Справа № 601/988/22
Провадження № 1-кс/601/836/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кременець клопотання старшого слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільської області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000408 від 26.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Великі Дедеркали Кременецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, неповнолітній, не працюючий, не одружений, який не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх осіб, раніше судимий: вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 12.05.2021 за ч. 3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ст.75, 104 КК України - 1 (один) рік іспитового строк,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

До слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільської області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 , в якому слідчий просить обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що групою слідчих СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000408 від 26.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні місяці 2021 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , всупереч ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», виник кримінально-протиправний умисел спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку та наслідки своїх дій, всупереч ст.ст.7,12,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовині, прекурсорів та зловживанню ними» та постанови Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, якою затверджено Порядок провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів, та контролю за їх обігом, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, незаконно придбали речовину рослинного походження зеленого кольору, що має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить канабіноїди (канабінол), зокрема тетрагідроканабінол, масою в перерахунку на суху речовину 11,647 грама, яка відповідно до Таблиці №1 Списку №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено та почали її зберігати з метою збуту.

23 вересня 2021 року о 14 год. 59 хв. ОСОБА_5 перебував у приміщенні альтанки, що розташована поблизу магазину «Побут» за адресою с. Великі Дедеркали Кременецького району Тернопільської області, за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_9 (особисті дані особи змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні»), де обговорили умови здійснення продажу, після чого ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 250 (двісті п`ятдесят) гривень за збут наркотичного засобу.

Того ж дня о 15 год. 14 хв. ОСОБА_5 , ОСОБА_9 (особисті дані особи змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , який згодом приєднався до них, прийшли до території заднього двору музичної школи, що розташована за адресою вул. Жовтнева, 54-А, с. Великі Дедеркали Кременецького району Тернопільської області та зупинившись у місці, де їхня присутність буде таємною від сторонніх осіб, ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_5 , маючи в наявності заздалегідь незаконно придбаний наркотичний засіб, що має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить канабіноїди (канабінол), зокрема тетрагідроканабінол, масою в перерахунку на суху речовину 11,647 грама, яка відповідно до Таблиці №1 Списку №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, дістав із рюкзака, який мав при собі, поліетиленовий пакет синього кольору із наркотичним засобом всередині та передав його ОСОБА_5 .. Той же в свою чергу зазначений згорток передав у руки, тобто незаконно збув, ОСОБА_9 (особисті дані особи змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні».

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбані, зберіганні з метою збуту психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин.

23.06.2022 на підставі Ухвали слідчого судді Кременецького районного суду, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку було встановлено, що ОСОБА_5 відсутній тривалий час за місцем проживання.

24.06.2022 було надіслано запит у службу УІАП ГУ НП в Тернопільській області для отримання інформації у наявних обліках «АРКАН» про перетин кордону країни вищевказаною особою. 28.06.2022 надійшла відповідь, згідно змісту якої ОСОБА_5 залишив межі країни через митницю у м. Ягодин 19 червня 2022 року.

06.07.2022 старшим слідчим СВ Кременецького РВП за погодженням прокурора Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури було вручено під відеофіксацію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення матері ОСОБА_5 - ОСОБА_10 , оскільки останній на повістку про виклик до слідчого не з`явився, хоча належним чином був повідомлений.

Того ж дня ОСОБА_10 було вручено для ознайомлення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

На даний час ОСОБА_5 умисно переховується від органів досудового розслідування і його місцезнаходження невідоме.

Органом досудового розслідування 07.07.2022 до Кременецького районного суду подано клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак підозрюваного в судове засідання не було доставлено у зв`язку з його відсутністю за місцем постійного проживання та на мобільні дзвінки останній не відповідає.

04.01.2023 слідчим суддею Кременецького районного суду було винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (провадження №1-кс/601/18/2023), строк дії якої завершується за шість місяців після дня винесення такого рішення. Протягом вищевказаного терміну органом досудового розслідування проводилися заходи спрямовані на встановлення місцезнаходження розшукуваної особи, проте відомо, що станом на 03.01.2023 ОСОБА_5 не перебував на території нашої держави з моменту свого виїзду.

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби за вих. №12157/109/01 Вих. від 12.07.2023, громадянин ОСОБА_5 через пункт пропуску «Ягодин», 19.06.2022 о 10 год. 25 хв., виїхав за межі України на транспортному засобі з номерним знаком НОМЕР_1 , і до цього часу на територію України не повернувся.

На даний час органу досудового розслідування невідоме точне місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки по місцю реєстрації та проживання він відсутній.

На даний час, вжитими заходами достовірне місцезнаходження підозрюваного не встановлено. З огляду на викладене, здійснення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_5 каналами Інтерполу можливе лише за умови отримання ухвали слідчого судді про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку із вищевикладеним 12 липня 2023 року старшим слідчим СВ Кременецького РВП підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в міжнародний розшук, про що винесено відповідну постанову.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчим, на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_5 , враховуючи те, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного ОСОБА_5 , а тому, слідчий вважає, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України щодо нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених процесуальних обов`язків, відтак прокурор просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з викладених у ньому підстав та просили задовольнити.

Вказане клопотання у відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечив проти клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора у кримінальному провадженні, слідчого, а також захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В даному випадку сторона обвинувачення поставила перед слідчим суддею питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Це можна вважати особливим порядком попереднього вирішення питання про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, і рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, за своєю правовою природою є дозволом на затримання останнього з метою приводу, що передбачено ч. 3 ст. 187 КПК України, і відрізняється від останнього тільки тим, що підозрюваний знаходиться за межами України. Оскільки до підозрюваного не застосовується запобіжний захід, він не може утримуватися під вартою. Після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.

Також, судом при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді.

Отже, при вирішенні питання про обрання щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини: чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку; чи наявна обґрунтована підозра; чи наявні ризики кримінального провадження; чи виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук.

Судом встановлено, що групою слідчих СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000408 від 26.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за фактами придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин ОСОБА_5 ..

06.07.2022 старшим слідчим СВ Кременецького РВП за погодженням прокурора Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури було вручено під відеофіксацію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення матері ОСОБА_5 - ОСОБА_10 , оскільки останній на повістку про виклик до слідчого не з`явився, хоча належним чином був повідомлений..

Запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, зокрема, оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, та що підозрюваний, оголошений у міжнародний розшук.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

При цьому, факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються доказами, які зібрані у ході досудового розслідування, зокрема: показання свідків, проведенням негласних слідчих розшукових дій, висновки експерта.

Щодо наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, що згідно ст.12 КК України належить до тяжких злочинів.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби за вих. №12157/109/01 Вих. від 12.07.2023, громадянин ОСОБА_5 через пункт пропуску «Ягодин», 19.06.2022 о 10 год. 25 хв., виїхав за межі України на транспортному засобі з номерним знаком НОМЕР_1 , і до цього часу на територію України не повернувся.

За місцем проживання ОСОБА_5 відсутній, на сьогоднішній день його місце перебування не відоме, він виїхав за межі України, не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Ризиком того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що свідки відомі йому і він як особисто так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Отже, доведеним є ризик того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі з метою уникнення відповідальності переховується від суду, може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти інші злочини.

Щодо оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук, слідчий суддя зазначає наступне.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст.193, ч. 2 ст.281 КПК України).

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що 12 липня 2023 року старшим слідчим СВ Кременецького РВП підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в міжнародний розшук, про що винесено відповідну постанову.

За змістом Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020 р., для звернення із запитом про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо особи, яка розшукується з метою її затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в України, правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу визначений пакет документів, у тому числі, завірену копію постанови про оголошення розшуку особи та завірену копію ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування.

Таким чином, розгляд слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування передує вирішенню питання про публікацію Червоного оповіщення Генеральним секретаріатом Інтерполу.

Отже, момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, оформленого у виді постанови.

Разом з цим, слід зазначити, що у взаємовідносинах України та Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу саме Національна поліція виступає як Національне центральне бюро Інтерполу. При цьому, робочим апаратом НЦБ Інтерполу в структурі Національної поліції є саме Департамент міжнародного поліцейського співробітництва.

Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, на переконання слідчого судді, є достатнім для підтвердження факту оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук в розумінні вимог ч. 6 ст. 193 КПК України.

Враховуючи тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 , доведення слідчим та прокурором в судовому засіданні обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеною та обґрунтованою необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у випадку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, після затримання цієї особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Також слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,7,131-132,177,193,196,281,372,376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000408 від 26.08.2021 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглядається слідчим суддею після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 08.08.2023.

Слідчий суддя: ОСОБА_1