У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 01" червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2023 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 18.08.2022.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на повідомлення про підозру задовольнити, а повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 18.08.2022 - скасувати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу слідчого незаконною. Апелянт зазначає, що ОСОБА_6 кримінального правопорушення не вчиняла, а пред`явлена їй підозра є необгрунтованою.

Вважає, що за змістом оскаржуваного повідомлення про підозру, слідчим та прокурором не наведено жодної фактичної обставини та вчиненої ОСОБА_6 дії, яку можливо було б кваліфікувати як проведення підривної діяльності проти України, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України.

Захисник зазначає, що на даній стадії досудового розслідування наявні очевидні факти, які б свідчили про відсутність складу злочину.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000221 від 15.08.2022.

18.08.2022 ОСОБА_6 у зазначеному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

06.12.2022 до Заводського районного суду міста Миколаєва захисник ОСОБА_7 подав в порядку п.10 ч.1 ст. 303 КПК України скаргу, в якій він просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 18.08.2022 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час існує достатньо фактів, які вказують на можливість вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Слідчий суддя, з огляду на практику ЄСПЛ, врахував, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді матеріалів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник та підозрювана підтримали апеляційну скаргу.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів; наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності. Підтвердженням цього є положення п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Приписи ч. 2 ст.309 КПК України передбачають, що під час досудового розслідування також може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду обвинувачення.

Такі висновки містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема: у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Аналогічно, в п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» наведено поняття «обґрунтована підозра», яке означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, відповідно до п. 73 рішення «Степуляк проти Молдови» (Stepuleac v. Moldova), 8207/06, ЄСПЛ вказує на те, що інформація, яка перебуває у розпорядженні об`єктивного спостерігача, повинна давати можливість останньому дійти висновку щодо можливості причетності особи до вчинення конкретного правопорушення.

Таким чином, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, в тому числі застосування положень практики ЄСПЛ, слідчим суддею дотримано в повному обсязі під час розгляду скарги захисника на повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 06.12.2022 захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 18.08.2022 у кримінальному провадженні №0000221 від 15.08.2022.

Розглянувши вказану скаргу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра обґрунтовується матеріалами провадження, долученими органом досудового розслідування до клопотання.

Як вбачається із повідомлення про підозру від 18.08.2022, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000221 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст.277 КПК, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Цим вимогам відповідає повідомлення про підозру від 18.08.2022, оскільки в ньому згідно ч. 1 ст.277 КПК є усі передбачені законом відомості, в тому числі зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність.

Підозра ОСОБА_6 пред`явлена 18.08.2022 компетентною особою, а саме старшим слідчим Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_9 , яка включена до групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Колегія суддів встановила, що порушень вимог КПК щодо процедури повідомлення про підозру допущено не було.

Між тим, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, про що зазначає апелянт, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду.

Всупереч доводам апелянта, апеляційний суд наголошує, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя при розгляді скарги в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України не уповноважений вирішувати питання щодо наявності в діях підозрюваної особи всіх елементів складу конкретного кримінального правопорушення, правильність кваліфікації цих дій, а також оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Підозра від 18.08.2022, всупереч твердженням сторони захисту, обґрунтовується матеріалами провадження, які малися в розпорядженні органу досудового розслідування, які вказували на момент її пред`явлення на можливу причетність підозрюваної до злочину. Слідчий суддя дослідив матеріали провадження, надані органом досудового розслідування, які підтверджували на момент звернення захисника зі скаргою (06.12.2022) зазначену підозру, а саме: протокол про хід та результати негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформацію з електронних інформаційних систем від 09.08.2022; протокол обшуку від 18.08.2022; протоколи допиту свідків, протоколи огляду речей та документів від 15.10.2022.

Незгода сторони захисту з достатністю цих доказів доказів має бути предметом безпосереднього розгляду кримінального провадження судом.

Матеріали провадження свідчать про те, що підозра за ч.2 ст.111 КК України була пред`явлена ОСОБА_6 18.08.2022 з дотриманням положень ст. ст. 276-278 КПК України.

Апеляційний суд акцентує, що скарга захисником ОСОБА_7 на повідомлення про підозру в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України подана слідчому судді 06.12.2022. Рішення за результатами розгляду скарги прийнято 09.01.2023.

З наданих апеляційному суду додаткових даних вбачається, що старшим слідчим Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві 27.01.2023 прийнято рішення про зміну раніше повідомленої ОСОБА_6 підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, а саме- незаконному поширенні конфіденційної інформації про особу.

Отже, на момент розгляду слідчим суддею скарги захисника, рішення прийнято з урахуванням доводів обвинувачення щодо підозри від 18.08.2022, яка на момент розгляду оскаржуваного рішення була пред`явлена ОСОБА_6 . Зміна підозри ОСОБА_6 вже після розгляду скарги захисника, ніяким чином не вказує на незаконність оскаржуваного рішення, яке постановлено слідчим суддею з урахуванням наданих органами досудового розслідування матеріалів провадження, які існували на момент розгляду скарги.

Крім того, апеляційний суд констатує, що вимога сторони захисту про скасування повідомлення про підозру від 18.08.2022 не може бути задоволена апеляційним судом, оскільки вказане повідомлення про підозру фактично втратило чинність, з огляду на те, що 27.01.2023 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, та в той же день - 27.01.2023 обвинувальний акт скеровано до суду.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обгрунтованим і вмотивованим. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3