ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5338/23

Номер провадження 1-кп/495/529/2023

25 липня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000463 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білгород-Дністровського Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого за наймом, не одруженого, раніше судимого, але в силу ст. 89 КК України, що судимості не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан в Україні продовжувався, востаннє, Указом Президента України від 06.02.2023 року за №58/2023, «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 року строком на 90 діб (до 20 травня 2023 року). Законом України від 07.02.2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Так, під час дії воєнного стану на території України, 22 квітня 2023 року, приблизно о 20 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_3 , керуючись прямим умислом, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись в гостях у потерпілої ОСОБА_5 , а саме, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , взяв з настінної вішалки ключ від замку на який зачиняються двері приналежного потерпілій складського приміщення, яке розташоване на території подвір`я вказаного домоволодіння, з метою таємного викрадення велосипеду марки «Vitus», який знаходиться всередині вказаного сховища.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 , переконавшись що його дії не будуть помічені потерпілою та жильцями будинку, підійшов до вищезазначеного сховища, та ключем, який він взяв всередині квартири, відчинив навісний замок на який було зачинено вхідні до сховища двері, де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки в умовах воєнного стану на території України, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, умисно, таємно, викрав майно належне потерпілій ОСОБА_5 , а саме, велосипед марки «Vitus» чорного кольору, чим заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду, згідно висновку експерта на суму 3766 гри., після чого зачинивши двері сховища на ключі, та з місця події зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив що дійсно 22.04.2023 року о 20:30 год. він знаходився в гостях у потерпілої ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Знаходячись в квартирі він взяв ключ від замку складського приміщення, яке розташовано на подвір`ї за вищевказаною адресою, звідки через деякий час викрав велосипед марки «Vitus». У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України значиться таким, що судимості не має, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, його щире каяття в скоєному.

У ч. 3 ст. 50 КК України зазначено, що покарання не має на меті завдати засудженій особі фізичних страждань або принизити її людську гідність. Згідно з приписами ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Таким чином, за змістом ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України значиться таким, що судимості не має, його відношення до скоєного, а саме те, що він щиро розкаявся, має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, а також враховуючи думку потерпілої, яка у своїй письмовій заяві вказала, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має та просить останнього не позбавляти волі, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази: замок з ключем до нього, який поміщено в полімерний сейф пакет SUD 2009325, та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Речовий доказ: 2 марлеві тампони, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Речовий доказ: велосипед марки «Vitus», чорного кольору, який переданий під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.

Речовий доказ: DVD-R диск, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт з велосипеда марки «Vitus», чорного кольору, який був накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2023 року.

Судові витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази: замок з ключем до нього, який поміщено в полімерний сейф пакет SUD 2009325, та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Речовий доказ: 2 марлеві тампони, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Речовий доказ: велосипед марки «Vitus», чорного кольору, який переданий під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.

Речовий доказ: DVD-R диск, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт з велосипеда марки «Vitus», чорного кольору, який був накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2023 року.

Судові витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1