В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києваобвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001502 від 15 травня 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1.15 вересня 2010 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі;

2.29 березня 2017 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі;

3.02 червня 2021 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Колодяжне Романівського р-ну Житомирської обл., громадянина України, з середньою технічної освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.13 березня 2015 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 08 червня 2018 року, умовно достроково на 8 місяців 8 днів;

2.17 листопада 2021 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 6 (шести) місяців арешту,

3.07 липня 2022 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2021 близько 02 години ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 перебували за адресою: АДРЕСА_3 . На лавочці вони помітили наглядно знайомого ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вони втрьох прийшли до місця мешкання ОСОБА_8 . У ході спілкування, ОСОБА_3 забрала ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , що належать ОСОБА_8 , які знаходились у кишені останнього. Після того, як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишили ОСОБА_8 у квартирі, а самі вийшли та зачинили двері на замок ключами.

14 травня 2021 року близько 03 години 30 хвилин у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вступили у злочину змову з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, поєднаного з проникненням у житло.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розподіливши перед цим злочинні ролі, скориставшись тим, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, відчинили ключами двері квартири АДРЕСА_4 , зайшли до приміщення квартири та повторно таємно викрали телевізор вартістю «LG», вартістю 2553 гривні, та мобільний телефон марки «Самсунг», вартістю300 гривень, які належать ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденими майном розпорядилися на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2883 гривні.

Крім того, 22 жовтня 2021 близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в приміщенні супермаркету магазину «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 49, де вони вступили у злочину змову з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, а саме майна, що належить ТОВ «АТБ-маркет».

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до полиць з солодощами та шоколадними виробами та, шляхом вільного доступу, взяли товар, а саме: шоколад 300 г молочний Milka з начинкою зі смаком ванілі та печивом Oрeo м/уп, вартістю 60 грн 92 коп без ПДВ, в кількості 3 шт., на загальну суму 182 грн. 76 коп.; шоколад 300 г Milka молочний з начинкою зі смаком чізкейку, полуничною начинкою та печивом м/уп, вартістю 69 грн. 92 коп. без ПДВ, в кількості 5 ш.т, на загальну суму 349 грн. 60 коп.; шоколад 300 г Milka молочний з цілими лісовими горіхами, молочною та карамельною начинкою к/уп в кількості 1 шт, вартістю 78 грн. 17 коп. без ПДВ; шоколад 90 г. Рошен молочний м/уп, вартістю 18 грн. 25 коп за 1 шт., в кількості 6 шт., на загальну суму 109 грн 50 коп., без ПДВ. Загальна сума викраденого товару 720 гривень 03 копійки, без ПДВ.

Зберігаючи при собі викрадений товар, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 направились до виходу з магазину та, не маючи наміру розрахуватись за викрадений ними товар, вийшли з торгівельного залу магазину, пройшовши повз касову зону, не розрахувалися за вищевказаний товар та безперешкодно вийшли з приміщення магазину.

Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, заподіявши ТОВ «АТБ-маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 720 гривень 03 копійки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, зазначених в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, показав, що вони тривалий час знайомі з ОСОБА_3 , вночі 14 травня 2021 року вони побачили на вулиці знайомого ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та просив відвести його додому, надавши їм ключі. Вони прийшли до квартири, завели ОСОБА_8 до його кімнати і там залишили. Після чого, вийшли з квартири, забравши ключі. Згодом вони вирішили скористатися ситуацією та повернулися до квартири. Звідки забрали телевізор та телефон. Телевізор вони зранку здали до ломбарду. Потім вони працівникам поліції повідомили адресу цього ломбарду. Крім того, 22 жовтня 2021 року вони з ОСОБА_3 зайшли до магазину АТБ по АДРЕСА_5 , де постійно купують продукти, їх там усі знають та довіряють. Вони залишилися одні біля полиць та вирішили вчинити крадіжку солодощів. Забравши з полиць упаковки, вони їх заховали при собі та вийшли з магазину. Він щиро кається у вчиненому, просить суд суворо його не карати. Також він повідомив, що не відбував покарання у виді 6 місяців арешту.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину та підтвердила фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, зазначених в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, та надала покази аналогічні показам ОСОБА_4 . Також додала, що мобільний телефон вона сама віддала працівникам поліції, а солодощі вони викрадали для себе. Вона щиро кається у вчиненому, просить суд суворо її не карати.

Дані обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, повністю підтверджуються їх показаннями та щирим каяттям.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинувачених, тих, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Крім того, винність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не оспорювали фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно; своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно, з проникненням у житло.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно; своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно, з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень(а саме, їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченої, яка щиро розкаялася у вчинених кримінальних правопорушеннях та активно сприяла органам досудового розслідування у розкритті кримінальних правопорушень, незаміжня, не працює, вчинила кримінальні правопорушення під час відбування іспитового строку покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, від її дій не настало тяжких наслідків.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченої і її активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - органом досудового розслідування не встановлено.

Крім того, при призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 та ст. 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, відповідно до вимог ст.71 КК України, якщо засуджена після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинила нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, за яке вона засуджується цим вироком, під час відбуття покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року, яким вона засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України на 3 роки обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки, то при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати вимоги ст. 71 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченої, буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити без зміни.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 29 листопада 2021 року.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень(а саме, їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях та активно сприяв органам досудового слідства у розкритті кримінальних правопорушень, неодружений, дітей не має, не працює, після вчинення кримінальних правопорушень та до винесення вироку був двічі засуджений та не відбув реальне покарання, призначене за цими вироками, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, від його дій не настало тяжких наслідків.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого і його активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , - органом досудового розслідування не встановлено.

Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 та ст. 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст. 72 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, за які він засуджується цим вироком, вчинив до постановлення щодо нього вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 07 липня 2022 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185КК України, яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, та вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 17 листопада 2021 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України на 6 місяців арешту, то остаточне покарання йому необхідно призначити, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити без зміни.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 29 листопада 2021 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити без зміни.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 29 листопада 2021 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 та ст. 72 КК України, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироками Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 рок та 07 липня 2022 року, та остаточновизначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 покарання у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, необхідно залишити без зміни.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 29 листопада 2021 року.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ: телевізор «LG», мобільний телефон «Самсунг», -повернути потерпілій ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою, у той же термін з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1