ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1650/23 Справа № 185/896/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016, за апеляційною скаргою першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 17 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрито.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні 21 грудня 2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Ст. 12 КК України, в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, якою введено інститут кримінального проступку, поліпшує становище обвинуваченого ОСОБА_7 , а отже має зворотну дію у часі, тобто поширюється на обвинуваченого ОСОБА_7 , якому інкриміновано вчинення діяння до набрання таким законом чинності. Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що на час розгляду клопотання ОСОБА_7 минув трирічний строк давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, не оскаржуючи фактичні обставини справи, вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вважає, що судом першої інстанції передчасно прийнято рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено у період з грудня 2018 року по травень 2021 року. Санкція ч. 1 ст. 190 КК України на час вчинення кримінального правопорушення передбачала покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років, а тому з урахуванням вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності закінчується у травні 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з викладених в ній підстав та скасувати ухвалу суду і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції; обвинуваченого, який заперечував проти апеляційних доводів прокурора та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Так, висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження, правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України та доведеність його вини ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Аналізуючи апеляційні доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів знаходить їх слушними з огляду на наступне.

Так, згідно із вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді клопотання обвинуваченого дотримано не в повному обсязі.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо, зокрема, з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Обговорюючи дане питання, суд має перевірити, чи дійсно строки давності спливли, чи не ухилялася особа від слідства та суду, чи не зупинявся перебіг строку давності, чи не переривався через вчинення нового злочину, чи правильно обчислені строки давності, чи дійсно настали передбачені ст. 49 КК підстави.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що для правильного застосування норм закону про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності необхідно чітко встановлювати момент вчинення злочину, момент початку ухилення особи від слідства та суду і момент її з`явлення або затримання якщо такі мали місце, а також момент набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК обчислення строку давності починається з дня вчинення злочину. Для визначення того, що належить вважати днем вчинення злочину, слід звернутися до ч. 3 ст. 49 КК, України, у якій часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. Отже, днем вчинення злочину у розумінні ст. 49 КК України належить вважати добу, до закінчення якої особою було здійснено дію або бездіяльність, яка містить ознаки об`єктивної сторони складу злочину.

Моментом, з якого починається перебіг строків давності для злочинів з матеріальним і формальним складом злочину, є завершення відповідного суспільно небезпечного діяння, а отже для триваючих злочинів таким належить вважати фактичне припинення цього діяння з волі або поза волею особи.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у період з грудня 2018 року до травня 2021 року, на протязі якого останньому на підставі наданої ним неповної інформації було надмірно виплачено державну соціальну допомогу як особі, яка досягла пенсійного віку, але не має права на пенсійну виплату на суму 19291, 80 грн., що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є триваючим, а отже висновки суду першої інстанції щодо обчислення строку давності з грудня 2018 року, коли обвинуваченим було надано до УПСЗН ПМР документи, які містили неповні відомості та стали підставою для необгрунтованої виплати йому державної соціальної допомоги, належить вважати помилковими. Натомість строк давності правильно належить обчислювати з моменту припинення отримання ним грошових коштів шляхом обману, а саме з травня 2021 року.

Санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років, а отже відповідно до ч. 2 ст. 12, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України дане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, за який передбачене покарання у виді обмеження волі. З урахуванням зазначеного строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ним складає три роки з дня припинення вчинення кримінального правопорушення, а отже на момент судового розгляду та постановлення оскаржуваної ухвали цей строк не збіг, у зв`язку із чим судом першої інстанції передчасно прийнято рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту. Частиною 1 ст. 412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайнного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4