Провадження № 1-кс/344/4363/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 18.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий ОСОБА_4 , звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено прокурором ОСОБА_3 , в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красноїлля Верховинського району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання вказано про те, що 16.06.2023 близько 20:20 год. ОСОБА_6 разом із своїм співжителем ОСОБА_7 перебувала за місцем свого проживання у присілку Синиці смт. Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, де вони спільно вживали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті в ході якого у останньої виник умисел на умисне вбивство свого співжителя ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, взяла до рук кухонний ніж та завдала ним два удари у життєво важливі ділянки тіла - грудну клітку та черевну порожнину ОСОБА_7 , тим самим заподіявши йому проникаючі ножові поранення, від яких останній помер на місці події.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Красноїлля Верховинського району Івано-Франківської області жителька присілок Синиці смт. Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, українка, громадянка України, із середньою освітою, раніше не судима, не одружена.

17.06.2023 ОСОБА_6 затримана у порядку ст. 208 КПК України та 18.06.2023 їй оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Причетність до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 17.06.2023, протоколами допитів свідків, протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_6 , протоколом проведення слідчого експерименту із ОСОБА_6 , та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинений нею особливо тяжкий злочин; п. 3 - незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки вони є знайомими; п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 ніде офіційно не працевлаштована, та веде антиморальний спосіб життя.

У зв`язку з наведеним застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задоволити.

Захисник у судовому засіданні заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати до підзахисної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки така зобов`язується з`являтися на всі виклики до слідчого, прокурора.

Підозрювана підтримала позицію свого захисника, просила застосувати до неї запобіжний захід у виді домашнього арешту, так як зобов`язується прибувати за кожним викликом.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку:

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Головним управлінням Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000366 від 18.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до протоколу затриманої особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.06.2023, ОСОБА_6 фактично затримано 17.06.2023 о 23 год. 05 хв в порядку ст. 208 КПК України, за адресою присілок Синиці смт. Верховина Верховинського району Івано-Франківської області.

18.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному заподіяні смерті своєму співмешканцю ОСОБА_7 .

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує також вагомість наявних доказів, які містяться у матеріалах клопотання: протоколі огляду місця події від 17.06.2023, протоколі допиту свідків : ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 18.06.2023, протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.06.2023, протоколі допиту підозрюваної ОСОБА_6 від 18.06.2023, протоколі проведення слідчого експерименту із ОСОБА_6 від 18.06.2023, лікарському свідоцтві про смерть ОСОБА_7 за № 33 від 19.06.2023.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Разом з тим слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Прокурор у судовому засіданні довів, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме найбільш значним ризиком є те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана усвідомлює невідворотність покарання у разі визнання винуватою за вчинення інкримінованого їй у злочину, який є особливо тяжким злочином; незаконно впливати на свідків, оскільки підозрювана знає їх анкетні дані, вони є знайомими; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 офіційно не працевлаштована.

Одні лише доводи підозрюваної, її захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можуть бути єдиною беззаперечною підставою, та гарантією того, що вона буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення кримінального правопорушення з урахуванням встановлених конкретних обставин саме даного кримінального провадження ( два ножові поранення, поведінку підозрюваної після інкримінованих дій- залишила потерпілого без допомоги; продовжувала вживати алкоголь; смерть потерпілого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 ; про подію підозрювана повідомила сусідів 17.06.2023 близько 15 год. ).

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, яка звертається з проханням, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування такого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу. Слідчий суддя вважає, що домашній арешт, про який просить підозрювана, з огляду на наведені вище ризики є недостатнім запобіжним заходом, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку останньої.

З цих же підстав доводи захисту про відсутність підстав для обрання запобіжного у виді тримання під вартою слідчий суддя вважає спростованими.

Згідно п.36 рішення у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 (заява №37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчиєв проти Молдови, заява №9190/03).

При цьому слідчий суддя, бере до уваги, характеризуючі дані особи підозрюваної ОСОБА_6 : неодружена, з середньою освітою, офіційно не працевлаштована, не має міцних соціальних зв`язків, раніше не судима.

Суд також бере до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваної, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя дійшла висновку про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, а також не зможуть забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, тому у відношенні ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним.

Слідчим суддею береться до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 відноситься до категорії особливо тяжких.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину спрямованого на позбавлення життя особи, вважаю, що розмір застави слід не визначати.

Враховуючи, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, а тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 серпня 2023 року 23 год. 05 хв. включно без визначення розміру застави, з урахуванням строку досудового розслідування, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження та не дозволить ОСОБА_6 перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і стимулюватиме її подальшу поведінку.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 серпня 2023 року 23 год. 05 хв. включно, в межах строку досудового розслідування.

Взяти підозрювану ОСОБА_6 під варту в залі суду, а тримання її під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Строк тримання під вартою рахувати з 17 червня 2023 року 23 год. 05 хв., тобто з дати затримання в порядку 208 КПК України.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб, родичів.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС - криміналіста відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 21 червня 2023 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1