Справа № 682/1346/23
Провадження № 1-і/682/2/23
У Х В А Л А

01 червня 2023 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001400 від 31.12.2022 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

26.05.2023 року в порядку автоматизованого розподілу справ на розгляд судді ОСОБА_1 надійшло клопотання Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001400 від 31.12.2022 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки щодо нього продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема шляхом створення штучних перешкод для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження. Єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку обвинуваченого, є запобіжний тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 щодо клопотання про продовження тримання під вартою заперечували та просили суд застосувати більш м"який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю та розслідуванню злочину. Адвокат вказав, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, тимчасові заробітки; проживає з матір`ю пенсійного віку, яка є інвалідом 3 групи та потребує його догляду, оскільки крім нього у неї нікого немає; обвинувачений також має на утриманні малолітню дочку. На думку адвоката, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, судом не обґрунтовані.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області (головуюча суддя ОСОБА_6 ) перебуває кримінальне провадження № 0001400 від 31.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжений, востаннє ухвалою Славутського міськрайонного суду від 03.04.2023 року до 01.06.2023 року включно.

Стаття 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Станом на день закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглянути справу у складі суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, немає можливості у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному, тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає розгляду в порядку п. 20-5 розділу ХІ Перехідних положень КПК України.

Так, згідно п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження., зокрема: у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Згідно із вимогами ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема із висловленою позицією у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Водночас, у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений, востаннє ухвалою Славутського міськрайонного суду від 03.04.2023 до 01.06.2023 року включно, та зазначено, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися, а тому підстави для скасування саме такого запобіжного заходу відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 був обраний у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що він може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Заявляючи клопотання прокурор довів, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Підстав для застосування запобіжного заходу, більш м`якого ніж тримання під вартою, судом не знайдено. Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що створить неможливість запобігання доведеним ризикам.

При цьому, доводи захисника про визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину, постійне місце проживання та тимчасові заробітки, проживання з матір`ю пенсійного віку, яка є особою з інвалідністю 3 групи та потребує догляду, наявність на утриманні малолітньої дочки, за встановлених обставин не є безумовними підставами для зміни запобіжного заходу на більш м`який, не спростовують та не зменшують ризиків, наведених прокурором у клопотанні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що обвинувачений дійсно здійснює постійний догляд за своєю матір"ю, а також відсутні докази утримання обвинуваченим, який не працює, малолітньої дитини.

Тому, враховуючи вищевикладені ризики, тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 331, п.20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001400 від 31.12.2022 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю, уродженцю м. Славута Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, до 30.07.2023 року, включно.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1