Справа № 369/9567/23
Провадження № 1-кс/369/2100/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2023, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4, 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням, згідно якого просить змінити ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді застави, обраний ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/5161/23 від 02 травня 2023 року на особисте зобов`язання, повернувши суму застави - заставодавцю ОСОБА_7 .

Як зазначає адвокат у клопотанні, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2023 року по справі № 369/5161/23, ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в сумі 3 220 800, 00 (три мільйони двісті двадцять тисяч вісімсот) гривень, яка була внесена та ОСОБА_5 звільнено з під варти. Зазначає, що після внесення застави слідчими суддями Києво-Святошинського районного суду Київської області двічі продовжувався строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного. Захисник посилається на ту обставину, що з моменту застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03 січня 2023 року, його підзахисний демонструє бездоганну процесуальну поведінку. Умов застосованого до нього запобіжного заходу не порушував, своєчасно з`являвся за викликами слідчого, прокурора та суду, не вчиняв будь-яких дій, які б перешкоджали досудовому розслідуванню. Захисник зауважує, що ОСОБА_5 перебуває у скрутному матеріальному становищі, грошові кошти, які було внесено в якості застави є запозиченими та в умовах воєнного стану, який діє в Україні з 24 лютого 2022 року, його підзахисний має складнощі з поверненням грошових коштів.

На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засідання щодо задоволення вказаного клопотання не заперечував, зазначив, що з урахуванням поведінки підозрюваного, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування, або суду.

Адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засідання клопотання підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо можливості зміни підозрюваному запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Якщо інше не передбачено КПК України, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до будь-яких засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Конституційний Суд України у рішенні від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначив, що право на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина, та відповідно до ч. 2 ст. 64 Конституції не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану, а недоторканість інституту судового контролю за досудовим слідством не може бути перепоною для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб органів державної влади.

Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до частини 1 статті 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Під час судового розгляду встановлено, що слідчим відділом Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2023, за ознаками злочинів, передбачених ч. ч.4, 5 ст.191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2023 року у справі № 369/5161/23, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор», строком на 39 діб, до 09 червня 2023 року (включно).

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято під варту в залі суду.

Одночасно визначено розмір застави для ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї тисячі двісті розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1200* 2684 гривня = 3220 800 (три мільйони двісті двадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на зазначений рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор». У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, саме:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В подальшому, 08 травня 2023 року, ОСОБА_7 , внесено вказану суму застави за підозрюваного ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області, випискою Державної казначейської служби України за 08 травня 2023 року та оригіналом квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 08 травня 2023 року.

Після внесення вказаної суми застави, підозрюваного ОСОБА_5 було звільнено з під варти, тобто останній вважається особою до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покладено окремі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, до яких пунктом 15 цієї статті віднесена змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій.

Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, його захисник мають право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу. До клопотання додаються копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи.

Виходячи із змісту зазначених процесуальних норм, на сторону кримінального провадження - ініціатора клопотання покладається обов`язок доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог та підстав для їх задоволення.

Згідно зі ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Суд зазначає, що застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця). Так, застава забезпечує виконання підозрюваним обов`язків, покладених на підозрюваного як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених слідчим суддею, що передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Обов`язки підозрюваного визначені в частині 7 статті 42 КПК України, зокрема, це прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Ці обов`язки покладаються на підозрюваного, виходячи з його процесуального статусу - статусу підозрюваного. Варто додати, що строк дії цих обов`язків співпадає з часом перебування особи у статусі підозрюваного (крім обов`язків, передбачених пунктом 2 частини 7 статті 42 КПК).

Водночас, слід зазначити що обов`язок підозрюваного, передбачений ч.5 ст.194 КПК України - прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади не обмежений двомісячним строком та кореспондується з обов`язком, встановленим п.1 ч.7 ст.42 КПК України, а отже співпадає з часом перебування особи у статусі підозрюваного.

Разом з тим, саме з метою забезпечення виконання у тому числі і цих обов`язків для забезпечення дієвості кримінального провадження за наявності, зокрема, відповідних ризиків до підозрюваного можуть застосовуватися запобіжні заходи, зокрема, застава та особисте зобов`язання.

На даний час, як було зазначено вище в цій ухвалі, до ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000001 від 03 січня 2023 року, застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В той же час, прокурор в судовому засіданні зазначив, що з урахуванням поведінки підозрюваного, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування, або суду та вважав за можливе змінити підозрюваному запобіжний захід.

Водночас слідчим суддею проаналізовано доводи сторони захисту, пояснення прокурора, який не заперечував щодо зміни запобіжного заходу підозрюваному, обґрунтованість підозри, наявності ризиків, які були встановлені слідчими суддями, поведінку підозрюваного.

В цьому аспекті суд також бере до уваги і певну тривалість кримінального провадження, що з урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема загальних висновків, викладених у справах «Штепа проти України», «Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria), щодо зменшення ризику непроцесуальної поведінки підозрюваного зі спливом часу, за умови відсутності появлення нових обставин, що виправдовуватимуть застосування раніше обраного запобіжного заходу, а відтак, з урахуванням відсутності компрометуючих відомостей щодо неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , на переконання суду, в даному конкретному випадку, існують правові підставі для застосування до останнього менш суворого запобіжного заходу, ніж застава, зокрема особистого зобов`язання, з визначенням обов`язків:

1) з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Одночасно з цим, вирішуючи питання щодо повернення суми застави заставодавцю, суд дійшов наступних висновків.

Як вже зазначалося, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2023 року у справі № 369/5161/23, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор», строком на 39 діб, до 09 червня 2023 року з можливістю внесення застави в сумі 3220 800 (три мільйони двісті двадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

В подальшому, 08 травня 2023 року, ОСОБА_7 , внесено вказану суму застави за підозрюваного ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області, випискою Державної казначейської служби України за 08 травня 2023 року та оригіналом квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 08 травня 2023 року.

За вимогами ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

За ч.11 ст.182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернута в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Судом враховано, що ОСОБА_5 перебуває у скрутному матеріальному становищі в зв`язку з введенням на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, грошові кошти, які було внесено в якості застави є запозиченими в ОСОБА_7 та в умовах воєнного стану, підозрюваний має складнощі з поверненням грошових коштів.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Тобто, утримання коштів застави у відсутність законної підстави для цього (в даному випадку - зміна запобіжного заходу на більш м`який), порушує право власності заставодавця, внаслідок чого він позбавлений змоги реалізувати свої право на користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відтак, у зв`язку зі зміною запобіжного заходу, слідчий суддя проходить до висновку про можливість повернення заставодавцю - ОСОБА_7 , внесених ним в якості застави грошових коштів за підозрюваного ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182, 193, 194, 196, 201, 309, 369-372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Привільне Нікопольського району Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, працюючому у ТОВ «ГВС-94», не одруженого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, із застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування до 16 серпня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії ухвали та термін дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити в межах строку досудового розслідування - до 16 серпня 2023 року включно.

Заставу у розмірі 3 220 800 (три мільйони двісті двадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп., що внесена за підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на рахунок UA 0018661, одержувач ТУ ДСАУ в Київській області, , згідно квитанції № 9304-9536-7805-9589 від 08 травня 2023 року на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/5161/23 від 02 травня 2023 року - повернути заставодавцю ОСОБА_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1