Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/3244/22
Провадження № 1-кп/490/372/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, є розлученим, має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходе військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні "старший матрос" на посаді гранатометника-стрільця взводу охорони роти охорони, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ); від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ); від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

З 28 лютого 2020 року ОСОБА_4 проходе військову службу за контрактом у військовому званні "старший матрос".

Наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 210РС від 04 березня 2020 року його було призначено на посаду гранатометника-стрільця взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення.

Проте 01 травня 2022 року він не з`явився на службу без поважних причин та був відсутнім за місцем служби до 24 травня 2022 року.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України - як нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, вчинене в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав.

Зазначив, що до 30 квітня 2022 року перебував у відрядженні в іншій військовій частині; виконував бойові завдання на території Донецької області.

30 травня 2022 року строк його відрядження сплинув та він вибув до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .

При цьому він вирішив по дорозі заїхати до села Крутоярівка Дніпропетровської області, де жила його дівчина, для того, щоб побачитись із нею. Коли він приїхав до того села, він побачив, що там майже не залишилось чоловіків, та вирішив затриматись на декілька днів щоб допомогти дівчині.

Проте, попри його плани, він затримався у селі аж до 24 травня 2022 року, коли зрештою вирішив, що має повертатись до військової частини.

Після повернення до своєї частини він вибачився перед усіма командирами та продовжив проходити службу.

Та з того часу він продовжує несення служби, до виконання службових обов`язків ставиться сумлінно.

Обвинувачений також вказував, що у содіяному кається, прагне продовжити службу та захищати свою Батьківщину.

Оскільки обставини та причини відсутності обвинуваченого за місцем служби протягом періоду з 01 травня 2022 року по 24 травня 2022 року сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

З урахуванням наведеного суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

1. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до частини 1 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує, що він щиро розкаявся, під час здійснення кримінального провадження активно сприяв у розкритті злочину та судовому розгляді кримінального провадження.

Ту обставину, що обвинувачений добровільно з`являвся на службу та у розшуку не перебував, суд розцінює, як його з`явлення із зізнанням, та таке також враховує, як обставину, що пом`якшує його покарання.

2. Окрім того, суд враховує таке.

2.1. ОСОБА_4 проходив військову службу за контрактом з 18 травня 2016 року по 18 травня 2019 року та з 28 лютого 2020 року по теперішній час також проходе військову слубу за контрактом.

При цьому він неодноразово брав безпосередню участь у проведенні Анттерористичної Операції та Операції Об`єднаних Сил на території Донецької та Луганської областей, при цьому - брав безпосередню участь у бойових діях.

2.2. До того ж, після повернення 24 травня 2022 року він продовжує сумлінно виконувати обов`язки по військовій службі.

Ці обставини суд враховує таким чином.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовий обов`язок громадян полягає ні в чому інакшому, як у захисті Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Військова служба ж, відповідно до частини 3 статті 1 цього Закону, є лише одним з елементів військового обов`язку.

ОСОБА_4 ж вчинив злочин проти порядку проходження військової служби.

З огляду на таке суд вважає, що попри те, що ОСОБА_4 порушив військовий порядок, свій військовий обов`язок по суті він виконав.

В зв`язку із цим факт його участі у бойових діях та факти проходження ним військової служби суд на підставі частини 2 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує, як обставину, що пом`якшує його покарання.

.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, під час здійснення цього кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують його відповідальність, а також особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

1. Оцінюючи ступень тяжкості злочину, що був вчинений ОСОБА_4 , суд враховує, що відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України цей злочин є тяжким.

Разом із цим, сутність вчиненого ним злочину вочевидь полягала ні в тому, що він бажав ухилитись від проходження служби, але лише у тому, що він на певному етапі вирішив знехтувати частиною своїх обов`язків по службі.

Таке свідчать про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 правопорушення.

2. Оцінюючи відомості про особу винного, суд враховує, що ОСОБА_4 на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем служби, не зважаючи на вчинене ним правопорушення, характеризується виключно позитивно, має державні відзнаки за участь у бойових діях.

Оцінюючи наведені обставини, суд вважає доведеним, що в цьому випадку вчинений обвинуваченим злочин лише через певний збіг обставин.

Визначення виду та міри покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, окрім наведених вище обставин, враховує таке.

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного Статуту Збройних Силу України військова дисципліна досягається не шляхом застосування кари та залякування військовослужбовців, але шляхом поєднання, зокрема повсякденної вимогливості командирів і начальників до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу, їх справедливого ставлення до підлеглих.

Та в цьому випадку виявом справедливості є питання відповідності засобів репресії вчиненому правопорушенню; категорія справедливості передбачає, що покарання за правопорушення повинно бути домірним вчиненому.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини

З урахуванням цих дороговказів суд, стосовно обставин цього кримінального провадження, зазначає наступне.

1. Частина 5 статті 407 Кримінального Кодексу України передбачає один вид основного покарання - позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

2. Але наведені вище обставини у їх сукупності, а саме

-встановлені вище відомості про ступінь тяжкості вчиненого ним злочину;

-встановлені вище відомості про його особу, а саме - те, що, не зважаючи на вчинення злочину, за місцем служби він характеризується виключно позитивно

-наявність встановлених судом обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , зокрема, те, що:

1.обвинувачений щиро покаявся у скоєному, з`явився із зізнанням та сприяв кримінальному провадженню;

2.свій військовий обов`язок по суті він виконав

свідчать про істотне зниження суспільної небезпеки особи обвинуваченого та вчиненого ним злочину.

У своїй сукупності ці обставини дозволяють на підставі частини 1 статті 69 Кримінального Кодексу України /в редакції Закону України № 1576-ІХ від 29 червня 2021 року, що діяла на момент вчинення злочину/ призначити ОСОБА_4 основне покарання у розмірі, що є меншим від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 5 статті 407 Кримінального Кодексу України.

Отже, обвинуваченому слід призначити основне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Порядок застосування покарання.

Як зазначалось вище, наразі обвинувачений продовжує проходити військову службу, до виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно.

До того ж, наведені вище обставини доводять, що він має досвід, необхідний для ефективного виконання бойових завдань, пов`язаних з відсіччю збройної агресії проти України.

З урахуванням наведеного суд вважає, що в інтересах захисту Національної безпеки України на підставі статті 58 Кримінального Кодексу України призначене ОСОБА_4 покарання слід замінити покаранням у вигляді службових обмежень для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням 20% його грошового забезпечення в дохід держави.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись статтями 368, 373-374 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 Кримінального Кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 02 роки.

На підставі статті 58 Кримінального Кодексу України замінити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі покаранням у вигляді службових обмежень для військовослужбовців строком на 02 /два/ роки з відрахуванням в дохід держави 20% його грошового забезпечення.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =

13.09.2023