Справа № 305/2318/22
Номер провадження 1-кп/305/185/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представник власника майна адвокат ОСОБА_6 у відкритому судовому засіданні при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, розглянувши клопотання представника особи, яка вносила заставу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 про повернення застави та клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження № 0000490 від 20.08.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

03.05.2023 року представником особи, яка вносила заставу адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 подано до суду письмове клопотання про повернення застави у розмірі 198840,00 грн. заставодавцю ОСОБА_7 .. Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 22.08.2022 року до ОСОБА_4 , підозрюваної за ч. 3 ст. 332 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 198480,00 гривень строком до 18 жовтня 2022 року. Вказаний строк було продовжено ще на 30 діб. Громадянкою ОСОБА_7 у відділенні АТ «ОТП БАНК» в м. Тячів на виконання ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області, було здійснено оплату грошових коштів у іигляді застави в сумі 198480,00 гривен, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 285ТОО4А9К від 22.08.2022 року.

В судовому адвокат ОСОБА_5 подане клопотання підтримав у повному обсязі з підстав наведених у ньому та просили таке задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення такого клопотання, покликаючись на безтерміновість строків застави у кримінальному провадженні, оскільки положеннями чинного КПК не встановлено граничного строку дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді застави. Саме строк дії обов`язків, що покладаються на підозрюваного обмежено строком у два місяці. У даному кримінальному провадженні застава як запобіжний захід виконує важливу забезпечувальну та стимулювальну функцію, а також стримує обвинуваченого від негативної поведінки під час здійснення судового розгляду.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши подане клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Судом встановлено, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 285Т004А9К 22.08.2022 року внесено заставу за ухвалою слідчого судді від 22.08.2022 року за ОСОБА_4 у розмірі 198480,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 182КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У частині 7 ст. 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. І в разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Правилами ч. 11ст. 182 КПК України встановлено підстави і умови повернення застави. Вона повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо не була звернена в дохід держави. Аналіз положень ст. 182,194,196,197,199,181,203 КПК України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені в ч. 5ст. 194 КПК України обмеження, діють певний, визначений ухвалою слідчого судді (суду) строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі застава, обмеженого строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Тобто, положеннями Кримінального процесуального кодексу України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави.

Згідно зі ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За наведеного, закінчення строку дії обов`язків, передбачених ч. 5ст. 194 КПК України, що були покладені на підозрювану відповідною ухвалою слідчого судді, не припиняє сам запобіжний захід у вигляді застави та не є законною підставою для повернення суми застави заставодавцю.

Відтак, внесена застава не підлягає поверненню, оскільки згаданою ухвалою слідчого судді визначено строк дії саме покладених на підозрюваного/обвинуваченого обов`язків, а не строк дії застави.

Окрім того, запобіжні заходи, у тому числі застава, застосовуються для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків: як тих, що визначені ухвалою слідчого судді відповідно до ч. 5ст. 194 КПК України, так і тих, що передбачені безпосередньо пунктами 1, 3, 4 ч. 7ст. 42 КПК України.

Визначені в ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки можуть бути застосовані додатково до обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу, який не пов`язаний із триманням під вартою. Обов`язки підозрюваного, передбачені в ч. 7ст. 42 КПК України, покладаються на нього процесуальним законом і діють з часу набуття особою статусу підозрюваного, незалежно від застосування запобіжного заходу.

З викладеного слідує, що застава згідно ст. 182 КПК України застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, - проте не лише визначених у ст. 194 КПК України і покладених на нього ухвалою слідчого судді або суду, а і тих, які перелічені у ч. 7 ст. 42 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також беручи до уваги, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 на даний час не завершене, перебуває на стадії судового провадження, відомості щодо зміни чи скасування обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави в матеріалах справи відсутні, такий вид запобіжного заходу як застава не обмежується строком та був застосований до ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання нею покладених на неї обов`язків, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про повернення застави слід відмовити.

Також суд звертає увагу, що вирішення даного питання здійснюється на стадії винесення остаточного рішення по кримінальному провадженню.

Також 10.05.2023 року представником власника майна адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 подано до суду письмове клопотання, про скасування арешту майна належного ОСОБА_8 .. Клопотання обґрунтоване тим, що в межах кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, під час досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Тячівського Районного суду від 23.08.2022 року, накладено арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000490 внесеному до ЄРДР від 20.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном, а саме на: мобільний телефон марки «HUAWEI Mate 20Pro», модель «LYA-L29» з imei: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з двома СІМ-картами: 1) НОМЕР_3 , 2) НОМЕР_4 ; грошові кошти в загальній сумі 3000 (три тисячі) доларів США, а саме купюри номінальною вартістю сто доларів США кожна з серійними номерами: PK25862688D, PK25862687D, PK25862581D, PK25862558D, PK25862557D, PR25862561D, PK25862699D, PK25862700D, PK25862579D, PK25862580D, PK23103595E, PK23103549E, PK25862697D, PK 2586298D, PK25862692D, PK25862691D, PK25862690D, PK25862689D, PK25862695D, PK25862694D, PK25862696D, PK25862693D, PK23103507E, PK23103643E, PK23103674E, PK23103511E, PK35979423B, PK23103654E, PK23103594E, PK23103521E, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 . Водночас, в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 являється власником майна, арешт на належні йому телефон та кошти, накладено виключно з метою збереження речових доказів, вони не підлягають спеціальній конфіскації. Беручи до уваги вищенаведене та те, що в межах даного кримінального провадження, здійснено огляд вилучених телефону та коштів, що підтверджується протоколом огляду предмету від 20.08.2022 року, який досліджено судом, в ході судового розгляду даного кримінального провадження, такі не являються предметом злочинних дій, а також те, що накладання арешту на вказане майно унеможливлює його використання протягом тривалого часу, адвокат ОСОБА_6 вважає, що підстави для подальшого застосування вказаного запобіжного заходу забезпечення кримінального провадження відпали.

В судовому адвокат ОСОБА_6 подане клопотання підтримав у повному обсязі з підстав наведених у ньому та просили таке задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважає вказане клопотання таким, що подане завчасно, вказавши, що арештоване майно стосовно якого просять скасувати арешт, яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, на даній стадії судового процесу судом ще не досліджувалось.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.08.2022 в межах кримінального провадження № 0000490 від 20.08.2022 року, накладено арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «HUAWEI Mate 20Pro», модель «LYA-L29» з imei: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з двома СІМ-картами: 1) НОМЕР_3 , 2) НОМЕР_4 ; грошові кошти в загальній сумі 3000 (три тисячі) доларів США, а саме купюри номінальною вартістю сто доларів США кожна з серійними номерами: PK25862688D, PK25862687D, PK25862581D, PK25862558D, PK25862557D, PR25862561D, PK25862699D, PK25862700D, PK25862579D, PK25862580D, PK23103595E, PK23103549E, PK25862697D, PK 2586298D, PK25862692D, PK25862691D, PK25862690D, PK25862689D, PK25862695D, PK25862694D, PK25862696D, PK25862693D, PK23103507E, PK23103643E, PK23103674E, PK23103511E, PK35979423B, PK23103654E, PK23103594E, PK23103521E, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя, суд не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В клопотанні про скасування арешту майна адвокат вказує, що в межах даного кримінального провадження, здійснено огляд вилучених телефону та коштів, що підтверджується протоколом огляду предмету від 20.08.2022 року, який досліджено судом, в ході судового розгляду даного кримінального провадження, однак ані вказаний протокол, ані самі речові докази, на даній стадії судового розгляду судом ще не досліджувались.

Слідчий суддя у своєму рішенні про арешт майна дійшов висновку про те, що зазначене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та наклав арешт на таке майно саме з метою забезпечення збереження речових доказів. Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що представником власника майна адвокатом ОСОБА_6 дане клопотання про скасування арешту майна подано завчасно, що не позбавляє права власника майна звернутись з вказаним клопотанням повторно, а тому клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 170-174, 176, 182, 203, 369-372, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника особи, яка вносила заставу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 про повернення застави відмовити.

У задоволенні клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 , про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний тексту ухвали складено та проголошено 24.05.2023 року о 08 годині 10 хвилин.

Суддя ОСОБА_1