Справа № 473/985/23
Номер провадження1-кп/473/174/2023
ВИРОК

іменем України

"11" липня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження № 0000038 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Вознесенська, Миколаївської області, українки, громадянки України, не працює, незаміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

--у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК

України,

Сторони кримінального провадження та інші учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачена - ОСОБА_3 ,

потерпіла - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, те, що 09.02.2023 близько 09 години ОСОБА_5 прибула до КП «Вознесенський ринок», котрий розташований за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Центральна, 6, до місця де здійснювала продаж товарів ОСОБА_3 .

Під час цього, між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт на грунті раніше виниклих неприязнених відносин. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_3 , діючи на виконання злочинного умислу направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, почала штовхати та подряпала обличчя ОСОБА_5 в ділянці правого ока.

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді садна під нижньою повікою правого ока, які за ступеням тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину не визнала. При цьому пояснила, що потерпіла ОСОБА_5 підійшла до контейнера на ринку, де вона працювала та вдарила її сумкою по голові, бо на її думку обвинувачена показала їй середній палець руки. Крім того, обвинувачена стверджує, що не пам`ятає куди саме наносила тілесні ушкодження потерпілій, «чи в око, чи куди». Після цього співмешканець ОСОБА_5 наніс їй (обвинуваченій) тілесні ушкодження.

Крім того, вина обвинуваченої підтверджується:

Поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що вона йшла біля поліції, та обвинувачена ОСОБА_3 показувала їй непристойні жести. На наступний день на ринку потерпіла звернулася із запитанням до обвинуваченої: «Що це було?», на що вона товкнула потерпілу о стінку, вдарила її в обличчя та подряпала обличчя. Потерпіла просила суд призначити обвинуваченій покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.

Поясненнями свідка ОСОБА_6 , яка пояснила суду, що чула на ринку між обвинуваченою та потерпілою крики, сварку, більше нічого не бачила, оскільки з її робочого місця не видно місця події.

Крім того в судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_7 , за клопотанням прокурора. Так свідок пояснила, що стосовно даного кримінального провадження, ніяких сварок та конфліктів між сторонами не бачила. Ії показання суд не бере до уваги, оскільки вони не підтверджують та спростовують обвинувачення.

Висновком експерта № 53 від 14.02.2023 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_5 , виявлені тілесні ушкодження: садно під нижньою повікою правого ока, яке утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в час вказаний потерпілою та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Не виключається що вказане садно могло утворитися при умовах вказаних потерпілою, а саме від одного удару пальцями руки по обличчю. В момент спричинення вказаного ушкодження потерпіла могла як сидіти так і стояти обличчям повернута до нападника. Утворення вказаного садна в результаті падіння з положення стоячи на площину як самовільного так і після надання тілу прискорення є маловірогідним (т.1, а.п.48-49)

Аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведеності вини обвинуваченої в пред`явленому їй обвинувачені. Не визнання вини обвинуваченою суд розцінює, як спосіб захисту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставин, що пом?якшують та обтяжують покарання обвинуваченій, згідно ст. 66,67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення є проступком проти здоров`я особи; обвинувачена характеризується за місцем проживання посередньо, раніше не судима, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, офіційно не працює, на даний час має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає такі види покарання: штраф, громадські роботи, виправні роботи.

Разом з тим, суд бере до уваги пункт 1 Постанови Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено те, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з вимог п.2 даної Постанови, призначаючи покарання у виді штрафу, суд має враховувати майновий стан обвинуваченої. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що обвинувачена не працює офіційно, тобто буде неспроможна виконати таке покарання у виді штрафу, тому, на думку суду, такий вид покарання призначити неможливо.

Крім того, враховуючи вимоги ст.57 КК України, покарання у виді виправних робіт також неможливо застосувати, оскільки обвинувачена офіційно не працевлаштована.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 56 КК України, обмежень щодо призначення покарання у вигляді громадських робіт обвинуваченій суд не вбачає. Тому, саме такий вид покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень відповідно до ст.65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту реального виконання нею покарання у виді громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1