Провадження № 1-кп/554/888/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«30» травня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Полтава матеріали кримінального провадження №0003061 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрівка, Станично-Луганського району, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, працюючого монтажником будівельного центру «Вітязь», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України.

На виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», Московським районним судом м. Харкова вказане кримінальне провадження 27.07.2022 року було направлено для подальшого розгляду до Октябрського районного суду м. Полтави.

11 січня 2023 року кримінальне провадження надійшло до Октябрськогорайонного суду м. Полтави в провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 12.01.2023 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

В матеріалах кримінального провадження мається клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 . Клопотання обґрунтоване тим, що згідно обвинувального акту, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, було вчинено обвинуваченим 12.06.2019 року. З моменту його вчинення минуло більше трьох років, обвинувачений не ухилявся від слідства та суду, надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим може бути звільнений від кримінальноївідповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрите. Крім того, просив суд цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без розгляду, а процесуальні витрати по кримінальному провадженню віднести на рахунок держави.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлене ним клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника, просить звільнити його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження відносно нього.

В підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином. Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 повідомила суд в телефонному режимі щодо неможливості прибуття в підготовче судове засідання, просить проводити підготовче судове засідання за їх відсутності, клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ст. 128 КК України, у зв?язку із закінченням строків давності просить вирішити на розсуд суду.

Суд зазначає, що для ст. 49 КК України характерно з?ясування думки потерпілого щодо застосування звільнення від кримінальної відповідальності, проте у матеріально-правовому аспекті зміст думки значення не має, а у процесуально-правовому аспекті юридичне значення має лише факт її з?ясування безвідносно змісту в силу імперативного характеру підстави звільнення від кримінальної відповідальності. Вказаний обов?язок судом було виконано та всі необхідні дії для з?ясування думки потерпілого щодо поданого клопотання були виконані, а саме повідомлено про наявність такого клопотання та про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, а, враховуючи. розумність строків розгляду кримінального провадження, необхідність невідкладного розгляду такого клопотання (ч.4 ст. 286 КПК України) та право потерпілого приймати участь в судових засіданнях, а не його обов?язок, суд вважає можливим розглянути відповідне клопотання без участі потерпілого та його представника.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала протизадоволення клопотання, зазначила, що дійсно закінчились строки притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Суд, дослідивши подане клопотання, вислухавши доводи захисника, думку обвинуваченого, прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: закрити провадження у випадках, встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 частини 1 або частиною 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України, яке вчинив 12 червня 2019 року.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення), залежно від ступеня тяжкості, злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.

Враховуючи санкцію ст. 128 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення), з урахуванням вимог ч.3 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення) вказаний злочин, залежно від ступеня тяжкості, належав до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 12 КК України.

Так, згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 12 КПК України (в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Таким чином, враховуючи санкцію ст. 128 КК України, вказане кримінальне правопорушення, є нетяжким злочином.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, враховуючи, що санкція ст. 128 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення) пом`якшує кримінальну відповідальність в частині максимального виду покарання у виді обмеження волі, а не позбавлення волі, яке визначено в санкції ст. 128 КК України (в редакції закону від 22 листопада 2018 року ), суд приходить до висновку про необхідність застосування саме цієї норми, в редакції закону, який діяв на час вчинення цього діяння.

З вимог ч.ч. 1,2 ст. 44 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення) вбачається, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином, зі змісту ст. 49 КК України вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності є обов?язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового розслідування або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину.

З аналізу вимог ст. ст. 12, 49 КК України можна дійти висновку, що ОСОБА_3 може бути звільнений від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення ним кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, було вчинено ОСОБА_3 12.06.2019 року, трирічний строк притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України, закінчився 12.06.2022 року, даних про те, що ОСОБА_3 ухилявся від досудового розслідування та суду чи вчинив нове кримінальне правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять, прокурором на час розгляду клопотання не надано, що у своїй сукупності, із зазначеним вище, свідчить про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Суд, відповідно до положень ч.3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченомусуть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив його право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Тож, враховуючи клопотання захисника обвинуваченого, згоду обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання, та інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити заявлене клопотання.

Стосовно заявленого потерпілим цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи постановлення ухвали про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову у разі закриття кримінального провадження суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Аналогічна правова позиція міститься і в постановах ВС, в тому числі від 16.08.2021 року у справі №644/7193/17.

Тому, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 майнової та моральної шкоди в загальній сумі 118 400, 96 грн. слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 7, 9, 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст. ст. 4, 5, 12, 44 49 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченогост. 128 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1