Справа № 939/919/22
ВИРОК

Іменем України

17 серпня 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002838 від 21 грудня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка Конотопського району Сумської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого паркувальником в ТОВ «Сільпо», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

20 грудня 2021 року, приблизно о 23 годині, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою між селами Небрат та Нове Залісся, що відповідає вулиці Гутніченка села Небрат Бучанського району Київської області, в напрямку хутора ОСОБА_6 Рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», проявляючи кримінально протиправну самовпевненість, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та втратив контроль над рухом вищевказаного транспортного засобу і як наслідок допустив виїзд його на частину дороги, призначену для зустрічного руху транспортних засобів, де здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які рухались у зустрічному напрямку вздовж засніженого узбіччя. Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому діафізу в дистальній 1/3 правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, що відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості; пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді розриву передньої хрестоподібної зв`язки, забою латеральних виростків стегнової, великогомілкової кісток, виростка малогомілкової кістки, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме спричиненням потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та підтвердив викладене. Суду, зокрема, пояснив, що 20 грудня 2021 року, приблизно о 23 годині, він керував автомобілем «Fiat Doblo», проїхав майже 50 кілометрів, був стомлений, на виїзді із села Небрат заснув за кермом, втратив керування та здійсним наїзд на пішоходів. Викликав поліцію та швидку. Під час лікування потерпілої допомагав їй, оплачував лікування. Після лікування, допомагає по господарству, возить в лікарні.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення і ніким не оспорюються.

В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження інших доказів визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Кримінально-протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце роботи, характеризується позитивно.

Як обставини, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до висновку, що міститься в досудовій доповіді Бородянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області, орган пробації дійшов попереднього висновку та вважає можливим виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 69 КК України, враховуючи щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, позитивну характеристику обвинуваченого, стан його здоров`я, звернення потерпілих із заявами про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, віддаленість місця проживання обвинуваченого від місця його роботи, суд вважає можливим не призначати додаткового покарання, передбачене ч.1 ст. 286 КК України.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі.

Водночас, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, обставини його здійснення, приймаючи до уваги щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судових інженерно-транспортних експертиз в сумі 5491,84 грн.

Речовий доказ: автомобіль марки «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 необхідно залишити ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат 5491 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто одну) гривню 84 копійки.

Речовий доказ: автомобіль марки «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_1