Номер провадження: 11-кп/813/124/23
Справа № 511/1443/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

представника потерпілої ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15

представника потерпілої ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні №0000390 від 09.04.2018 року за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисників адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_18 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.11.2019 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

установив

Вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.11.2019 року, ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та йому призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.

У відповідності до ч.1 ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Котовського міського суду Одеської області від 30.05.2001 року та постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.11.2007 року, перевівши покарання у виді виправних робіт в покарання у виді позбавлення волі у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі відповідно до правил складання покарань п. "б" ч.2 ст.72 КК України та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 обчислений з 10.04.2018 року.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та йому призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 обчислений з 09.04.2018 року.

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 залишений без змін у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 18727,50 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000 грн., відповідно, по 100000 грн. з кожного.

Вирішено питання речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

На зазначений вирок суду обвинуваченими ОСОБА_9 ОСОБА_8 та їх захисниками ОСОБА_10 та ОСОБА_18 були подані апеляційні скарги, в яких вони просять вирок суду 1-ої інстанції скасувати, зазначаючи, що винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення є недоведеною, обвинувачення ґрунтується на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також, на припущеннях та домислах, у зв`язку з чим просять суд апеляційної інстанції визнати недопустимими докази по справі та виправдати обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за недоведеністю їх вини у вчиненні злочину.

В судовому засіданні апеляційного суду захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 заявили клопотання про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні, дослідити технічні записи судових засідань допиту свідків.

Також захисник ОСОБА_12 просила дослідити в судовому засіданні диск із відеозаписом новини каналу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який, на її думку може вплинути на встановлення фактичних обставин справи.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачені підтримали клопотання своїх захисників, натомість, прокурор та представник потерпілої заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом 1-ої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

При цьому сам по собі факт подачі на вирок апеляційної скарги із вимогою про його скасування не свідчить про те, що суд апеляційної інстанції автоматично зобов`язаний переглянути справу у повному обсязі, як це здійснював суд першої інстанції.

Розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у місцевому суді, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального законодавства України. Такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 10.02.2021 року у справі №127/14811/17 (провадження 51-5046км20).

Натомість, апеляційний суд приймає до уваги, що в поданих стороною захисту апеляційних скаргах зазначалось, що судом 1-ої інстанції надана невірна оцінка фактичним обставинам справи та доказам у провадженні, натомість, ними не вказано, в чому підлягає неповнота або порушення судом 1-ої інстанції при досліджені всіх обставин, та на яких, передбачених законом підставах, а всі їх доводи фактично зводились до незгоди із прийнятим судовим рішенням.

Апеляційний суд враховує, що під час судового розгляду судом 1-ої інстанції ретельно були досліджені та вирішені по суті клопотання сторони обвинувачення та захисту щодо дослідження доказів та надана ним оцінка. Апеляційним судом не надається інша оцінка доказам у справі, у зв`язку з чим немає необхідності у повторному допиті свідків, оскільки в усних клопотаннях не міститься обґрунтування, яким чином їх повторні покази або прослуховування всіх звукозаписів з їх допитами можуть вплинути на встановлення фактичних обставин провадження.

Також колегія суддів враховує що в апеляційних скаргах сторона захисту не наводить відповідних обґрунтувань щодо необхідності повторного дослідження всіх доказів, в той час коли всі клопотання та доводи захисників стосуються незгоди із встановленими фактичними обставинами та визнанням ОСОБА_9 та ОСОБА_8 винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, а вказані вище порушення вимог КПК, під час апеляційного розгляду не встановлені.

Водночас положеннями КПК не передбачено обов`язку суду дослівно викладати показання обвинуваченого та свідків, таке джерело доказів відображається судом у тому обсязі, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні, що і було зроблено в цьому випадку.

Повнота дослідження судом апеляційної інстанції доказів щодо певного факту має бути забезпечена у випадках, коли під час апеляційного розгляду даний факт встановлюється в інший спосіб, ніж це було здійснено у суді першої інстанції.

Таким чином, ст. 404 КПК України не зобов`язує апеляційний суд досліджувати всю сукупність доказів із дотриманням засади безпосередності, якщо він по-новому (інакше) не тлумачить доказів, оцінених у суді першої інстанції. Коли суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, то суду апеляційної інстанції немає потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції.

Також, апеляційний суд враховує те, що фактично вказані докази досліджені судом 1-ої інстанції та ним надана відповідна оцінка у вироку, у зв`язку з чим вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання.

Натомість, захисник ОСОБА_12 не наводить обґрунтувань, яким чином диск із відеозаписом новини каналу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » може вплинути на встановлення фактичних обставин справи, оскільки про дослідження таких доказів учасники судового провадження не заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, доводи апеляційних скарг про те, що судом не усунуто суперечностей, які виникли під час розгляду даного кримінального провадження, допущено припущення в оцінці показів свідків, що істотно вплинуло на законність та обґрунтованість судового рішення, а також про те, що суд виклав покази свідків обвинувачення по-своєму, не поклав їх в основу вироку та поставив під сумнів правдивість їх показів в суді: всупереч положенням п.1 ч.3 ст.374 КПК України, суд взагалі не зазначив мотиви, з яких відкинув докази обвинувачення, будуть оцінені та вирішені при постановленні рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 376, 404, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив

Клопотання захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні та клопотання захисника ОСОБА_12 про дослідження нових доказів залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4