ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2472/23 Справа № 183/1695/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000184 від 19.04.2022 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покровськ Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, водія-електрика лісопильного відділення групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним та засуджено за ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України (далі- КК), із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК, до покараня у виді арешту з відбуванням на гауптвахті, строком на 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за таких обставин.

16 березня 2022 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 66 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду водія-електрика лісопильного відділення групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Так, солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем та, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, будучи зобов`язаним суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, 24 березня 2022 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

27 квітня 2022 року солдат ОСОБА_7 самостійно прибув до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 2, та заявив про себе, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 24 березня 2022 року солдат ОСОБА_7 умисно самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 27 квітня 2022 року.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування вироку суду в частині призначеного покарання. Вважає, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді арешту з відбуванням на гауптвахті, не врахував дані щодо особи обвинуваченого, а саме те, що на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_9 , яка є інвалідом дитинства, що підтверджується довідкою до акту СМЕ від 10.02.2020, та має захворювання на цукровий діабет 1 типу, важка форма. Також захисник звертає увагу на те, що даний злочин ОСОБА_7 вчинив під впливом сімейних обставин через те, що його рідну бабусю ОСОБА_10 , 1921 р.н., нікому було доглядати внаслідок погіршення її стану здоров`я, оскільки мати обвинуваченого- ОСОБА_11 , 1947 р.н., сама має проблеми із здоров`ям внаслідок похилого віку. У свою чергу, як зазначає апелянт, обвинувачений ОСОБА_7 висловив бажання проходити військову службу. Отже, на переконання сторони захисту, наведені обставини дають підстави для призначення обвинуваченому покарання із застосування положень ст.69 КК, у виді штрафу.

Поміж іншого в апеляційній скарзі захисник вказує на істотне порушення місцевим судом вимог кримінального процесуального законодавства через те, що обвинуваченому та захиснику не було надано право на вступну промову.

З урахуванням вищенаведеного захисник просить апеляційний суд скасувати вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 із застосуванням положень ст.69 КК, у виді штрафу у розмірі 4 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши захисника та обвинуваченого на підтримку доводів поданої апеляційної скарги та які наполягали на її задоволенні у повному обсязі, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Між тим суд першої інстанції, постановляючи вирок, не дотримався вимог кримінального процесуального закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотні порушення кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, згідно зі статтею 412 КПК, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.110 КПК передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.2 ст.375 КПК у разі ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті його підписують усі судді.

Всупереч вказаним вимогам процесуального закону вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року, який ухвалювався в нарадчій кімнаті, не підписаний головуючим ОСОБА_1 (а.с.102-104), що, у відповідності до ч.1 ст.412 КПК, є окремим істотним порушенням, внаслідок якого оскаржуване судове рішення не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час постановлення вироку припустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 та ст.415 КПК є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції та призначення нового судового розгляду. За таких обставин колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а вирок суду підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону,з призначенням нового розгляду в суді першій інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід врахувати зазначені в рішенні суду апеляційної інстанції порушення норм КПК, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи та викладені в апеляційній скарзі захисника доводи, після чого, виходячи з сукупності досліджених судом і перевірених доказів, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 та 418, 419 КПК, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 рокувідносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.5 ст.407 КК скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не обирати.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4