Справа № 504/3608/23
Номер провадження 1-кп/504/695/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023 року смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 20.07.2023 року за обвинуваченням неповнолітнього:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Доброслав Одеського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, учня 11 вечірнього класу Першотравневого ліцею Визирської сільської ради Одеського району Одеської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинувачуваного у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 травня 2023 року о 16:00 год. неповнолітній ОСОБА_2 прибув до с. Нова Вільшанка Визирської ОТГ Одеського району Одеської області, де на вул. Гагаріна, біля території пекарні зустрів ОСОБА_3 та між ними, на ґрунті неприязних відносин, виник конфлікт.

В цей момент у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, направлений на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_2 умисно наніс ОСОБА_3 удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, чим спричинив останньому закриту черепно-мозкову травму (у формі струсу головного мозку з синцем на лівій щоці), згідно до п. 2.3.3. і 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії неповнолітнього ОСОБА_2 кваліфіковані за ознаками ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання його винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також письмова заява потерпілого ОСОБА_3 ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта додані матеріали досудового розслідування.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суд враховує вимоги ст.103 КК України відповідно до яких при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винуватого, який на момент вчинення кримінального правопорушення є неповнолітнім, раніше не судимий, неодружений, не працює, негативно характеризується за місцем навчання та за місцем проживання, на наркологічному та психіатричному обліках не значиться.

Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Разом з тим, оскільки відповідно до ст.17.1 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні неповнолітніх (Пекінських правил), прийнятих резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї від 29.11.1985 р. неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки він не визнаний винним у відношенні до тяжкого діяння з застосуванням насильства проти іншої особи або у неодноразовому вчиненні інших тяжких правопорушень, а також при відсутності іншої відповідної міри впливу.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, обставин що пом`якшують покарання, відсутність обставин що обтяжують покарання, з огляду на умови виховання, рівень розвитку, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт.

Суд вважає, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

При цьому, судом враховано, що ОСОБА_2 не є особою, на яку розповсюджується обмеження, передбачені ч.3 ст.56 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу, оскільки за встановлених судом обставин даного кримінального провадження ОСОБА_2 не працює, дані про його дохід у матеріалах провадження відсутні.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази до кримінального провадження не долучались, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст.368,370,374,376,381,382,394,395,484, 485 КПК України, ст.ст.56,98,100,103,125 КК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.100 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1