Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/418/23

Номер провадження: 1-кс/511/1095/23

19.07.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Великокомарівка Роздільнянського (Великомихайлівського) району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2, 3 статті 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що в лютому 2023 року невстановлена досудовим розслідуванням особа (далі - Особа 1) запропонувала ОСОБА_5 спільно з ним організувати незаконне переправлення осіб через державний кордон України на територію Республіки Молдова за грошову винагороду, на що ОСОБА_5 погодився.

У подальшому останні розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких Особа 1 займалась підшуканням осіб, яким необхідно було потрапити за кордон поза межами пунктів пропуску, а ОСОБА_5 мав організувати їх зустріч на території Роздільнянського району Одеської області, перевезення вказаних осіб до власного будинку, розташованого в с. Новоолександрівка Роздільнянського району Одеської області, де забезпечити їх скритне перебування до моменту незаконного переправлення та очікувати подальших інструкції від Особа 1 щодо часу та ділянки кордону на якій необхідно було незаконно переправити осіб.

У подальшому, Особа 1 підшукав через соціальні мережі та інтернет месенджери трьох осіб, яким необхідно було потрапити за кордон до Республіки Молдова, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Обговоривши суму грошової винагороди, Особа 1 вказав їм очікувати на дзвінок від ОСОБА_5 , який надасть їм подальші інструкції.

Надалі, Особа 1 надав контактні дані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та вказав йому організувати їх перевезення до власного будинку в с. Новоолександрівка Роздільнянського району Одеської області, після чого поставити до відома Особу 1 та очікувати зручного часу для їх скритного, незаконного переправлення через Державний кордон України на територію Республіки Молдова, де їх очікуватиме Особа 1.

Так, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на організацію незаконного переправлення останніх через державний кордон України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб спільно з Особа 1, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, реалізуючи свій злочинний намір, будучи обізнаним на місцевості, діючи за вказівками Особа 1, ОСОБА_5 , 10 лютого 2023 року близько 14:30 прибув на найманому автомобілі марки «OPEL VECTRA», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , до с. Новоборисівка Роздільнянського району Одеської області, де зустрів на станції залізничного вокзалу «Веселий Кут» ОСОБА_7 , який передав йому частину коштів в сумі 700 доларів США у якості грошової винагороди за організацію його незаконного переправлення через Державний кордон України. Після чого, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що вони відправляються на вказаному транспортному засобі у бік державного кордону України в напрямку Республіки Молдова для подальшого переправлення його через державний кордон.

10 лютого 2023 року приблизно о 16:00 ОСОБА_5 доставив ОСОБА_7 до власного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де тимчасово поселив його та надав вказівку останньому очікувати подальших інструкцій щодо його незаконного переправлення через кордон.

В подальшому, 13 лютого 2023 року близько 10:40 ОСОБА_5 прибув на найманому автомобілі марки «OPEL VECTRA», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , до с. Новоборисівка Роздільнянського району Одеської області, де зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в подальшому передали ОСОБА_5 частину коштів в сумі 500 доларів США у якості грошової винагороди за організацію їх незаконного переправлення через Державний кордон України.

Після чого, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що вони відправляються на вказаному транспортному засобі у бік державного кордону України в напрямку Республіки Молдова для подальшого переправлення їх через державний кордон та вони вирушили до його власного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де останні мали тимчасово перебувати у його будинку та очікувати подальших інструкцій щодо їх незаконного переправлення через кордон.

У подальшому, ОСОБА_5 мав доставити у пішому порядку з території власного домоволодіння ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , до лінії державного кордону України в район прикордонного знаку 0449/03-0449/06 та перевести останніх через лінію Державного кордону України, де їх мав зустріти Особа 1 та відвезти до найближчого населеного пункту на території Республіки Молдова, однак довести свій злочинний намір до кінця останні не змогли, у зв`язку із викриттям їх злочинного наміру працівниками ДПСУ.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

Наявність підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

При цьому, органом досудового розслідування встановлено ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання встановленим ризикам, слідчий та прокурор вважають доцільним продовжити застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначити розмір застави, оскільки на їх думку інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити.

Захисник та підозрюваний просили в задоволенні клопотання відмовити.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відділенням № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000020 від 09 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2, 3 статті 332 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину, та їх кількість достатня для подальшого розслідування.

Відповідно до статті 12 КК України, злочин, передбачений частиною 3 статті 332 КК України за класифікацією відноситься до тяжкого.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують наразі наступні ризики, які передбачені диспозицією статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, а також те, що останній раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення у період іспитового строку, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою та застава.

Пункт другий частини п`ятої статті 182 КПК України визначає, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Врахувавши позицію сторін, а також те, що підозрюваний є громадянином України та проживає в безпосередній близькості до Державного кордону України, слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720,00 гривень, та покласти обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Окрім того, відповідно до пункту 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити застосовувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування , тобто до 26 серпня 2023 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Одночасно визначити розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2023 року) в сумі 214 720,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

- заборонити спілкуватися зі свідками, зокрема: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та іншими учасниками кримінального провадження

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1