Справа № 953/1303/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000048 від 02.01.2023 за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, на утриманні нікого не маючого, тимчасово не працюючого, зі слів працюючого оператором заправки "А-ГАЗ" до жовтня 2022 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000048 від 02.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

12.06.2023 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова у судовому засіданні за наслідками розгляду клопотаня прокурора та заперечень захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000048 від 02.01.2023 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжений до 10.08.2023 включно.

27.06.2023 під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки потерпілий та свідки вже допитані, а тому ризик впливу на них відсутній.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, просив змінити запобіжний захід на більш м`який та такий, що не пов`язаний із триманням під вартою його підзахисного.

Прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання захисника, вважає, що попри те, що вже допитані потерпіла та свідки, залишились інші ризики, які були підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, прокурор зазначив, що обвинувачений має молодий вік, вчинив особливо тяжкий злочин, будучи особою яка притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину (вирок Коростишівського районного суду Житомирської області у кримінальному провадженні ще не набрав законної сили), вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, потерпіла є неповнолітньою особою . Прокурор вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, який допоможе швидко завершити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Прокурор проти клопотання заперечував, просив відмовити в задоволенні клопотання, та зазначив, що попри те, що вже допитані потерпілий та свідки, залишились інші ризики, які були підставою для обрання та продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме продовжують існувати ризики передбачені п. п. 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження , суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Згідно положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2023 року клопотаня прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 задоволено, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10.08.2023 включно.

У відповідності до положень ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Конституційним судом України неодноразово вказувалось на те, що право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку,які визначені у законі (Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011, Рішення від 23.11.2017 №1-р/2017).

Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканість має здійснюватись з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування. Найважливішою ознакою суду є його незалежність та безсторонність, а однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 1 частини другої статті 129 Конституції України).

На переконання суду, стороною захисту не доведено можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного захисту, зокрема, домашнього арешту, оскільки таких запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам, як: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності усі обставини, у тому числі і зазначені у ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого суд безперечно погоджується із останнім, що частина ризиків, передбачених ст..177 КПК України, вже відсутні, оскільки потерпілий та свідки вже допитані судом.

Але разом з тим, судом враховується :

- особа обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, проти життя, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років;

- обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, враховуючи суспільну небезпеку кримінального правопорушення, що може свідчити про те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо зміни запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_3 .

Все зазначене дає суду обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), чи вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки судовий розгляд ще не закінчений.

Будь-якими відомостями щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості подальшого тримання обвинуваченого під вартою суд не володіє, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку, що з часу обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому чи його продовження, до вирішення даного клопотання, ризики, передбачені ст.177 КПК, все ж таки продовжують існувати, хоча і частково змінились, а отже у суду наразі відсутні підстави вважати, що належну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

В зв`язку з викладеним, суд дійшов обґрунтованого висновку, що з часу обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому чи його продовження, до вирішення даного клопотання, ризики, передбачені ст.177 КПК, все ж таки продовжують існувати, хоча і частково змінились, а отже у суду наразі відсутні підстави вважати, що належну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, а тому в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт -відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження для відома, начальнику Харківського слідчого ізолятора, де утримується обвинувачений для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1