Справа № 182/3633/23
Провадження № 1-кс/0182/824/2023
У Х В А Л А

Іменем України

01.08.2023 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України на постанову слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001309 від 13.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України

за участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України на постанову слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001309 від 13.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

У своїй скарзі ОСОБА_3 посилається на наступне.

На розгляді СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0001309 за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст.383 КК України.

11.07.2023 року до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було надано клопотання на ім`я начальника Нікопольського РУП про призначення слідчим ОСОБА_6 конкретного дня та часу для проведення слідчого експерименту зі мною, огляду місця злочину в кримінальному провадженні № 0001309 за фактом вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч.1 ст.383 КК України.

Раніше неодноразово зверталась з клопотаннями, а саме 15.03.2023 р.,01.06.2023 р., 28.06.2023 року, про проведення вказаних слідчих (розшукових) дій однак слідчим ОСОБА_6 ігноруються такі вимоги.

Звернувшись 18.07.2023 року до канцелярії Нікопольського РУП про наявність відповіді на її клопотання від 11.07.2023 року, станом на вказану дату відповіді не було, про що її особисто повідомив працівник канцелярії.

Таку ж відповідь отримала від працівника канцелярії й 19.07.2023 року.

24.07.2023 року в черговий раз звернувшись до канцелярії Нікопольського РУП їй вручили відповідь, як видно зі штампу канцелярії, оформленою 13.07.2023 року у вигляді постанови слідчого Ліщука Ю про відмову в задоволенні клопотання, що ймовірно оформлена заднім числом. Відмову в задоволенні клопотання від 11.07.2023 року, слідчий ОСОБА_8 пояснив тим, що ніби-то вул. Фестивальна, в місті Нікополь на якій скаржник проживає неодноразово обстрілювалась, що загрожує життю та здоров`ю учасників слідчого експерименту, тому проведення слідчого експерименту не є можливим.

25.07.2023 року ОСОБА_3 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду зі скаргою на постанову слідчого Нікопольського РУП ОСОБА_4 , а також з проханням витребувати доказові матеріали щодо обстрілів АДРЕСА_1 , про що вказував в своїй постанові від 13.07.2023 року ОСОБА_9 .

Засідання в Нікопольському міськрайонному суді призначене на 27.07.2023 року не відбулося так, як повідомили, що справа не підлягає розгляду у зв`язку з тим, що слідчий Ліщук надав до суду Постанову від 26.07.2023 року про закриття кримінального провадження. Слідчий закриває справу саме після того, як йому стало відомо про надходження скарги на його постанову від 13.07.2023 року, до суду. Про прийняте рішення закрити кримінальне провадження слідчий особисто ОСОБА_3 не повідомив.

В постанові слідчий вказує на те, що крадіжка корма для собак у кількості 2 мішків по 15 кг не знайшла свого підтвердження, але не вказує на підставі чого зроблено такий висновок. А також те, що ОСОБА_7 просить в своїй заяві від 08.11.2023 року провести з ОСОБА_3 превентивні заходи, не відповідає дійсності.

Оскільки 17.07.2023 року скаржник звернулась до керівництва Нікопольського РУП - начальника поліції ОСОБА_10 з проханням вилучити з матеріалів кримінального провадження висновки працівників превентивної служби щодо заяви ОСОБА_11 про крадіжку, які носять неправдиву інформацію про ніби-то проведену з нею роботу та попереджено про відповідальність за повторне правопорушення. Слідчий ОСОБА_8 використовуючи своє службове становище та своїми неправомірними діями вводить в оману керівництво, прокуратуру, суд.

З постановою про закриття кримінального провадження від 26.07.2023 року слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не погоджується та вважає незаконною.

У зв`язку з вищевикладеним, просила слідчого суддю скасувати постанови слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження№№0001309 від 13.12.2022.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги.

Скаржник у судовому засіданні підтримала доводи своєї скарги та наполягала на її задоволенні.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку скаржника та прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

В ч. 1 ст.303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.303КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0001309 від 13.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

26 липня 2023 року слідчим СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001309 від 13.12.2022 року. Відповідно до постанови слідчого, в якій зазначено, що відповідно до показаньт потерпілої ОСОБА_3 щодо звернення її сусідки ОСОБА_13 до правоохоронних органів 08.11.2022 року за фактом крадіжки в неї корма для собак у кількості 2 мішків по 15 кг. кожен, не знайшло свого підтвердження, оскільки гр. ОСОБА_14 в своїй заяві від 08.11.2022 року просила працівників поліції провести із ОСОБА_3 превентивні заходи.

При прийнятті постанови про закриття кримінального провадження, слідчий керувався п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України можливе лише у разі встановлення відсутності у діянні складу кримінального правопорушення і застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної чи суб`єктивної сторін); непричетності особи до кримінального правопорушення. Але, закриття кримінального провадження з цієї підстави повинне бути вмотивованим не тільки тлумаченням відповідної статті КК України, але і встановленими під час слідства обставинами.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1ст. 92 КПК України, збирання доказів, передбачених ст. 91 КПК України, здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно п. 111 рішення Європейськогосуду зправ людинивід 22 лютого 2005 року у справі "Новоселецький проти України" суд вказав, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх "конкретного та ефективного" сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг.

Відповідно до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покаранні. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд вважає, що слідчий виконав не усі заходи щодо ефективного розслідування у кримінальному провадженні №0001309 відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2022 року.

Крім того, проведене слідчим досудове розслідування не було ретельним, безстороннім і сумлінним. Тобто, слідчий не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події кримінального правопорушення, а також усіх необхідних процесуальних дій.

Тому слідчий, на думку суду, не вжив всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст. 2 КПК України.

Крім того, матеріали кримінального провадження і оскаржувальна постанова, не містить оцінки показів, як співробітників поліції так і ОСОБА_15 .

Постанова про закриття кримінального провадження слідчим є передчасною та такою, що містить не повний зміст встановлених фактичних обставин та проведених процесуальних дій та в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Отже, згідно вище викладеного на теперішній час постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, а тому скаргу слід задовольнити, скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0001309 від 13.12.2022 року.

Керуючись ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України на постанову слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001309 від 13.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 26 липня 2023 р. про закриття кримінального провадження № 0001309 - скасувати.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1