Провадження №1-кп/523/1520/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

23.08.2023 року м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в м.Одеса кримінальне провадження №0000301 від 10.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Восточне, міста Находка, Приморського району, Російської федерації, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

09.08.2023 року приблизно о 20-00 год. ОСОБА_3 умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку №26 по вул.Жоліо-Кюрі в м.Одесі, шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 , під приводом необхідності здійснення дзвінка, заволодів мобільним телефоном «One Plus 7 pro» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в корпусі сірого кольору, вартістю 2000 грн., без наміру його повертати, спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт разом із заявою ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно та в повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Крім того, до обвинувального акту долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_6 , згідно з якою останній не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без виклику його у судове засідання.

Дослідивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов переконання, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами.

У суду немає сумніву у тому, що обвинуваченому, в присутності його захисника та потерпілому роз`яснено і він повністю розуміє свої права і наслідки розгляду, передбачені спрощеним провадженням щодо кримінальних проступків. При цьому, суд переконався, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у повному обсязі і погодився із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, не заперечує їх, сторони надали свою згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, без виклику у судове засідання.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії кримінального проступку, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працює, неодружений, добре характеризується за місцем мешкання, відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, провину визнав повністю, щиро покаявся.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, суд прийшов до висновку, що достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання вчинення ним інших кримінальних правопорушень, є покарання у виді обмеження волі та можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням

Керуючись ст.ст. 368, 374, 381, 382 КПК України, суд-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси з урахуванням положень ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1