печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні №0000632 від 02.02.2015, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в порядку ст. 174 КПК України в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2023 та арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2023, у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015, а саме на:

- грошові кошти в розмірі 21 млн. гривень;

- купюри, схожі на грошові кошти на загальну суму 112 тис. 928 доларів США, 75 тис. 123 ЄВРО, 163 тис. 710 злотих, 10 тис. 135 фунтів, 900 франків та 4 млн. 343 тис. гривень.

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст. 170 КПК України, без перевірки обставин та підстав накладення такого арешту. Також посилається на те, що накладений арешт порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, вказує, що арештоване майно, не відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав викладених у ньому, на підтвердження своєї позиції долучив до матеріалів справи копії документів.

У судове засідання прокурор не з`явились, про розгляд клопотання повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомив.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у провадженні № 0000632 від 02.02.2015.

16.05.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/18830/23-к задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015 та накладено арешт на тимчасове вилучене майно, а саме грошові кошти в розмірі 21 млн. гривень.

05.05.2023 вказані грошові кошти було вилучено в ОСОБА_4 під час обшуку автомобіля марки Volkswagen Caddy, р.н. НОМЕР_1 , проведеного на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/15665/23-к від 20.04.2023. Відповідно до судового рішення дозвіл на відшукування та вилучення під час проведення обшуку грошових коштів слідчим суддею не надавався.

23.05.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 у справі № 757/19467/23-к задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на купюри, схожі на грошові кошти на загальну суму 112 тис. 928 доларів США, 75 тис. 123 ЄВРО, 163 тис. 710 злотих, 10 тис. 135 фунтів, 900 франків та 4 млн. 343 тис. гривень.

05.05.2023 вказані грошові кошти було вилучено у ОСОБА_5 під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/15668/23-к від 20.04.2023. Відповідно до судового рішення дозвіл на відшукування та вилучення під час проведення обшуку грошових коштів слідчим суддею не надавався.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Із мотивувальних частин ухвал слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2023 від 23.05.2023 вбачається, що підставами накладення арешту є забезпечення кримінального провадження, а саме, забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства щодо накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту вказаних ухвал, метою накладення арешту тимчасово вилучених під час обшуків грошових коштів, є збереження речових доказів. Водночас, всупереч ст. 98 КПК України, вилучені грошові кошти не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, вчиненого в 2015 році, не зберігають на собі його сліди та не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі не є предметом, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а також не є набутими кримінально протиправним шляхом або отриманими внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з ти, адвокат зазначає, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження наявності вищезазначених ознак речових доказів, також не було перевірено законність джерела походження грошових коштів, хоча такі документи було надано в його розпорядження.

Так, вилучені 05.05.2023 в ОСОБА_4 під час обушку автомобіля Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 21 000 000 грн. є власністю ОСОБА_8 і мають законне походження. Зокрема, вказаний громадянин є фізичною особою підприємцем, який в період часу з 01.01.2019 по 13.10.2022 мав загальну суму доходу в розмірі 17 362 509,8 грн., що підтверджується податковими деклараціями платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за 2019, 2020, 2021, 2022 рік. Вказані грошові кошти було надано ОСОБА_4 для здійснення їх перевезення (оригінали документів - податкових декларацій надані в судовому засіданні для огляду, копії вказаних документів долучені до матеріалів справи).

Вилучені 05.05.2023 в ОСОБА_5 грошові кошти під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в іноземній валюті на загальну суму 13 463 055,7 грн. належать ОСОБА_9 та отриманні ним у борг від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (оригінал боргової розписки наданий для огляду в судовому засіданні, копія долучена до матеріалів справи).

Таким чином, на сьогодні будь-яких конкретних даних про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ухиляються від сплати податків, слідчому судді не надано, вилучені грошові кошти мають законне джерело свого походження. Разом з тим, вказані особи не мають статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, що виключає можливість обмеження їх права власності за інших підстав, визначених ст. 170 КПК України. Як наслідок, будь-які твердження про факт причетності вказаних осіб до кримінального правопорушення, визначення їх майна речовим доказом, є безпідставними.

Враховуючи вказане, слідчий суддя приходить висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявників належного їм майна, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

1. Скасувати арешт грошових коштів у розмірі 21 000 000 гривень, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/18830/23-к, та повернути грошові кошти особі у якої вони були вилучені - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. Скасувати арешт купюр, схожих на грошові кошти у розмірі 112 928 доларів США, 75 123 євро, 163 710 злотих, 10 135 фунтів, 900 франків та 4 343 000 гривень, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/19467/23-к, та повернути грошові кошти особі у якої вони були вилучені - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1