Справа № 185/7208/23
Провадження № 1-кс/185/1335/23
12 червня 2023 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 09 лютого 2023 року, близько 17:00 невстановлена особа, діючи умисно, перебуваючи у невстановленому місці, під приводом грошової допомоги "ЄПідтримка" заволоділа грошовими коштами потерпілого в сумі 67 500 гривень, з яких 48 000 грн. були переказані з банківської картки потерпілого АТ "Ощадбанк" НОМЕР_3 на картку НОМЕР_4 , а 19 500 гривень були списані через ATM UKR PAVLOGRAD ATM5501 SHOP ATB PRODU, чим завдала майнову шкоду на вищевказану суму.
06 червня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду від 02 червня 2023 року було проведено обшук квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Oppo» Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , планшет марки «Samsung» сірого кольору, ноутбук марки «ASUS» сер. Номер № H4N0GR01B717156, вказане майно належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на мобільний телефон «Oppo» Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , планшет марки «Samsung» сірого кольору, ноутбук марки «ASUS», серійний номер № H4N0GR01B717156, оскільки оглянуте та вилучене майно є матеріальними об`єктами які можуть бути використані як докази у вчиненні кримінального правопорушення, а також для запобігання можливості пошкодження та знищення даних доказів.
У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Представник неповнолітнього власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, пояснила, що планшет і ноутбук необхідні доньці для навчання і взагалі не розуміє необхідність арешту, оскільки її дочка нічого не вчиняла.
Неповнолітня власниця майна ОСОБА_5 від пояснень відмовилась, надавши можливість висловити її думку адвокату ОСОБА_6 .
Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити частково, в частині заборони відчуження, розпорядження та користування на телефон, в частині відчуження та розпорядження на планшет та ноутбук, надавши їх в користування. Пояснив, що ОСОБА_5 визнає всі обставини викладені у клопотанні, нічого не приховує, співпрацює зі слідством. На даний час вона дистанційно навчається на 2 курсі в КЗ «Павлоградський фаховий медичний коледж» ДОР і заборона користуватися ноутбуком та планшетом позбавить її можливості навчатися.
Розглянувши клопотання, вислухав думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, вивчивши додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на мобільний телефон «Орро» Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , планшет марки «Samsung», сірого кольору, ноутбук марки «ASUS», серійний номер № Н4N0GR01В717156, які належать ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1