Провадження 1-кп/337/294/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 13.06.2023р. за №0000694, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого тa проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2023 року о 23 годині 42 хвилини, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, знаходячись у приміщенні торгівельного залу магазину «АТБ № 127», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 25 Б, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку майна, яке належить ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», а саме: купівельного візка марки «Marsanz», об`ємом 90 літрів, вартістю 3867,89 гривень, без урахування ПДВ.

Після чого ОСОБА_4 , разом із викраденим майном направився до виходу з приміщення магазину та покинув приміщення магазину «АТБ-127», розпорядившись майном на власний розсуд, тим самим спричинив матеріальний збиток ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, суду пояснив, що у зазначений день та час він, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «АТБ №127», який розташований неподалік від вул. Воронезька в м. Запоріжжі, здійснив покупку продуктів, розрахувався за них на касі та, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, коли виходив з магазину взяв для власного використання закупівельний візок, який належить магазину, та з ним покинув прилеглу територію магазину, тим самим викрав його. В подальшому, в той же день, він цей візок привіз до дому за адресою: АДРЕСА_1 , де і зберігав, а через день до нього прийшли працівники поліції, вилучили цей візок, а в подальшому повернули його магазину. Щиро кається в скоєному, просить суворо його не наказувати.

Представник потерпілої особи ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, надав заяви, в якій просив розглядати справу у його відсутність, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявлено.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, інші учасники не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, у скоєнні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення тяжкий злочин; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, але з 2009 року неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в «Обласному клінічному закладі з надання психіатричної допомоги» ЗОР, востаннє з 02.07.2020р. по 27.07.2020р. з діагнозом: тривожний фобічний розлад.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

З урахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до подій, що відбулися, їх наслідків, позиції прокурора та представника потерпілого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в мінімальних межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Також з урахуванням конкретних обставин даної справи, даних про особу обвинуваченого, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченого іспитового строку в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на нього більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання.

При цьому, суд вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілим у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого ОСОБА_4 під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.06.2023р. сплинув 27.08.2023р. Клопотань про застосування запобіжного заходу обвинуваченому в судовому засіданні не надходило.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років .

Відповідно до ст.75, 76 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази - купівельний візок, який належить ТОВ «АТБ-Маркет» та переданий на зберігання представнику потерпілого залишити за належністю ТОВ «АТБ-Маркет».

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1