Справа № 570/850/21
номер провадження 1-кп/570/57/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000001 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 18 грудня 2017 вироком Рівненського районного суду Рівненської області за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- 15 січня 2021 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.389, ст.71 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць 1 день

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України

в с т а н о в и в :

05 січня 2021 року, приблизно о 02 год. 00 хв., діючи умисно, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, через відчинене вікно, незаконно проник до житлового будинку, який належить ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_7 , шляхом демонтування, один чавунний радіатор марки «МС-140» на 8 ребер, вартістю 392 гривні 00 копійок, один чавунний радіатор марки «МС-140» на 6 ребер вартістю 294 гривні 00 копійок, чим заподіяв останній майнову шкоду на загальну суму 686 гривень 00 копійок.

Крім цього, 06 січня 2021 року приблизно о 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, через відчинене вікно, незаконно проник до житлового будинку, який належить ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_7 , шляхом демонтування, два чавунні радіатори марки «МС-140» по 6 ребер, вартістю 588 гривень 00 копійок, один чавунний радіатор марки «МС- 140» на 11 ребер, вартістю 539 гривень 00 копійок, холодильник марки «Кристал 404-1» вартістю 253 гривні 00 копійок, чим заподіяв останній майнову шкоду на загальну суму 1380 гривень 00 копійок.

Після цього 12 січня 2021 року приблизно о 02 год. 00 хв., перебуваючи поблизу господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом демонтування, таємно викрав 5 секцій металевого паркану вказаного вище господарства, вартістю 1950 гривень 00 копійок, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду у вказаному розмірі.

Потерпілі (кожен окремо) подали до суду заяви про здійснення судового розгляду без їх участі. В своїх заявах вказали, що заподіяна шкода їм не відшкодована. Просили призначити покарання відповідно до норм чинного законодавства.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні повторної крадіжки та крадіжки, поєднаної з проникненням в житло визнав повністю і суду детально розповів факти та обставини вчинення ним вказаних крадіжок. Повністю погодився із ознаками, кількістю та вартістю викраденого ним майна. Цивільні позови (кожен окремо) визнав повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпілі (кожен окремо) також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд погоджується з правовою кваліфікацією крадіжки секцій металевого паркану у ОСОБА_8 , вчиненої ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно, а крадіжки майна з будинку ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за за ч.3 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню кримінальних правопорушень. Обтяжуючі покарання обставини прокурором в судовому засіданні заявлено не було та судом не встановлено. Відповідно до досудової доповіді, наданої органом пробації, виправлення засудженого неможливо без ізоляції від суспільства.

Потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. ОСОБА_7 просить в позові стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 2066 гривень та у відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) гривень.

Потерпілою ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 подано цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. ОСОБА_7 просить в позові стягнути у відшкодування матеріальної шкоди та у відшкодування моральної шкоди 21950 (двадцять одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди.

У відповідності до ч.1. ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування матеріальної шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілих.

Під власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов`язанні із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язанні ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі.

За змістом ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд вважає, що обвинувачений в порушення вимог закону посягнув на приватну власність кожного з потерпілих. Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Суд враховує та бере до уваги, що потерпілій ОСОБА_7 обвинуваченим заподіяно матеріальну шкоду в більшому розмірі, до неї він двічі протягом двох днів підряд проникав до будинку з умислом на викрадення належного їй майна, тому дії ОСОБА_5 , що спричинило її значні моральні страждання.

Цивільні позови, кожної з потерпілих, підлягають до задоволення на підставі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України та з урахуванням принципу диспозитивності (обвинувачений визнав позовні вимоги повністю).

Питання про судові витрати, що підтверджені документально, суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України, питання про долю речових доказів - на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -.

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, покарання за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_5 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки шість місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 обрати у виді тримання під вартою. Взяти засудженого ОСОБА_5 під варту в залі суду. Строк покарання рахувати з 08 вересня 2023 року.

Цивільний позов ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 1950 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят) гривень у відшкодування майнової шкоди та 20000 (двадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 2066 (дві тисячі шістдесят шість) гривень у відшкодування майнової шкоди та 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення експертиз 13072 (тринадцять тисяч сімдесят дві) гривні.

Речові докази по справі залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1