Провадження №: 1/752/18/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ОСОБА_10 ,

в ході судового розгляду в режимі відеоконференції з підсудною ОСОБА_9 кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. 5, 366 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 27 ч. 5, 191 ч. 5 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 27 ч. 5, 191 ч. 5, 27 ч. 5, 366 ч. 2 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 27 ч. 5, 191 ч. 4, 27 ч. 5, 366 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває вказана кримінальна справа, і в ході судового розгляду підсудні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулись до суду з клопотаннями про закриття кримінальної справи відносно них, у зв`язку з закінченням строків давності та звільнення їх від кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що з дня вчинення інкримінованого найбільш тяжкого злочину, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, минуло більше п`ятнадцяти років, та з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_10 найбільш тяжкого злочину, передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України, минуло більше десяти років.

Захисники підсудних - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання їх підзахисних про звільнення останніх від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи.

Представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 також не заперечувала проти задоволення клопотань підсудних.

Заслухавши клопотання підсудних, з`ясувавши думки сторін з приводу заявлених клопотань, суд надходить до наступних висновків.

Так, за версією обвинувачення, підсудна ОСОБА_6 у 2007 році, працюючи на посаді керуючого Київськими відділеннями №1,2 АБ "Укркомунбанк", будучи службовою особою, умисно, шляхом зловживанням своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, вчинила розтрату ввіреного їй майна АБ "Укркомунбанк" на суму 440 000 гривень, що у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром, тобто вчинила злочин, передбачений ст. 191 ч. 5 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 у 2007 році, працюючи на посаді керуючого Київськими відділеннями №1,2 АБ "Укркомунбанк", будучи службовою особою, умисно склала та видала завідомо неправдиві документи, що спричинило тяжкі наслідки АБ "Укркомунбанк" на суму 440 000 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто вчинила злочин, передбачений ст. 366 ч. 2 КК України

Підсудна ОСОБА_7 у 2007 році, працюючи на посаді старшого бухгалтера Київського відділення №1 АБ "Укркомунбанк", будучи службовою особою, умисно, шляхом зловживанням своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, вчинила розтрату ввіреного їй майна АБ "Укркомунбанк" на суму 350 000 гривень, що у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром, тобто вчинила злочин, передбачений ст. 191 ч. 5 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 у 2007 році, працюючи на посаді старшого бухгалтера Київського відділення №1 АБ "Укркомунбанк", будучи службовою особою, умисно склала та видала завідомо неправдиві документи, що спричинило тяжкі наслідки АБ "Укркомунбанк" на суму 350 000 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто вчинила злочин, передбачений ст. 366 ч. 2 КК України.

Підсудна ОСОБА_8 у 2007 році, діючи за попередньою змовою зі співробітниками Київських відділень №1, 2 АБ "Укркомунбанк" ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , умисно, з корисливих мотивів, вчинила пособництво у розтраті ввіреного останнім АБ "Укркомунбанк" майна - грошових коштів в сумі 440 000 гривень, тобто в особливо великому розмірі, при оформленні споживчих кредитів на фізичних осіб, які не були про це обізнаними, тобто вчинила злочин, передбачений ст. 27 ч. 5, 191 ч. 5 КК України.

Підсудна ОСОБА_9 у 2007 році, працюючи на посаді бухгалтера-касира Київського відділення №1 АБ "Укркомунбанк", будучи матеріально-відповідальною особою, умисно, вчинила пособництво у розтраті належного АБ "Укркомунбанк" майна - грошових коштів в сумі 370 000 гривень на користь третіх осіб, що у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром, тобто вчинила злочин, передбачений ст. 27 ч. 5, 191 ч. 5 КК України.

Крім того, ОСОБА_9 у 2007 році, працюючи на посаді бухгалтера-касира Київського відділення №1 АБ "Укркомунбанк", умисно вчинила пособництво у видачі завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки АБ "Укркомунбанк" на суму 370 000 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто вчинила злочин, передбачений ст. 27 ч. 5, 366 ч. 2 КК України.

Підсудна ОСОБА_10 у 2007 році, працюючи на посаді бухгалтера-касира Київських відділень №1, 2 АБ "Укркомунбанк", будучи матеріально-відповідальною особою, умисно, вчинила пособництво у розтраті належного АБ "Укркомунбанк" майна - грошових коштів в сумі 60 000 гривень на користь третіх осіб, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто вчинила злочин, передбачений ст. 27 ч. 5, 191 ч. 4 КК України.

Крім того, ОСОБА_10 у 2007 році, працюючи на посаді бухгалтера-касира Київських відділень №1, 2 АБ "Укркомунбанк", умисно вчинила пособництво у видачі завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки АБ "Укркомунбанк" на суму 60 000 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто вчинила злочин, передбачений ст. 27 ч. 5, 366 ч. 2 КК України.

Згідно положень ст. 12 КК України найбільш тяжким злочином, у якому обвинувачуються підсудні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є злочин, передбачений ст. 191 ч. 5 КК України, який є особливо тяжким злочином, найбільш тяжким злочином, у якому обвинувачується підсудна ОСОБА_10 є злочин, передбачений ст. 191 ч. 4 КК України, який є тяжким злочином.

Згідно положень ст. 49 ч. 1 пункту 4 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Згідно положень ст. 49 ч. 1 пункту 5 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ст. 11-1 ч. 2 КПК України 1960 року, суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ст. 49 ч. 1 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Таким чином, з огляду на те, що з дня вчинення інкримінованого підсудним ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 найбільш тяжкого злочину, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, минуло понад п`ятнадцять років, а з дня вчинення інкримінованого підсудній ОСОБА_10 найбільш тяжкого злочину, передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України, минуло понад десять років, оскільки підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, згідно ст. 49 КК України судом не встановлено, враховуючи клопотання підсудних про закриття кримінальної справи у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також те, що підсудні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розуміють наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за цією обставиною, суд вважає, що клопотання підсудних підлягають задоволенню, а справа по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. 5, 366 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 27 ч. 5, 191 ч. 5 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 27 ч. 5, 191 ч. 5, 27 ч. 5, 366 ч. 2 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 27 ч. 5, 191 ч. 4, 27 ч. 5, 366 ч. 2 КК України - закриттю.

Що стосується питання про скасування арештів, накладених на майно підсудних, то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 126 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б це майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Статтею 126 ч. 6 КПК України 1960 року визначено, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, арешт на майно підсудних було накладено слідчим в ОВС прокуратури міста Києваа, однак наразі вказаного слідчого органу не існує.

Тому, враховуючи те, що накладені постановами слідчого арешти на майно не можуть бути скасовані слідчим (в порядку ст. 126 ч. 6 КПК України 1960 року), оскільки вказаний слідчий орган ліквідований, а також враховуючи позицію Верховного Суду, зокрема постанову Верховного Суду при розгляді справи № 296/8586/16-ц, провадження №14-387цс18 від 07 листопада 2018 року, згідно якої Велика Палата дійшла висновку, що арешт на майно накладений за правилами кримінального судочинства підлягає скасуванню за правилами того виду ж судочинства, суд надходить до висновку про можливість застосування норм КПК України 2012 року при вирішенні питання про скасування арешту майна, а саме - ст. 174 ч. 4 КПК України 2012 року (у чинній редакції), відповідно до якої суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про необхідність скасування арешту, накладеного на майно підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Запобіжні заходи, застосовані відносно підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , слід також скасувати.

Керуючись ч. 1 ст. 49 КК України, ст. ст. 7-1, 11-1 КПК України 1960 України, ст. 174 КПК України 2012 року, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. ст. 191 ч. 5, 366 ч. 2 КК України.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. ст. 191 ч. 5, 366 ч. 2.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст. 27 ч. 5, 191 ч. 5 КК України.

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ст. ст. 27 ч. 5, 191 ч. 5, 27 ч. 5, 366 ч. 2 КК.

Звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ст. ст. 27 ч. 5, 191 ч. 4, 27 ч. 5, 366 ч. 2 КК України.

Провадження по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. 5, 366 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 27 ч. 5, 191 ч. 5 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 27 ч. 5, 191 ч. 5, 27 ч. 5, 366 ч. 2 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 27 ч. 5, 191 ч. 4, 27 ч. 5, 366 ч. 2 КК України, - закрити.

Запобіжні заходи - підписку про невиїзд відносно підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , - скасувати.

Арешти, накладені постановами слідчого в ОВС прокуратури міста Києва від 22.10.2009 року на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1