печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

04.09.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0001070 від 28.06.2023.

04 вересня 2023 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

Разом з цим, повідомила, що 25.08.2023 у кримінальному провадженні повідомлено про підозру старшому оперуповноваженому у Дніпровському РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , старшій медичній сестрі КПЗ «Добропільська центральна районна лікарня» ОСОБА_5 та цивільній особі ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, які, діючи у складі організованої групи, спільно з невстановленими на даний час службовими особами Військово-медичного клінічного центру Східного регіону, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, з метою незаконного збагачення та одержання бажаного для учасників організованої злочинної групи результату, висловили ОСОБА_7 вимогу щодо передачі неправомірної вигоди в розмірі 13 тисяч доларів СІНА та одержали частину неправомірної вигоди в розмірі 5 тисяч доларів СІЛА за організацію вчинення дій, на підставі яких у подальшому службовими особами військово-лікарської комісії буде надано висновок про його непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Встановлено, що ОСОБА_4 займає посаду старшого оперуповноваженого у Дніпровському РУП ГУНП в Дніпропетровській області, тобто є працівником правоохоронного органу.

Згідно ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівником правоохоронного органу.

Враховуючи вищевказане, підслідність кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні № 0001070 необхідно визначити за слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.

30.08.2023 прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 було винесено постанову про визначення підслідності кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні № 0001070 від 28.06.2023 за слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.

Матеріали кримінального провадження № 0001070 від 28.06.2023 для подальшого здійснення досудового розслідування направити до Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001070 від 28.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 3 ст. 368 КК України.

Досудове розслідування розпочато за зверненням ОСОБА_7 щодо одержання службовою особою неправомірної вигоди у значному розмірі за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , військовослужбовець ЗСУ, водійелектрик 56 мотопіхотної Маріупольської бригади ЗСУ, який серед іншого показав, що приблизно в квітні 2023 року його почали турбувати болі в хребті шийного відділу в наслідок чого звернувся за медичною допомогою до лікаря медичної роти, який направив його для встановлення точного діагнозу та призначення лікування виконати магнітно-резонансну томографію в медичному закладі КПЗ «Добропільська центральна районна лікарня».

Так, ОСОБА_7 перебуваючи у медичному закладі КПЗ «Добропільська центральна районна лікарня» познайомився з медичним працівником ОСОБА_5 , яка повідомила, що на території Донецької області провести магнітно-резонансну томографію неможливо, якісне лікування здійснюється у Дніпровському військовому шпиталі, де вона має вплив на завідувача відділенням та при необхідності за грошову винагороду у розмірі 13000 доларів США може організувати стаціонарне лікування та проходження військово-лікарської комісії та списання з військової служби.

Так, 21.08.2023 ОСОБА_5 призначила зустріч біля військово-медичного клінічного центру Південного регіону з метою направлення на медичний огляд та підготовки до стаціонарного лікування під приводом проведення операції. У подальшому ОСОБА_5 з використанням мобільного терміналу повідомила контакти лікаря ОСОБА_8 який буде проводити консультації та підготовку документів на стаціонарне лікування та операцію до військової частини НОМЕР_1 .

24.08.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено грошові кошти в сумі 5000 доларів США купюрами по 100 доларів США з метою передачі ОСОБА_5 .

24.08.2023 ОСОБА_6 , діючи у змові з ОСОБА_5 , отримав від ОСОБА_7 першу частину неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США, частину з якої ним у цей же день було передано старшому оперуповноваженому СКП відділення поліції № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майору поліції ОСОБА_4 .

Таким чином з метою проведення повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування, отримання доказів вини ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 та притягнення їх до кримінальної відповідальності, забезпечення проведення судових технічних та почеркознавчих експертиз, забезпечення належного збереження предметів та документів, які свідчать про вчинення цими особами даного злочину, виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

24-25.08.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки "ІPhone 13", ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 ; 32 предмети схожі на патрони; 17 бланків довідок з відтисками печаток, які 25.08.2023 визнано речовими доказами.

Прокурор вказує, що з метою збереження речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, виникла необхідність в арешті майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 24-25.08.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки "ІPhone 13", ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 ; 32 предмети схожі на патрони; 17 бланків довідок з відтисками печаток, які 25.08.2023 визнано речовими доказами.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою конфіскації майна, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, виявлене під час проведення обшуку 24.08.2023 - 25.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки "ІPhone 13", ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 ; 32 предмети схожі на патрони; 17 бланків довідок з відтисками печаток.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1