Справа № 201/9248/20
Провадження № 1-в/201/223/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням ОСОБА_2 , щодо вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні № 201/9248/20 (провадження № 1-кп/201/360/2023), відомості про яке 19 червня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року було визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_2 , щодо вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , визнаного винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року, у якому заявник просить вирішити долю речових доказів, а саме: грошових коштів, на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2020 року ОСОБА_4 .

Ознайомившись з клопотанням, суд доходить до наступних правових висновків.

Вимогами ч. 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із загальних засад кримінального провадження є принцип диспозитивності, який знайшов своє відображення у положенні ст. 26 КПК України, зокрема, частиною третьої цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положеннями ч. 2 ст. 534 КПК України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про інші питання щодо всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з вимогами ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, при цьому, частиною другою цієї статті передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених зокрема п. 14 частини першої статті 537 КПК України.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України та призначено покарання, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, у виді довічного позбавлення волі, при цьому станом на момент подання вказаного клопотання зазначений вирок суду не набрав законної сили.

Як встановлено зі змісту клопотання, заявник просить вирішити долю речових доказів у кримінальному провадженні, вирок в якому на даний час не набрав законної сили, при цьому вимогами кримінального процесуального законодавства встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, можуть бути вирішені судом виключно після набрання вироком законної сили, а отже враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України і принцип диспозитивності, передбачений ст. 26 КПК України, суд вважає за необхідне залишити дане клопотання без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 26, 534, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 щодо вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні № 201/9248/20 (провадження № 1-кп/201/360/2023), відомості про яке 19 червня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року було визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1