УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року

м. Київ

справа № 642/8655/21

провадження № 51-4423 впс 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000923 від 11 листопада 2020 року (справа № 642/8655/21) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вищевказане клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 із Київського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова.

В обґрунтування клопотання захисник, посилаючись на приписи ч. 1 ст. 32 та абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК, зазначає, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , вчинено на території Холодногірського району міста Харкова, тобто в межах територіальної підсудності Ленінського районного суду м. Харкова. Також стверджує, що обвинувачений, представники потерпілого, свідки та орган досудового розслідування, який підтримує публічне обвинувачення, проживають або знаходяться у м. Харкові. Звертає увагу й на те, що на підставі розпорядження Голови Верховного Суду кримінальне провадження з Ленінського районного суду м. Харкова було направлене до Київського районного суду м. Полтави. В подальшому, розпорядженням Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова відновлено.

Учасники судового провадження повідомлені про день і час розгляду клопотання, проте в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не надійшло, що не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Перевіривши наведені у клопотанні доводи та наявні в Суду матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Відповідно до ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно з указаною статтею, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Як убачається з наявних у Суду матеріалів провадження, на виконання розпорядження Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 надійшло до Київського районного суду м. Полтави. На теперішній час, згідно з інформацією, наданою цим судом, підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні призначено на 23 серпня 2023 року, а отже судовий розгляд не розпочався.

Територіальна підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова була відновлена відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області».

Колегія суддів враховує, що сам факт відновлення територіальної підсудності судових справ Ленінського районного суду м. Харкова, з огляду на положення ст. 34 КПК, не є підставою для передачі кримінального провадження до цього суду.

Абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Із системного аналізу положень ст. 34 КПК виходить, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого лише у виняткових випадках та лише тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо. При цьому, в аспекті застосування абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК, такі обставини як місце проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, визначають лише суд, якому необхідно направляти кримінальне провадження за наявності виняткових випадків та з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження.

Факт проживання учасників кримінального провадження на території іншої області сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Питання забезпечення явки учасників кримінального провадження носить виключно організаційний характер забезпечення судового провадження і не перешкоджає розгляду справи по суті.

В клопотанні захисника ОСОБА_4 не йдеться про обставини, які можуть бути взяті до уваги Верховним Судом щодо застосування приписів абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК, оскільки захисник не обґрунтовує свої вимоги посиланням на місце проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків. У клопотанні захисника ОСОБА_4 відсутні конкретні відомості про місце проживання вказаних осіб. Також, в його клопотанні не наведено обґрунтованих доводів на підтвердження того, що існує об`єктивна неможливість забезпечити Київським районним судом м. Полтави оперативність та ефективність розгляду кримінального провадження.

Водночас, за інформацією, наданою на запит Верховного Суду Київським районним судом м. Полтави, у кримінальному провадженні на території, яка перебуває під юрисдикцією Ленінського районного суду м. Харкова, проживають 6 із 34 свідків, при тому, що обвинувачений, представник потерпілого проживають в інших районах м. Харкова, а потерпілий знаходиться в м. Києві.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що наведені захисником обставини у даному провадженні не є винятковими у розумінні ст. 34 КПК, з огляду на що Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000923 від 11 листопада 2020 року (справа № 642/8655/21) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3