ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/215/23 Справа № 694/1029/23Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

скаржника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення,

в с т а н о в и в :

24 квітня 2023 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 13 квітня 2023 року.

В обгрунтування скарги ОСОБА_6 зазначено, що 18 квітня 2023 року він звернувся до начальника Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом того, що залишив на зберіганні у ОСОБА_7 бетонозмішувач на час перебування у м. Києві, який ОСОБА_7 відмовився повертати після заявленої вимоги. У таких діях ОСОБА_6 вбачав обман та зловживання довірою.

Однак, станом на 24 квітня 2023 року слідчим не внесено відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до ЄРДР, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України.

Враховуючи наведене, заявник просив слідчого суддю зобов`язати Звенигородський РВП ГУНП в Черкаській області внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2023 року в задоволенні скарги - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення. Водночас, заява ОСОБА_6 не містить відомостей, які б вказували на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а фактично зводиться до його незгоди з не поверненням його майна, що свідчить про те, що вказане питання має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, а не кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_8 оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В поданій скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу, як завідомо незаконну, та постановити нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання його заяви від 18 квітня 2023 року про кримінальне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 зводяться до того, що висновки слідчого судді про відсутність в поданій ним заяві відомостей які б вказували на вчинення ОСОБА_7 правопорушення є не вмотивованими, оскільки подана заява містить необхідні дані передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, а також виклад обставин які потребують детального встановлення та з`ясування, відповідно до положень ст. 91 КПК України. Крім того, відмовляючи в задоволенні скарги слідчий суддя надає оцінку діям ОСОБА_7 посилаючись на відомості викладені безпосередньо в заяві, тоді як дане питання не може вирішуватися слідчим суддею. Посилання в оскаржуваній ухвалі на наявність цивільних правовідносин, не грунтується на вимогах закону, оскільки між ним та ОСОБА_7 не установлювалися будь які договірні відносини, що стосуються передачі бетонозмішувача.

Вивчивши матеріали скарги та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя районного суду в повній мірі дотрималася зазначених вимог закону.

Згідно положення ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Такий порядок, перелік випадків і суб?єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування регламентований та передбачений нормами ст. 303 КПК України.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов?язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор. Такі положення Закону слугують гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Оцінивши зміст скарги ОСОБА_6 та матеріали провадження, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що із даної заяви не вбачається наявність у ній об`єктивних та достатніх даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_9 , та зводяться до незгоди з неповерненням йому майна, у зв`язку з чим у відповідних осіб, які наділені правом внесення таких відомостей до ЄРДР, не виникло такого обов`язку.

Отже, слідчий суддя повно, всебічно й об`єктивно дослідивши матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 з яким в цілому погоджується і судова колегія.

В свою чергу, зазначаючи в апеляційній скарзі про незаконність прийнятої ухвали, скаржник взагалі не наводить доводів на спростування вказаних висновків слідчого судді, а посилається на ті ж самі обставини, які зазначені ним у скарзі.

В контексті наведеного, судова колегія зазначає, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 310, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2023 рокузалишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4