У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001211 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 червня 2023 року за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, із повною середньою освітою, неодруженого, раніше неодноразово судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

20 червня 2023 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2022 згідно ст. 71 КК України за ч. З ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 2 роки, діючи повторно, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та востаннє, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023 воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 год. 20.05.2023 строком на 90 діб, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна 15.06.2023 близько 11 години 20 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Зіна» ТОВ «БАЗА», який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, буд. 25, скориставшись моментом, коли за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав зі стелажу з молочними продуктами та ковбасними виробами 2 (дві) ковбаси Ранчо рублені Кантрі варено-копчені, вагою 400 г., вартістю за 1 штуку 229 гривень 08 копійок, ) ковбасу Ранчо суху Кантрі варенокопчену, вагою 400 г., вартістю 95 гривень 88 копійок, 1 (одну) ковбасу м`ясну Гільдія Президентську, вагою 354 г., вартістю 157 гривень 56 копійок. Після чого заховав викрадені ковбаси під верхній одяг та не розрахувавшись на касі зазначеного магазину за вказаний вище товар, вийшов з приміщення магазину «Зіна» з викраденим майном, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки дії ОСОБА_4 були виявлені та припинені працівниками магазину «Зіна».

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальних збитків потерпілому ТОВ «БАЗА» на загальну суму 482 гривні 52 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

19 червня 2023 року ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_4 , злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1) протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_7 ;

2) протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.06.2023;

3) протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 16.16.2023 року;

4) протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_8 від 16.06.2023 року;

5) протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 16.06.2023 року;

6) протокол огляду відеозапису від 16.06.2023 року;

7) протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_9 від 16.06.2023 року.

В клопотанні слідчий зазначив, що домашній арешт та застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також зазначив, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, до нього неодноразово був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, умов якого останній не дотримувався, що підтверджується матеріалами клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 у судовому засіданні відносно застосування, щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Вважає, що відповідну процесуальну поведінку, цілком може забезпечити більш м`який запобіжний захід, просив застосувати домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свого адвоката. Дослідивши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника з приводу заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні та матеріалів клопотання, ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких.

Як вбачається з пояснень сторони обвинувачення, підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості ОСОБА_4 ..

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2.знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5.вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як вже зазначено вище, з пояснень сторони обвинувачення вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 та п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр.ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст. 185КК України.

Обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:

1) протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_7 ;

2) протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.06.2023;

3) протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 16.16.2023 року;

4) протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_8 від 16.06.2023 року;

5) протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 16.06.2023 року;

6) протокол огляду відеозапису від 16.06.2023 року;

7) протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_9 від 16.06.2023 року.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термінобґрунтована підозраозначає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Слідчий суддя, вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відносяться до тяжких (ч.2 ст.15 - ч.4 ст. 185 КК України) злочинів, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може вплинути на свідків, які вже встановлені, у даному кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показань на її користь, що свідчить про існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Знаходячись на волі ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винним, може вдатися до дій які будуть перешкоджати тим чи іншим чином органу досудового розслідування здобути докази злочинної поведінки останнього.

Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово був притягнутий до кримінальної відповідальності.

Слідчим суддею оцінювалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, відповідно до характеристики ОСОБА_4 , останній являється працездатним, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, слідчий суддя враховує той факт, що усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, при цьому слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має можливості впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, та існує можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, також слідчим суддею враховується, що останній неодноразово судимий за корисливі злочини, вчинив злочин під час іспитового строку, відносно нього на розгляді наявний інший обвинувальний акт, застосування більш м`яких запобіжних заходів, не змогло забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та не сприяло припиненню вчинення ним кримінальних правопорушень, що свідчить, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не стає.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної в їх сукупності, його ставлення до скоєного суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків можливості підозрюваного переховуватися від суду, а також незаконного впливу на свідка та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, та вичнити інше крімінальне правопорушення, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає тяжкості пред`явленої ОСОБА_4 підозри, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.

Разом з тим слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст.177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з наведеним, виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості злочину, з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2023 року складає 2684 гривень, та з урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень 00 копійок (30х2684). Такий розмір застави буде відповідним і достатнім, у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст.177 КПК України та буде слугувати відповідним стримуючим фактором.

У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 187, 193, 196, 197, 309 КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 22 червня 2023 року до 19 серпня 2023 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 19 серпня 2023 року включно.

На підставі ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, заставу у розмірі 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень 00 копійок (30х2684).

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатись із місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду (Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Грушевського, 37/12);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі потерпілими та свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 19 серпня 2023 року включно.

У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрювана.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваної з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали було виготовлено та проголошено 26 червня 2023 року о 15 год. 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1