу на залізні банки з ікрою, які знаходились на торговій полиці. В цей момент у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення однієї залізної банки з ікрою, яка належить ПП «Хотей-2019» (), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, який діє на території України відповідно до Указу Президента країни №573/2022 від 12 серпня 2022 року.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_2 , 30 серпня 2022 року, о 16 годині 36 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «МегаМаркет», що за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, скориставшись тим, що його дії є непомітними для оточуючих та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав з торгової полиці залізну банку об`ємом 275 г, з ікрою лососевою зернистою преміум марки «Шаланда», вартістю 968 гривень 83 копійки (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 83 коп.), без урахування ПДВ, яка належить ПП «Хотей-2019» ().

Після чого, ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, утримуючи при собі викрадене майно, пройшов через каси та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ПП «Хотей-2019» () матеріальної шкоди у розмірі 968 гривень 83 копійки.

Крім того. 30 серпня 2022 року о 17 годині 12 хвилин ОСОБА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, який діє на території України відповідно до Указу Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року, пройшов у приміщення магазину «МегаМаркет», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, достовірно знаючи, що на полицях розташовані залізні банки з ікрою.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_2 , 30 серпня 2022 року, о 17 годині 14 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «МегаМаркет», що за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, скориставшись тим, що його дії є непомітними для оточуючих та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав з торгової полиці залізну банку об`ємом 400 г, з ікрою лососевою зернистою преміум марки «Шаланда», вартістю 1 348 гривень 92 копійки (одна тисяча триста сорок вісім грн. 92 коп.), без урахування ПДВ.

Після чого, ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, утримуючи при собі викрадене майно, пройшов через каси та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ІІП «Хотей-2019» () матеріальної шкоди у розмірі 1 348 гривень 92 копійки.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнав повністю та розказав про обставини скоєного злочину так, як зазначено в обвинувальному акті.

Так, ОСОБА_2 повідомив, що 30.08.2022 року він зайшов до магазину «Мегамаркет», який розташований на вулиці Данила Щербаківського та таємно непомітно для оточуючих викрав звідти банку ікри, після чого вийшов з магазину. Разом з тим, зрозумівши, що грошей за раніше викрадене майно йому не вистачало, ОСОБА_2 , того ж дня через деякий час повернувся до магазину і викрав ще одну, більшу банку з червоною ікрою.

Перелік та вартість викраденого не оспорює. Викрадене майно ОСОБА_2 перепродав, і витратив отримані гроші на їжу та виняйняв місце в хостелі.

Під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_2 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, розмір шкоди, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.4 ст.185 КК України, винним визнав себе повністю, просив суворо його не карати та врахувати, що він щиро шкодує про вчинене, обіцяв виправитись і більше не вчиняти крадіжок.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), повторно, в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, ступінь реалізації злочинного умислу, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують його особу.

Також при призначенні покарання ОСОБА_2 судом враховується, що він раніше судимий за подібний злочин, вчинив дане правопорушення лише через півроку після засудження, має постійне місце проживання, офіційно не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, неодружений, його стан здоров`я, а також те, що обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку, призначеного йому в рамках іншого кримінального провадження.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено. Посилання в обвинувальному акті на повторність злочинів суд вважає помилковим, з огляду на вимоги ч.4 ст. 67 КК України, оскільки ОСОБА_2 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, і ця обставина вже врахована при кваліфікації дій винного як повторність.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Вищевказаний висновок про неможливість в подібних випадках визнавати обтяжуючою обставиною повторність злочинів викладений і в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», відповідно до якого якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Така правова позиція є актуальною і зараз, про що свідчить послідовна та стала практика Касаційного кримінального суду Верховного Суду (рішення № 357/13820/18 від 11.03.2021, № 758/3811/21 від 21 грудня 2021 року, та ін.)

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який має постійне місце проживання, не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, не одружений, не має осіб на утриманні, не визнавався особою з інвалідністю, не має тяжких захворювань, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за вчинення умисного корисливого правопорушення, вчинив злочин в період іспитового строку, встановленого йому вироком у іншому кримінальному провадженні, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання.

Оскільки ОСОБА_2 вчинив злочин в період іспитового строку, призначеного вироком Подільського районного суду м. Києва від 14.02.2022, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання за сукупністю вироків, за правилами ст.71 КК України та до покарання за цим вироком частково приєднує невідбуте покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 14.02.2022.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України. Цивільний позов у справі не заявлений.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винним за ч.4 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_2 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 14.02.2022 та остаточно призначити до відбуття покарання у виді 5 (п`яти) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази:

- 2 (два) CD-R диски, об`ємом 4,7 GB, отримані на підставі запитів, які містять відеозаписи з приміщення магазину «МегаМаркет», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1