Справа № 366/1166/23
Провадження № 1-кс/366/259/23
УХВАЛА

10.05.2023 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву про самовідвід судді Іванківського районного суду ОСОБА_2 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

25.04.2023 року до Іванківського районного суду Київської області надійшла зазначена скарга.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 25.04.2023 року, головуючим суддею з розгляду скарги визначено суддю ОСОБА_2 .

05.05.2023 року від судді ОСОБА_2 надійшла заява про самовідвід.

Заява мотивована тим, що на думку скаржника, фігурантом справи є його колишня дружина, ОСОБА_4 . Остання у 2010 році займала посаду секретаря судових засідань Іванківського районного суду Київської області та працювала з суддею ОСОБА_2 . Крім цього, ОСОБА_4 займає посаду керівника Іванківського районного суду.

Розглянувши заяву про самовідвід судді ОСОБА_2 та матеріали скарги ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи.

Питання, які стосуються відводів (самовідводів) суддів у кримінальних провадженнях регулюються ст.ст. 75, 76, 82, 83 КПК України.

Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України, питання про відвід слідчого судді або судді розглядається іншим суддею цього ж суду.

У скарзі на бездіяльність слідчого скаржник ОСОБА_3 зазначає про вчинення крадіжки його особистого майна його колишньою дружиною ОСОБА_4 та на підставі чого просить слідчого суддю зобов`язати слідчого внести відомості в ЄРДР за ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 є керівником апарату Іванківського районного суду Київської області.

Така обставина свідчить про наявність підстав, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_2 як слідчого судді при розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. (висновок No 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів зазначено).

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок No1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів») .

Суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. (Постанова Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13.06.2017 року «Про незалежність судової влади»).

Підставою обґрунтування заявлення у цьому випадку самовідводу є практика ЄСПЛ, зокрема рішення від 09.11.2006. у справі "Білуга проти України" та рішення від 28.10.98. у справі "Ветштайн проти Швейцарії", згідно з якими судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду. Будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Обґрунтуванням самовідводу підтверджується Кодексом суддівської етики, Бангалорськими принципами, які передбачають, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначає, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявити собі самовідвід.

Отже, у цьому випадку заявлення самовідводу є ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду.

З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи наявність передбачених законом підстав для самовідводу, з метою уникнення обставин, що можуть викликати сумніви у неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення самовідводу судді ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Згідно ч. 4 ст. 82 КПК України, слідчий суддя, суддя (судді), на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 76,80,81, 82 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_2 задовольнити.

Матеріали справи № 366/1166/23 (провадження 1-кс/366/233/23) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення передати в канцелярію суду для визначення складу суду в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується, заперечення проти неї може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду,прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1