Номер провадження: 11-сс/813/1026/23
Справа № 946/3689/23 1-кс/946/1150/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000688 від 26.05.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Лазовського району республіки Молдова, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.05.2023 року частково задоволено клопотання слідчого.

Застосовано до ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 161040 гривень.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Строк дії ухвали слідчого судді становить до 24.07.2023 року.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що ані слідчий, ані прокурор не довели, що інший будь-який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного. Вказує, що судом не взято до уваги характеризуючи матеріали, що підтверджують стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, перебування на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, те що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та є особою з інвалідністю другої групи безстроково. Також зазначає, що визначений судом розмір застави є непомірним для підозрюваного, оскільки він офіційно не працевлаштований, а весь заробіток йде на утриманні багатодітної сім`ї. Крім того, вказує, що родичка підозрюваного (теща), ОСОБА_8 готова надати своє житло для проживання ОСОБА_6 на час домашнього арешту, про що свідчить її заява від 30.05.2023 р.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт за адресою мешкання ОСОБА_8 : АДРЕСА_2 .

Захисник та прокурор були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, звернулись до суду з клопотаннями про розгляд справи без їх участі, у зв`язку з чим колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності захисника та прокурора.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В апеляційній скарзі стороною захисту не оспорюється обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_6 , у зв`язку з чим у цій частині відповідна правова оцінка апеляційним судом не надається.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, наявним є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений (підозрюваний) може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїда проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Зазначені обставини були досліджені слідчим суддею при встановленні доведеності прокурором ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду під час розгляду клопотання слідчого, та належним чином мотивовані в оскаржуваному судовому рішенні.

Також, апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, з метою зміни останніми показань.

Крім того, апеляційний суд вважає, що існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки відсутність постійного стабільного заробітку, надає право для думки про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не перевірив можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу також є голослівними та надуманими, оскільки спростовуються змістом судового рішення, в якому містяться обґрунтовані висновки за цими обставинами.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, перебування на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, що він є особою з інвалідністю другої групи безстроково, проте, з огляду на наведені обставини та ризики, вважає, що зазначені дані щодо особи підозрюваного істотно не зменшують існування вищезазначених ризиків та не спростовують зазначені висновки слідчого судді про можливість запобігання цим ризикам лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про непомірність визначеного слідчим суддею розміру застави, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, ОСОБА_6 визначено заставу відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК Україниу розмірі 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 161040 гривень, з урахуванням ступеня тяжкості злочину, у якому останній підозрюється, даних про особу підозрюваного, його стану здоров`я, його сімейного та майнового стану.

Апеляційний суд вважає, що саме такий розмір застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є достатнім та таким, що здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що на теперішній час лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину та існування зазначених слідчим суддею ризиків, виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000688 від 26.05.2023 року відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4