Справа №701/499/23
Провадження №1-кп/701/114/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1
за участі секретаря -ОСОБА_2
з участю прокурорів - законного представника обвинуваченого - захисника обвинуваченого -ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, студента 2-го курсу Уманського фахового коледжу технологій і бізнесу АДРЕСА_2 , на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , 26.01.2023 близько 1 години 30 хвилин в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022, знаходячись на узбіччі дороги поблизу будинку АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив для себе, з метою крадіжки чужого майна та використання його в особистих цілях, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу, за допомогою пластикової каністри об`ємом 20 літрів та гумового шланга, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі автомобільної дороги поблизу вищезазначеного домоволодіння, та яким постійно користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого відкривши люк бензобаку та кришку бензобаку, за допомогою шланги злив у пластикову каністру 20 літрів бензину А95, вартість якого згідно висновку експерта від 24.02.2023 року №969 станом на 26.01.2023 становить 969 гривень 80 копійок, однак був виявлений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого свій злочинний умисел та дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі. Своїми умисними діями ОСОБА_7 , заподіяв ОСОБА_8 , майнову шкоду на суму 969 грн. 80 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що 26.01.2023 близько 1 год. 30 хв., знаходячись на узбіччі дороги поблизу будинку АДРЕСА_1 , з метою крадіжки чужого майна шляхом вільного доступу, за допомогою пластикової каністри об`ємом 20 л., та гумового шланга, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі автомобільної дороги поблизу вищезазначеного домоволодіння, та яким постійно користується ОСОБА_8 , після чого відкривши люк бензобаку та кришку бензобаку, за допомогою шланги злив у пластикову каністру 20 літрів бензину А95, однак був виявлений ОСОБА_9 . У вчиненому щиро розкаюється.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочинів, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, законного представника обвинуваченого, згідно письмової заяви-позицію потерпілого за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає докази належними, допустимими, достовірними й такими, що в своїй сукупності беззаперечно та поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинуваченого та кваліфікує дії ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України закон відносить кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, яке кваліфіковане судом за ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до тяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлені.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Обвинувачений є особою раніше не судимою, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, навчається в навчальному закладі, по місцю проживання відносно останнього відсутні дані компроментуючого характеру.

Крім того суд також враховує дані, які характеризують ОСОБА_7 , спосіб його життя та його соціальні звязки, досудову доповідь, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання за ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Суд враховує положення ч. 3 ст. 68 КК України про те, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а також ст. 69-1 КК України, відповідно до якої за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Вказана практика призначення покарання за вчинення замаху на кримінальне правопорушення за наявності підстав для застосування положень ст.69-1 КК України узгоджується з постановою Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 712/8515/15.

У зв`язку з визнанням обвинуваченим своєї вини, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також наявності пом`якшуючих обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, наявні підстави для застосування положень ст. 69-1 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 .

В даному випадку є підстави для одночасного застосування норм ст.ст. 68 та 69-1 КК України, тому спочатку слід визначити покарання на підставі ст. 68 КК України, а потім застосувати положення ст. 69-1 КК України.

Санкція ч. 4 ст. 185 ККУ передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі з максимальним строком 8 років (тобто 96 місяців). Відтак, відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України максимально можливе до призначення ОСОБА_7 за незакінчений злочин покарання складає 2/3 від вказаного строку, тобто 64 місяці позбавлення волі. Оскільки наявні підстави для застосування ст. 69-1 КК України, саме дане покарання (64 місяці позбавлення волі) підлягає зниженню згідно зі ст. 69-1 КК України до 2/3 від уже обчисленого згідно зі ст. 68 КК України покарання, і воно складатиме 2/3 від 64-х місяців позбавлення волі, що становить 42 місяці 20 днів, тобто 3 роки 6 місяців 20 днів.

При цьому стаття 73 КК України передбачає можливість обчислення строків покарання виключно в роках, місяцях та годинах, встановлюючи виняткові випадки, коли воно може обчислюватися також у днях. Так як в даній ситуації відсутні передбачені ст. 73 ККУ підстави для обчислення строку покарання ОСОБА_7 у днях, то максимально можливе йому до призначення покарання становить 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Таким чином, слід визнати ОСОБА_7 винним за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ст. 68, ст. 69-1 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Крім того суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_7 положення ст. ст. 75,104, 76 КК України, так як на думку суду його можливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства, оскільки таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим і пропорційним для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідає принципу індивідуалізації та невідворотності кримінального покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати відсутні

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити, із врахуванням положень ст.ст. 68, 69-1, 73 КК України, покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: 1 (одна) пластикова каністра об`ємом 20 літрів, 1 (один) гумовий шланг, які - передані на зберігання до камери схову речових доказів СПД №1 ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області - повернути ОСОБА_5 в його повне розпорядження.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Маньківський районний суд Черкаської області.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Роз`яснити учасникам процесу їх право подавати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і подачу на нього письмових зауважень.

Суддя ОСОБА_1