Справа № 756/6535/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3047/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської обл., Дрогобицького району, с. Залокоть, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

засуджено за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі..Відповідно до ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим, призначивши йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 2 роки. Відповідно до ст.. 76 КК України покладено обв`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи. Повернуто заставодавцю ОСОБА_8 суму застави в розмір 49 620 грн. Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, приблизно о 20 годині 00 хвилин, 10.01.2022 року, маючи на меті умисел, спрямований на повторне, таємне, вчинене за попередньою змовою групою осіб, викрадення чужого майна, що належить ТОВ «ЕПІЦЕНТР - К», , прийшли до торгівельної зали магазину «Інтерспорт», що належить ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» та розташований за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 21-Б, де попрямували по торгівельному залу вказаного магазину до відділу продажу верхнього одягу, реалізовуючи свій умисел в той же час, того ж дня, проходячи у відділах вказаного магазину взяли зі стелажів магазину наступний товар, а саме: ЧВ - Куртка чол. р. XLчорн. 59528101 Classics Down Jacket Puma SS20, артикул 80935661- 1 одиниця, вартістю 4497 гривень 50 копійок (без урахування ПДВ) та невстановлена досудовим розслідуванням особа сховала дану куртку до рюкзака чорного кольору, який мав при собі ОСОБА_7 , та пішла з приміщення магазину, після чого, ОСОБА_7 вийшов за лінію кас магазину «Інтерспорт», не розрахувавшись за даний товар, однак свій умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину «Інтерспорт».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_7 міг спричинити ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К», , матеріальну шкоду на загальну суму 4497 гривень 50 копійок (без урахування ПДВ).

Крім того, ОСОБА_7 , приблизно о 20 годині 40 хвилин, 13.01.2022 року, маючи на меті умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, що належить ДП «ЛПП Україна, АТ «ЛПП», , прийшов до торгівельної зали магазину «Хаус», що розташований за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 1-Б, (ТЦ «Дрім Таун»), де попрямував по торгівельному залу вказаного магазину до відділу продажу верхнього одягу, реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_7 , проходячи у відділах вищевказаного магазину, взяв зі стелажів магазину куртку чоловічу., артикул 7998К-99х 1 одиниця, вартістю 639 гривень 20 копійок (без урахування ПДВ), після чого, разом із вказаним товаром попрямував до виходу з магазину.

Перетнувши лінію кас вище зазначеного магазину із викраденим майном, ОСОБА_7 намагався покинути дане приміщення, однак його злочинні дії були помічені працівницею магазину. В подальшому, на прохання працівниці вказаного магазину до ОСОБА_7 зупинитись, останній зрозумів, що його викрито та що його дії більше не носять таємний характер. У цей час в ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), належного ДП «ЛПП Україна, АТ «ЛПП», реалізовувати який ОСОБА_7 в той же час, в тому ж місці, тримаючи в руках викрадене майно побіг у напрямку виходу із ТЦ «Дрім Таун», намагаючись зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, однак був затриманий працівником охорони магазину, та не довів свій умисел з причин, що від нього не залежали.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_7 міг спричинити ДП «ЛПП - Україна, АТ «ЛПП», , матеріальну шкоду на загальну суму 639 гривень 20 копійок (без урахування ПДВ).

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та виключити з вироку кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - вчинення кримінального правопорушення повторно.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом було встановлено, що обвинувачений попередньо засуджувався вироком Печерського районного суду міста Києва від 11.08.2021 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., який на момент ухвалення поточного вироку сплачено обвинуваченим, а тому він відбув покарання за вказаним вироком та вважається особою, яка в силу ст. 89 КК України, не має судимості. Вважає, що місцевий суд необґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_7 винуватим у повторному вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки кваліфікуюча ознака повторність у кримінальній кваліфікації його дій на час ухвалення вироку є зайвою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч. 2 ст.186 КК України у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Покарання обвинуваченому судом призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Разом з тим, доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині застосування такої кваліфікуючої ознаки як вчинення кримінального правопорушення повторно не є слушними.

Як було встановлено судом першої інстанції, вироком Печерського районного суду міста Києва від 11.08.2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень і на момент вчинення ОСОБА_7 таємного викрадення чужого майна 10.01.2022 року штраф не був сплачений і, відповідно, судимість не була погашена.

Відповідно наявної в матеріалах справи копії квитанції, сума визначеного судом штрафу за вироком Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2021 року була сплачена обвинуваченим 15.11.2022 року.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Оскільки на час вчинення таємного викрадення чужого майна 10.01.2022 року судимість ОСОБА_7 за вироком від 11.08.2021 року не була погашена, то органом досудового розслідування та судом першої інстанції його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15.ч.2 ст.185 КК України як за ознакою вчинення крадіжки «за попередньою змовою групою осіб», так і за ознакою «повторності».

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що на час ухвалення даного вироку погашення судимості за попереднім вироком дії обвинуваченого мають кваліфікуватися без ознаки «повторності», вимогам ст.4 КК України суперечать, оскільки кваліфікація дій особи визначається не на час ухвалення судового рішення, а на час вчинення суспільно-небезпечного діяння.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення , колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: