ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2557/23 Справа № 198/185/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження №80000069 від 16.02.2023 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 на вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг, Тернівського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні двох дітей - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ООС не служив, не працюючого, інвалідом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 08.05.2023 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України (далі- КК) до громадських робіт на строк двісті годин,-

визнано винним та засуджено за ч.1 ст.164 КК до покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Запобіжний захід до ОСОБА_8 - не застосовувався.

Речові докази та процесальні витрати відсутні.

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про покладений на нього згідно до виконавчого листа Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2019 року обов`язок щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання двох дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 13 травня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку на кожного з дітей та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, злісно ухилився від повного та своєчасного виконання ухваленого рішення у виконавчому листі від 09 серпня 2019 року. В свою чергу, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, про суму заробітку та джерела доходів, державного виконавця не повідомляв, на лист-виклик та попередження державного виконавця про обов`язковість сплати аліментів не реагував, хоча не офіційно працював та заробляв кошти, будучи працездатною особою та не маючи об`єктивних причин не працювати, не прийняв заходів для офіційного працевлаштування, що в подальшому, а саме: з березня 2022 року по 13 лютого 2023 року, призвело до утворення заборгованості, яка станом на 14 лютого 2023 року складає 62535, 16 гривень, що в сукупності складає суму виплати більшої за 6 місяців відповідних платежів. Окрім того, ОСОБА_8 , працював офіційно в господарстві ФГ "Красноармієць" Дніпропетровської області Павлоградського району в період з 11.03.2022 по 31.08.2022 року і з його заробітної плати за 2022 рік, не нараховувались і не перераховувались аліменти на утримання дітей. Так, ОСОБА_8 , знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів згідно до виконавчого листа, приховав свої доходи за період з 11.03.2022 року по 31.08.2022 року.

Таким чином дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дітей.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновків суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій винного за ч.1 ст.164 КК, порушує питання про скасування вироку суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування зазначає, що за матеріалами даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 був засуджений вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2023 року за ч.2 ст.125 КК до покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин, які на теперішній час не відбув.

Отже, посилаючись на положення статті 70 КК та роз`яснення, що містяться у п.п.21,22 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", прокурор зазначає, що суд першої інстанції повинен був призначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за правилами ч.4 ст.70 КК, але цього не зробив, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З урахування вищенаведеного прокурор просить апеляційний суд скасувати вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року, в частині призначеного обвинуваченому покарання та в цій частині ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.164 КК у виді 80 годин громадських робіт.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2023 року, більш суворим за даним вироком, призначити остаточне покарання у виді 200 годин громадських робіт.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги та яка наполягала на її повному задоволенні, вислухавши потерпілу, обвинуваченого та захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених вироком суду першої інстанції, а також правова кваліфікація його дій за ч.1 ст.164 КК ґрунтуються на зібраних по справі, перевірених та оцінених судом в порядку статей 381, 382 КПК доказах, являються обґрунтованими, належним чином мотивованими та не оспорюються прокурором в апеляційній скарзі, а тому апеляційним судом відповідно до ч.1 ст.404 КПК не перевіряються.

Колегія суддів апеляційного суду вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосуванням місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 остаточного покарання, виходячи з наступного.

За змістом ч.4 ст.70 КК, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті (сукупність злочинів).

Згідно правової позиції, що викладена у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 01.06.2020 (справа №766/39/17, провадження № 51-8867кмо18) суди, призначаючи остаточне покарання, повинні:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст.71 КК (за сукупністю вироків).

За матеріалами даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.164 КК, яке він вчинив в період з березня 2022 року по 13 лютого 2023 року, тобто до ухвалення попереднього вироку Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2023 року за ч.2 ст.125 КК, яким його було засуджено по покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин, та згідно витребуваної апеляційним судом довідки Павлоградського РС філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області від 15.08.2023 обвинувачений ОСОБА_8 на теперішній час відбув лише 176 годин громадських робіт.

Отже, суд першої інстанції, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність (ч.4 ст.70 КК) та враховуючи правову позицію, викладену у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 01.06.2020, повинен був призначити остаточне покарання ОСОБА_8 за правилами ч.4 ст.70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень. Натомість, як правильно зазначається прокурором в апеляційній скарзі, місцевий суд, всупереч вимогам закону, не врахував попередній вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2023 року за ч.2 ст.125 КК та не призначив обвинуваченому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.1 ст.413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, зокрема, є - незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Суд апеляційної інстанції, згідно з п.2 ч.1 ст.420 КПК, скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_10 підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, з ухваленням апеляційним судом свого вироку в цій частині, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Дотримуючись приписів ч.15 ст.615 КПК, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку апеляційний суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючисьстаттями 404, 405, 407, 409, 413 та 418, 420 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.164 КК - скасувати в частині призначеного покарання.

Постановити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.1 ст.164 КК - у виді 80 годин громадських робіт.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2023 року, більш суворим за даним вироком, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 200 годин громадських робіт.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього учасниками кримінального провадження може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4