Справа № 638/8186/19
Провадження № 1-кп/638/332/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у стадії судового розгляду клопотання захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0005078 від 24.12.2018 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст. 186 КК та ч.1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005078 від 24.12.2018 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст. 186 КК України - відкрите заволодіння чужим майном, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах та ч.1 ст. 263 КК України - незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Захисниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування вказаного клопотання зазначають, що прокурором направлено обвинувальний акт поза межами строку досудового розслідування. Так, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , кожного, повідомлено про підозру 21.02.2019 року в скоєні злочину за ч.1 ст. 263 КК України та 23.02.2019 року - за ч.4 ст. 186 КК України. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005078 від 24.12.2018 року складено та направлено до суду поза межами строку, визначеного статтею 219 КПК України.

Обвинувачені підтримали клопотання захисників про закриття кримінального провадження.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаного клопотання про закриття кримінального провадження, посилаючись на його безпідставність та на позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 13.02.2023 року (справа №932/8842/20).

Суд, дослідивши наявні документи, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, реєстру матеріалів досудового розслідування доданого до обвинувального акту, 21.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000688 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення.

21.02.2019 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

23.02.2019 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав, та у порядку, передбачених КПК України.

Постановою керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 від 16.04.2019 року продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто, до 21.05.2019 року.

Поза межами строку досудового розслідування, 22.05.2019 року підозрюваним ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та захисникам ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 повідомлено про завершення досудового розслідування, надано доступ до матеріалів.

Закінчивши 28.05.2019 року ознайомлення із усіма матеріалами кримінального провадження, наданими стороною обвинувачення, в той же день захисники та підозрювані отримали копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

31.05.2019 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК та ч.4 ст. 186 КК України надійшов до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і, серед іншого, закінчується направленням до суду обвинувального акту.

Однією з підстав закриття провадження у справі є закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що передбачено у п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у відкритому заволодінні чужим майном, вчинене за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах та незаконному придбанні, зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Положеннями ч. 2 ст. 283 КПК України передбачено обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом; клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Вимогами процесуального закону, які закріплені у ст. ст. 219, 294, 295 КПК України, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Положеннями ч. 1 ст. 219 КПК України регламентовано, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

При цьому, згідно з параграфом 3 глави 24 КПК України, регламентуючи звернення до суду з обвинувальним актом, законодавець визначив, що передання обвинувального акту до суду та надання під розписку копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику здійснюється одночасно, що передбачено ст. 293 КПК України.

Таким чином, діючий процесуальний закон не передбачає можливості будь яких затримок передання обвинувального акту до суду поза межами строків досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст. 115 КПК України - строки, встановлені КПК обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на події. В даному випадку законодавець встановив строки вказівкою на подію - звернення до суду з обвинувальним актом.

Крім того, у ч.3 ст. 219 КПК України законодавець визначив який саме строк не включається до строку досудового розслідування - строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

Таким чином, встановлення будь яких інших строків, які не входять до строку досудового розслідування (підготовка обвинувального акту та передачі до суду, тощо) - неможливе.

Розглянувши клопотання захисників, перевіривши реєстр матеріалів досудового розслідування та врахувавши обставини кримінального провадження, зокрема питання щодо дотримання прокурором строків направлення до суду обвинувального акту, а також враховуючи правові висновки Верховного Суду викладені в постановах від 26.05.2020 року (справа №556/1381/18) та від 21.04.2020 року (справа №991/6516/20), а також в ухвалі від 26.05.2020 року (справа 712/6375/18), суд вважає клопотання сторони захисту підлягає задоволенню, кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні, суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8,10 частини 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Будь-яких обмежень, які б встановлювали заборону суду вирішувати питання про закриття кримінального провадження з зазначених підстав на іншій стадії судового провадження, крім підготовчого, діюче кримінально-процесуальне законодавство не містить. Системний аналіз сукупності положень п.2 ч.3 ст. 314 та п.10 ч.1 ст. 284 КПК дає підстави стверджувати про можливість закриття кримінального провадження судом у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування на будь-якій стадії судового розгляду, оскільки прийняття такого рішення після проведення підготовчого провадження ніяким чином не впливає на дотримання процесуальних прав учасників судового провадження та не порушує загальних засад кримінального провадження, визначених у ст. 7 КПК України.

Суд вважає, що мотиви прийняття судом висновків про закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 цього Кодексу у цьому кримінальному провадженні, узгоджуються з висновками Верховного Суду, що викладені в постановах від 26.05.2020 року (справа №556/1381/18) та від 21.04.2020 року (справа №991/6516/20), а також в ухвалі від 26.05.2020 року (справа 712/6375/18).

Висновок суду узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа №932/8842/20, провадження №51-5954кмо21), на який посилався прокурор. Доктрина кримінального права виходить із того, що всі склади кримінальних правопорушень за характером їх структури поділяються на дві категорії: прості та складні (ускладнені). До простих складів зазвичай відносять ті, які містять ознаки одного суспільно небезпечного діяння, що посягає на один об`єкт. У той же час одним із видів складного (ускладненого) кримінального правопорушення, є склад, законодавча конструкція якого передбачає наявність двох і більше об`єктів посягання, один з яких є основним, а інший - додатковим в складі полі- об`єктного кримінального правопорушення. Виходячи з основного об`єкта, здійснена класифікація усіх кримінальних правопорушень у відповідних розділах Особливої частини КК та диференціація кримінальної відповідальності. Проте додатковий об`єкт також відіграє істотне значення для правозастосування. Наявність у складі кримінального правопорушення додаткового об`єкта свідчить про те, що в такому складі кримінального правопорушення цим суспільним відносинам поряд з основним об`єктом заподіюється, чи створюється реальна загроза заподіяння шкоди. Додатковим об`єктом є цінності, які підлягають одночасному захисту разом з основним об`єктом кримінально-правової охорони. Це такі цінності, яким завдається шкода від кримінального правопорушення одночасно з основним об`єктом посягання, що через типове поєднання із характером кримінально-караного діяння та з огляду на передбачені законом спосіб його вчинення, застосовані знаряддя, обстановку й інші ознаки, зумовлює застосування законодавцем особливого підходу до побудови відповідного складу кримінального правопорушення. Такі цінності як життя і здоров`я можуть бути основним об`єктом для ряду кримінальних правопорушень, передбачених розділом 11 «Кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи» Особливої частини, але водночас утворювати додатковий об`єкт кримінальних правопорушень з інших розділів КК. А тому, правильним буде визначення закріпленого в п.10 ч. 1 ст.284 КПК поняття «злочину проти життя та здоров`я особи» виходячи з інкримінованих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме з огляду на те, чи виступають об`єктом цього злочину життя та здоров`я особи. Таким чином, зважаючи на застосовану законодавцем юридичну техніку, поняття «злочину проти життя та здоров`я особи» охоплює своїм змістом не тільки злочини, передбачені в розділі 11 Особливої частини КК, а й інші склади злочинів, у яких додатковим об`єктом посягання є життя та здоров`я особи. З огляду на приписи ст. 12 КК та санкцію відповідної кримінально-правової норми злочин із додатковим об`єктом посягання у виді життя та здоров`я особи є тяжким, то він для застосування положень п. 10 ч. 1 ст.284 КПК охоплюється поняттям «тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи». Об`єднана палата вважає, що саме такий правовий підхід відповідає позитивним зобов`язанням держави Україна стосовно захисту життя та здоров`я особи, які знайшли своє відображення у положеннях статей 3, 27 Конституції України, статей 2, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й отримали відповідні роз`яснення у Рішенні Конституційного Суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016 та рішеннях Європейського суду з прав людини ( у справі «Колеви проти Болгарії» №1108/02; у справі «Розвозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії №75734/12, та низці інших рішень).

Однією з кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК - є вчинення грабежу у великих розмірах.

Автор обвинувального акту з часу направлення зазначеного кримінального провадження (з 2019 року) по день розгляду клопотання, заявленого стороною захисту, не конкретизував обвинувачення в частині способу вчинення, застосування снаряд, обстановку та інші ознаки відкритого викрадення у ОСОБА_11 майна ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та не ставить в провину посягання на життя та здоров`я потерпілого.

Заставодавці ОСОБА_4 та ОСОБА_12 звернулися до суду з клопотанням про повернення суми застави по 192100 грв. внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА у Харківській області за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно ухвал Харківського апеляційного суду від 06.05.2019 року та 02.05.2019 року (справа №638/1228/19, провадження №11сс/818/707/19; справа №638/2461/19).

Після внесення застави, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були звільнені з-під варти.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 року №15 (в редакції Постанови КМУ від 18.01.2012 року №27), передбачено, що кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України.

Застава повертається заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ним банківській рахунок, а у разі відсутності такого рахунку - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

Для повернення коштів, внесених як застава, заставодавець подає до органу казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заяву, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунку, на який зараховуються кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчену судом копію постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копію платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Згідно з ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

За своєю суттю запобіжний захід є обмежувальним заходом, який тимчасово застосовується до підозрюваного, обвинуваченого для забезпечення потреб кримінального провадження, під час дії якого Законом допускається повне обмеження прав та свобод останнього.

З урахуванням зазначеного, запобіжний захід не може застосовуватися до особи без обмеження конкретним строком. Тому, не дивлячись на відсутність у ст. 182 КПК України прямої вказівки на строковість такого запобіжного заходу як застава, остання не може діяти відносно особи безстроково, оскільки нерозривно пов`язана з необхідністю виконання підозрюваним, обвинуваченим покладеним судом обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, зобов`язання щодо дотримання яких обмежено двома місяцями.

Таким чином, строк дії ухвали слідчого судді, якою обрано запобіжний захід обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, який змінено на заставу, внесенням застави з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, сплив.

Клопотань про продовження вказаного запобіжного заходу відносно обвинувачених в судових засіданням не заявлялися. Внесена заставодавцем застава в дохід держави не зверталася і на даний час підстави для такого звернення відсутні.

Крім того, застава, внесена заставодавцем, а не підозрюваним (обвинуваченим), а тому може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень лише за згодою заставодавця, яку він не надає та не має намірів надавати.

Грошові кошти, внесені в якості застави у розмірі 192100 грн. є для заставодавця суттєвою сумою. Подальше обмеження у праві розпоряджатися ними може мати дня них негативні наслідки.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним повернути заставу заставодавцям - ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , кожному, в розмірі по 192100 грв. ( сто дев`яносто дві тисячі сто), внесену 08.05.2019 року та 02.05.2019 року на депозитний рахунок ТУ ДСА у Харківській області за ОСОБА_6 згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 06.05.2019 року (справа №638/1228/19) та за ОСОБА_7 на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 02.05.2019 року (справа №638/2461/19).

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, щодо якої здійснюється провадження, мають право заявити клопотання про скасування арешту. Таке клопотання розглядається судом під час судового провадження. Підставою скасування арешту майна є ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд. Керуючись ч.11 ст.182, ст. ст. 174, 219, 284, 372, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0005078 від 24.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст. 186 КК та ч.1 ст. 263 КК України - закрити у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі ухвали Дзержинського райсуду м. Харкова від 23.02.2019 року по справі №638/2461/19 (провадження №1-кс/638/1223/19) - скасувати.

Клопотання заставодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_12 про повернення застави - задовольнити.

Повернути заставу заставодавцю - ОСОБА_4 в розмірі 192100 грв. ( сто дев`яносто дві тисячі сто), внесену 08.05.2019 року на депозитний рахунок ТУ ДСА у Харківській області згідно листа №04-49/1069/19 за ОСОБА_6 згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 06.05.2019 року (справа №638/1228/19).

Повернути заставу заставодавцю - ОСОБА_12 в розмірі 192100 грв. ( сто дев`яносто дві тисячі сто), внесену 02.05.2019 року на депозитний рахунок ТУ ДСА у Харківській області по квитанції №701 за ОСОБА_6 (справа №638/1228/19).

Скасувати арешт на майно, вилучене 21.02.2019 року, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 05.03.2019 року та 11.03.2019 року (справа №638/1228/19, провадження № №1-кс/638/1232/19 та 1-кс/638/1250/19), повернувши володільцям.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий