Дата документу 23.03.2023 Справа № 333/297/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/297/23 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/176/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії,

за участю заявника ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, несправедливою, яка прийнята без з`ясування всіх належних обставин.

Апелянт вказує, що він конкретно зазначив про фальсифікацію документа з боку прокурора ОСОБА_7 та про всі дані, які свідчать про порушення ст.ст.366, 374 КК України.

Також він вказав на конкретні наслідки цих дій, які порушують його право на захист, оскільки дії прокурора ввели в оману суд та були наслідком винесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу, що є складом ст.366 КК України.

Крім того, було винесено ухвалу про задоволення клопотання прокурора та залучено перекладача з української мови на російську мову, замість арабської мови на українську мову. Перекладач порушив його право на захист.

Апелянт зазначає, що ним було надано всі факти та копії документів разом із заявою до ТУ ДБР.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає не в повній мірі, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернуся до слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. За змістом скарги, заявник вважає, що в діях прокурора ОСОБА_7 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 та ст.374 КК України (службове підроблення та порушення права на захист).

У зазначеній скарзі ОСОБА_6 просив зобов`язати посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі,внести відомості, вказані у його заяві від 21 вересня 2022 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що повідомити його.

Відмовляючи в задоволенні вказаної скарги, слідчий суддя вказав на те, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення містить лише суб`єктивну впевненість особи у неправомірних діях прокурора під час розгляду кримінального правопорушення стосовно нього, зводяться до незгоди заявника з прийнятими судовими рішеннями щодо призначення перекладача, що не може бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.214 КПК України.

Переглядаючи вказану ухвалу слідчого судді, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з матеріалами провадження, 21 вересня 2022 року заявник ОСОБА_6 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, із заявою про вчинене кримінальне правопорушення. В заяві зазначив, що він є обвинуваченим у певному кримінальному провадженні, у якому державне обвинувачення підтримує прокурор ОСОБА_7 . Судом задоволено клопотання прокурора про залучення у кримінальному провадженні перекладача з української мови на російську та з російської на українську. Прокурор надав атестат про те, що ОСОБА_6 отримав загальну середню освіту, закінчивши у 2000 році загальноосвітню школу ІІ-ІІІ ступенів у м.Запоріжжі. Проте, як стверджує заявник, у цьому навчальному закладі він ніколи не навчався, що, на його думку, вказує на фальсифікацію та внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документа з метою неправомірного залучення перекладача з української мови на російську та з російської на українську, якою заявник не володіє, та його рідною мовою є арабська. Заявник зазначає, що викладене призвело до негативних наслідків та порушення ст.374 КК України, вважає, також, що в діях прокурора ОСОБА_7 міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КПК України.

Отже, фактично ОСОБА_6 стверджує в заяві про надання прокурором в судовому засіданні документу, який містить завідомо неправдиві відомості, що потягло порушення права заявника як обвинуваченого на захист.

Відомості за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, що підтверджується наданою ОСОБА_6 відповіддю слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Мелітополі (з дислокацією у м.Запоріжжі).

В свою чергу, відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30 червня 2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Колегія суддів вважає, що у вищевказаній заяві ОСОБА_6 викладені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про протилежне суперечать змісту самої заяви.

В свою чергу, обґрунтованість такої заяви має перевірятися шляхом проведення всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин провадження, що можливе лише під час досудового розслідування після внесення відповідних відомостей за вищевказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чого відповідними посадовими особами ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, здійснено не було.

У зв`язку з викладеним, оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає безумовному скасуванню відповідно до вимог ст.ст.407,409,412 КПК України, з постановленням нової ухвали - про задоволення скарги та зобов`язання відповідних посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, внести відомості за заявою ОСОБА_6 від 21 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та виконати інші дії, передбачені ст.214 КПК України.

Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії, скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 задовольнити та зобов`язати відповідних посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 21 вересня 2022 року та виконати інші дії, передбачені ст.214 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4