Ленінський районний суд м.Полтави
Справа №553/1234/23
Провадження № 1-в/553/263/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2023 року м.Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» об`єднану справу за клопотанням захисника ОСОБА_6 та поданням Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 та встановлення адміністративного нагляду,

в с т а н о в и в:

На розгляд Ленінського районного суду м.Полтави надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказане клопотання було передано на розгляд судді ОСОБА_7 .

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2023 проведеного на підставі розпорядження керівника апарату №9, справу за клопотанням адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 04.07.2023 клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

На розгляд Ленінського районного суду м.Полтави надійшло подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 та встановлення адміністративного нагляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.08.2023 справу №553/1234/23 за клопотанням захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання об`єднано в одне провадження із справою №553/1755/23 за поданням Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 для їх спільного розгляду. Об`єднаній справі присвоєно ЄУНСС №553/1234/23 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.08.2023.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 підтримав подане подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд звільнити його умовно-достроково, Пояснив, що має заохочення, отпримав професію і має намір після звільнення працювати, у вчиненому розкаюється, підтримує соціальні зв`язки з рідними.

Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримав своє клопотання та подання ДУ «Полтавська виправна колонія №64».

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 та встановлення відносно нього адміністративного нагляду.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до подання матеріали та особову справу засудженого, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 засуджений 09.10.2018 Бєлгородським районним судом Бєлгородської області за ч.3 ст. 229.1, 64, ч.3 ст 60, п. «г» ч.4 ст.228.1, 69 КК РФ на 6 років позбавлення волі в виправній колонії суворого режиму.

Ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 11.10.2019 вирок від 09.10.2018 приведений у відповідність із законодавством України, визначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховувати з 09.10.2018. Зараховано у строк відбування покарання час перебування під вартою з 20.06.2018 по 22.10.2018 (включно).

Ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 22.01.2020 внесені виправлення в резолютивну частину ухвали від 11.10.2019, вважати правильним: привести вирок Бєлгородського районного суду Бєлгородської області від 09.10.2018 відносно ОСОБА_5 , який засуджений за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229.1, ч.3 ст. 30, п «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ у відповідність із законодавством України та визначити ОСОБА_5 , за ч.2 ст. 305, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Засуджений ОСОБА_5 за час перебування в ФКУ ВК-7 УФСВП по Бєлгородській області стягнень не мав, мав 3 заохочення.

В ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» відбуває покарання з 08.09.2021.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

При цьому, під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Протягом строку відбування покарання в умовах ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», ОСОБА_5 характеризується позитивно, на початку строку відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено, заохочувався 6 разів.

Станом на 03.07.2023 засудженому визначено низький рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

За час відбування покарання засуджений брав участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, відвідував лекції, підтримує зв`язки з матір`ю, батьком, співмешканкою та сином шляхом телефонних розмов.

За висновком адміністрації установи, засуджений довів своє виправлення.

Згідно із характеристикою засудженого ОСОБА_5 наданою 03.07.2023, останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, за час відбування покарання мав 1 стягнення, яке погашено, та 8 разів заохочувався адміністрацією установи.

Згідно з довідкою про заробітну плату засудженого, заробітна плата засудженому нараховувалась за фактично відпрацьовані місяці в період з жовтня-листопад 2021, лютого по грудень 2022 року, січня по червень 2023 року та становить 6404,89 грн.

Згідно із наданою характеристикою засудженого останній бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Професія», отримав спеціальність «Столяр» в Полтавському навчальному центрі №64 при установі. Виховні заходи, які проводяться в установі відвідує та робить для себе вірні висновки. Пройшов курси підготовки до звільнення.

Вирішуючи подання, суд вказує, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення особи повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ставлення засудженого до вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Згідно з положеннями ст.81 КК України, ОСОБА_5 відбув більше 2/3 строку покарання, призначеного судом, що свідчить про наявність передумови (формалізованої підстави) для розгляду питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення засудженого.

При вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення необхідно враховувати, чи стала особа на шлях виправлення, чи прагне засуджений до такого виправлення, чи є позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, а саме: зразкова поведінка, сумлінне ставлення до праці.

Висновки про становлення особи на шлях виправлення слід робити не лише за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

За весь час відбування покарання засуджений мав лише 1 стягнення за порушення вимог режиму відбування покарання. Водночас, це стягнення є погашеним у встановленому законом порядку, та були допущені на початку строку відбування покарання, в подальшому протягом значної частини строку покарання засуджений порушень не допускав, 8 разів заохочувався, постійно працював, і як пояснив в судовому засіданні представник установи засуджений не потребує особливого нагляду та контролю і може бути повернутий до соціуму. Крім того, сам засуджений в судовому засіданні зазначив, що має намір працевлаштуватися на роботу за отриманою професією. За матеріалами особової справи та наданими характеристикою, протягом всього строку відбування покарання засуджений підтримував зв`язки з рідними, брав участь у програмах диференційованого впливу та постійно працював, що на думку суду свідчить про дійсне прагнення засудженого виправитись і його досягнення станом на момент розгляду справи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що засуджений під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно із ст.81 КК України.

Вирішуючи питання щодо встановлення до засудженого адміністративного нагляду, суд зазначає, що у відповідності до Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення полі» від 01.12.1994 № 264/94-ВР, адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

За змістом п. «г» ст. 3 вказаного Закону, адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, зокрема, засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону № 264/94-ВР, адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у пунктах, зокрема «г» ст.3 цього Закону - в судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцезнаходженням установи виконання покарань за поданням начальника установи виконання покарань.

Згідно з ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 22.01.2020 внесені виправлення в резолютивну частину ухвали від 11.10.2019, вважати правильним: привести вирок Бєлгородського районного суду Бєлгородської області від 09.10.2018 відносно ОСОБА_5 , який засуджений за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229.1, ч.3 ст. 30, п «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ у відповідність із законодавством України та визначити ОСОБА_5 за ч.2 ст. 305, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі, які відносяться до кола умисних злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, з огляду на що вимога про встановлення до засудженого адміністративного нагляду є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд вважає необхідним встановити у відношенні ОСОБА_5 адміністративний нагляд строком на один рік з покладенням на нього обмежень, передбачених ст.10 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі".

Керуючись ст.81 КК України, п. «г» ст.3, ст.ст.5,6,10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі`ст.ст.537,539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 та подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 та встановлення адміністративного нагляду задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 вiд відбування покарання, призначеного вироком Бєлгородського районного суду Бєлгородської області від 09.10.2018, приведеного у відповідність з законодавством України за ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 11.10.2019 за ч.2 ст.305, ч.3 ст.15 ч.2 ст.307 КК України, умовно-достроково на 10 місяців 10 днів.

Встановити у відношенні ОСОБА_5 адміністративний нагляд на 01 (один) рік, застосувавши до нього наступні обмеження:

1)заборонити виходити з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати 8 годин на добу (з 21-00 до 05-00);

2)заборонити перебування у визначених місцях району (міста): «Ресторан», «Бар», «Кафе»;

3)заборонити виїзд в особистих справах за межі району (міста) без повідомлення уповноваженої особи ВП ГУНП України, яка здійснює нагляд;

4)з`являтись на реєстрацію до ВП ГУНП України за місцем проживання 4 рази на місяць.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1