Ширяївський районний суд Одеської області
27.06.2023 Справа №: 518/528/23 Провадження № 1-кп/518/56/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ширяєве кримінальне провадження № 0000107 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качулове, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Іванівським районним судом Одеської області 15.12.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки, покарання відбув, в силу ст. 89 КК України судимість не погашена, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2023 року близько 21:00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на той час за місцем фактичного проживання, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , помітив у житловій кімнаті, в якій він проживав спільно з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жіночу сумку червоного кольору, яка знаходилась на ліжку у вищевказаній кімнаті, та належить ОСОБА_6 , і саме в цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке було всередині вказаної сумки.

Одразу після цього, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, у період дії воєнного стану, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими особами, відкрив вищевказану сумку, з якої таємно викрав грошові кошти у сумі 4500 гривень, купюрами номіналом 500 гривень, належні ОСОБА_6 , після чого з місця події зник, викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Крім цього, 15.02.2023 року близько 21:00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на той час перебуваючи за місцем фактичного проживання, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , помітив у житловій кімнаті, в якій він проживав спільно зі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жіночу сумку червоного кольору, яка знаходилась на ліжку у вищевказаній кімнаті, та належить ОСОБА_6 , і саме в цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке було всередині вказаної сумки.

Одразу після цього, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими особами, відкрив вищевказану сумку, з якої таємно викрав банківську розрахункову картку «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , та яка, згідно примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, диспозиції ч. 1 ст. 200 КК України, ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документа та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014№ 705, є офіційним документом.

Крім цього, 15.02.2023 року близько 21:00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на той час за місцем фактичного проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , помітив у житловій кімнаті, в якій він проживав спільно зі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жіночу сумку червоного кольору, яка знаходилась на ліжку у вищевказаній кімнаті, та належить ОСОБА_6 , і саме в цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке було всередині вказаної сумки.

Одразу після цього, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими особами, відкрив вищевказану сумку, з якої таємно викрав паспорт громадянина України серія та номер « НОМЕР_2 », виданий Ширяївським РВ ГУМВС України в Одеській області 29.12.2009 року на ім`я ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, що видана 25.11.2011, номер « НОМЕР_3 » та належна ОСОБА_6 , а також свідоцтво про народження ОСОБА_7 , видане 16.09.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області, які відповідно до примітки ст. 358 КК України являються особливо важливими особистими документами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини обвинувачення та визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкриміновано органом досудового розслідування, шкодує за вчинене.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), крадіжка вчинена повторно, крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану; за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів; за ч. 3 ст. 357 КК України як викрадення паспорту та інших важливих особистих документів.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_4 орган пробації на підставі інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.

Таким чином, при визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого ОСОБА_4 ; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень а саме: їх класифікацію за ступенем тяжкості, передбачену ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років; покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі на строк два роки; покарання за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень суд визначає ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років, яке вважає таким, що відповідає особі цього обвинуваченого та тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Згідно ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалою суду від 06 червня 2023 року та діючий до 05 серпня 2023 року скасувати.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_9