Провадження № 1-кс/344/4529/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження за № 0000255 від 02.05.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000255 від 02.05.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого і ОСОБА_8 й ОСОБА_9 збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, сприяв незаконному переправленню о 02 год. 30 хв. 08.06.2023 в автомобільному пункті пропуску «Грушів», що знаходиться поблизу с. Грушів Яворівської міської територіальної громади Яворівського району Львівської області, через державний кордон України громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання засобів документів, які надають право на перетин державного кордону, а саме в період часу з 30.05.2023 по 07.06.2023 при невстановлених на даний час досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, забезпечив виготовлення довідки військово-лікарської комісії № 21/21 від 31.01.2023, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій містилися недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_10 до військової служби за станом здоров`я з виключенням із військового обліку, а також тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 03.02.2023, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому теж містилися недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_10 до військової служби за станом здоров`я з виключенням із військового обліку, за що останній надав на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 3350 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 122504,81 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого і ОСОБА_8 й ОСОБА_9 збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, сприяв незаконному переправленню через державний кордон України громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання засобів документів, які надають право на перетин державного кордону, а саме в період часу з 09.06.2023 по 23.06.2023 при невстановлених на даний час досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, забезпечив виготовлення довідки військово-лікарської комісії № 95/12 від 12.05.2023, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій містилися недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_11 до військової служби за станом здоров`я з виключенням із військового обліку, а також тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_2 від 31.05.2023, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому теж містилися недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_11 до військової служби за станом здоров`я з виключенням із військового обліку, за що останній надав на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 4100 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 149931,26 грн.

24 червня 2023 року, у період часу з 04 год. 13 хв. до 05 год. 19 хв., на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду, було проведено обшук автомобіля марки «Fiat Grande Punto», д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який знаходився припаркований поблизу будинку АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено автомобіль марки «Fiat Grande Punto», д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

24 червня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 3 ст. 332 цього Кодексу відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник власника майна заперечив щодо задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_4 , не міг використовувати зазначений у клопотанні автомобіль, окільне немає посвідчення водія, власником авто є його дружина. Також зазначив, що звертатися із клопотанням про накладення арешту на автомобіль входить у повноваження прокурора, а не слідчого.

Заслухавши сторін, дослідивши подане клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, майно, а саме: автомобіль марки «Fiat Grande Punto», д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , було вилучено у ході проведення обшуку даного автомобіля 24.06.2023, наданого за ухвалою суду, в період часу з 06:25 годин до 10:22 годин, за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_12 .

Згідно копії постанови старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 ,від 24.06.2023 року, майно, а саме: автомобіль марки «Fiat Grande Punto», д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання слідчого подано до суду у строки визначені ст.171 КПК України, та в повній мірі відповідає вимогам встановленим цією статтею.

Щодо доводів захисника ОСОБА_5 , про те, що клопотання про накладення арешту на автомобіль подається прокурором та те що ОСОБА_4 , не користувався автомобілем, судом встановлено наступне.

У судовому засіданні слідчий додатково зазначив відносно аргументу про неналежний суб`єкт звернення, що частина 2 у зв`язку з частиною 1 статті 64-2 КПК є нормою дефініцією, яка визначає одного з учасників кримінального провадження. Її завданням не є встановлення диференційованого порядку звернення із клопотанням про арешт майна в порівнянні з приписом частини 1 статті 171 КПК, за яким з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. тобто прокурорський нагляд за змістом цього клопотання здійснено. Також під час проведення НРСД встановлено, що ОСОБА_4 , користувався даним транспортним засобом.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи те, що майно, на яке згідно клопотання просить накласти арешт слідчий, погоджене прокурором, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000255 від 02.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є підставним та доцільним.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження майна, як речового доказу, накласти арешт із забороною на відчуження та розпорядження без обмеження права користування на автомобіль марки «Fiat» моделі «Grande Punto», д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , яким користувався підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та який належить ОСОБА_13 до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 29.06.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_14