Справа № 344/6723/21
Провадження № 1-і/344/30/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №344/6723/21 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 199, ч.3 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відвід судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_5 від розгляду вказаного кримінального провадження, мотивуючи її тим, що даний суддя не може брати участі в розгляді кримінального провадження через обставини, які небезпідставно викликають сумнів в його неупередженості і як наслідок тягнуть за собою постановлення неправосудного рішення. Так, ухвалою Івано-Франківського міського суду (суддя ОСОБА_5 ) від 23.12.2022 року було виділено в окреме провадження матеріали справи про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 199, ч.3 ст.358 КК України та винесено вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 . Під час затвердження угоди, суд визнав правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст. 199 КК України, таким чином висловивши свою позицію щодо кваліфікації обох обвинувачених, що впливає на подальший розгляд справи з обвинувальним нахилом та порушує принцип змагальності. Крім цього, під час підготовчого судового засідання суд виніс ухвалу про звернення з поданням до Івано-Франківського апеляційного суду щодо звернення з відповідним поданням до Верховного суду щодо визначення підсудності в межах територіальної юрисдикції Київського районного суду міста Одеси. Однак, 01.03.2023 року Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду відмовив в задоволенні подання, оскільки доводи подання про те, що останнє за часом кримінальне правопорушення вчинено 28.07.2020 року в місті Одеса не узгоджується з даними, викладеними в обвинувальному акті. Вищенаведене свідчить про ознайомлення суддею ОСОБА_5 із матеріалами кримінального провадження, окрім обвинувального акту, поза процесом, що могло сформувати його упереджене суб`єктивне ставлення до ОСОБА_4 , як до обвинуваченого, та може вплинути на надання правової оцінки та прийняття кінцевого рішення по справі. Вищевикладі факти в сукупності діють підстави сумніватись у безстронності судді та прийнятті законного та обгрунтованого судового рішення.

В судовому засіданні свою заяву підтримав із викладених підстав, просив її задовольнити.

підтримала заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №344/6723/21 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 199, ч.3 ст.358 КК України, з підстав наведених у ній.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив.

Заявник ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Особа, якій заявлено відвід суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Судом з урахування положень ст. 81 КПК України визнано можливим проводити розгляд заяви за відсутності учасників процесу.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши заяву про відвід, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, заява ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 обгрунтовується виключно його незгодою із процесуальним рішенням судді в розгляді кримінального провадження, зокрема, щодо винесення вироку, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 , в якому суд визнав правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 199 КК України.

Згідно вимог ст. 474 КПК України, суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу. А також, зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Крім цього, суд перевіряє, чи зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з якими погоджується обвинувачений є обґрунтованими і свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Саме ст. 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються, в тому числі, її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Затверджуючи угоду про визнання винуватості, суд підтвердив кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , яку узгодили сторони угоди.

Щодо твердження ОСОБА_4 про те, що суддя ОСОБА_5 ознайомився із матеріалами кримінального провадження, окрім обвинувального акту, поза процесом, то суд вважає це лише його припущенням, оскільки саме в обвинувальному акті вказано, про вчинення останнього за часом кримінального правопорушення 28.07.2020 року в місті Одеса (а.с.15 том 1).

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також складності даного кримінального провадження з урахуванням кількості учасників провадження, правової кваліфікації кримінальних правопорушень, оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження та беручи до уваги не завжди належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків, зокрема, що до своєчасності явки в судові засідання та беручи до уваги Постанову Вищого Спеціалізованого Суду України № 11 від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», розумним, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного судового захисту.

Суд звертає увагу, що кримінальне провадження перебуває в провадженні судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_5 з 28.04.2021 року, підготовче судове засідання було призначено на 01.06.2021 року. Однак, уже на протязі двох років підготовче судове засідання не відбулося, у зв`язку з неодноразовими неявками та поданими клопотаннями про відкладення розгляду справи як обвинуваченим ОСОБА_4 так і його захисником ОСОБА_7 .

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.9 Конституції України, п.4 ч.1 ст.75 КПКУкраїни суддя не може брати участь у розгляді справи у випадку наявності обставини, які викликають сумнів у його неупередженості та безсторонності.

Пунктом 1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий, об`єктивний та публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

У відповідності до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №006/23 суддя зобов`язаний дотримуватись незалежної позиції, об`єктивності, неупередженого та рівного ставлення щодо кожної зі сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

Так, статтею 75 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу судді в кримінальному провадженні.

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Таким чином, наведені заявником доводи не можуть бути визнані, у розумінні вказаних вище норм, підставами для відводу.

Інших належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, подана заява про відвід не містить, а фактично вона базується на припущеннях, що не знайшли свого підтвердження, та не являється підставою для задоволення відводу.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність належно обґрунтованих та підтверджених даних, що могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_5 при розгляді вищевказаного кримінального провадження, а твердження ОСОБА_4 про необ`єктивність, неупередженість судді є лише його припущеннями, тому заява про відвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 81, 369-372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №344/6723/21 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 199, ч.3 ст.358 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03 липня 2023 року.

Суддя ОСОБА_8