Категорія: п.п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ з ДУ "Київський слідчий ізолятор" матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року,

за участю сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0003681 від 29 березня 2015 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, єврея, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України, -

клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , - задоволено.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 20 липня 2023 року, включно.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, найтяжче з яких відноситься до категорії особливо тяжких, за яке, у разі визнання його вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі. Враховано зокрема й ті обставини, що останній обвинувачується у вчиненні злочинів, у тому числі і проти життя людей, не має постійних джерел доходу та міцних соціальних зв`язків. Вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд виходив, у тому числі, з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 мають досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить:зміни запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та місцем виконання даного запобіжного заходу визнати фактичне місце проживання батьків.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що обвинувачений знаходиться під вартою 8 років та 2 місяці, проте за цей час прокурор не надав жодного об`єктивного доказу.

Також наголошує на тому, що переховуватись від суду та впливати на потерпілого і свідків не буде.

Зазначає, що має міцні соціальні зв`язки, а саме неповнолітнього сина, 2013 року народження, та батьків пенсіонерів, має постійне місце проживання та прописаний в м. Миколаїв.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали контрольного провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі прокурора та захисника, оскільки відсутнє клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.

Мотиви Суду

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На думку апеляційного суду, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження під №0003681 від 29.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , без визначення розміру застави.

З таким рішенням апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Так, в суді першої інстанції триває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України, а тому встановлення на даному етапі доведеності обвинувачення останнього у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень відноситься до виключної компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на даній стадії, при розгляді провадження в порядку апеляційної процедури на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перевіряється.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно оскаржуваної ухвали місцевого суду, суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою обвинуваченого та тяжкістю кримінальних правопорушень, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносноОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Зокрема, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Так, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, отже наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його винуватості, може вдатися спроб переховуватися від суду.

Також, з метою уникнення кримінальної відповідальності за особливо тяжке кримінальне правопорушення обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показань, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені в оскаржуваній ухвалі суду.

З огляду на вказане, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а доводи апеляційної скарги не містять будь-яких обставин та доказів, які б ставили його під сумнів.

Таким чином, суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 336, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , без визначення розміру застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 ОСОБА_9