Справа №: 398/1970/23
провадження №: 1-кс/398/619/23
УХВАЛА

Іменем України

"05" липня 2023 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене прокурором, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000598 від 03 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця Спаського району Приморського краю, Росія, є особою без громадянства, з базовою середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого в установленому порядку місця проживання не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, вважається особою, що не має судимостей, для його участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2023 року за № 0000598 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні слідчий вказав, що у провадженні слідчого відділення Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені 08.04.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000598, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 05 квітня 2023 року близько 23:00 години ОСОБА_5 прибув до території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел спрямований на таємне незаконне заволодіння транспортним засобом.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, переліз через паркан на огороджену територію вказаного домоволодіння, де підійшовши до приміщення літньої кухні, яка використовується ОСОБА_8 для зберігання власного мотоциклу та інструментів, та пошкодивши навісний замок, проник всередину зазначеного приміщення. Після чого, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 незаконно заволодів транспортним засобом - мотоциклом «SPARK SP110C-2C», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , викотивши його з приміщення літньої кухні та за територію домоволодіння на АДРЕСА_2 .

У подальшому, відкотивши мотоцикл у безпечне місце, ОСОБА_5 за допомогою з`єднання проводів живлення та ніжки запустив двигун та поїхав до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/112-23/3907-АВ від 28.08.2023, вартість мотоцикла «SPARK SP110C-2C», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , яким незаконно заволоділи, становить 18110,20 гривень.

Крім того, 05 квітня 2023 року близько 23:00 години, у період дії воєнного стану, ОСОБА_5 , прибув до території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел спрямований на таємне незаконне заволодіння транспортним засобом.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, ОСОБА_5 впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, переліз через паркан на огороджену територію вказаного домоволодіння, де підійшовши до приміщення літньої кухні, яка використовується ОСОБА_8 для зберігання власного мотоциклу та інструментів, та пошкодивши навісний замок проник всередину зазначеного приміщення. Після чого, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 з приміщення літньої кухні таємно викрав кутову шліфувальну машину марки «УШМ 150/1300» «Интерскол», сірого кольору, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2032 від 28.04.2023 складає 1486 гривень 10 копійок та циркулярку марки «Rebir», сірого кольору, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2032 від 28.04.2023, складає 2715 гривень 50 копійок. У подальшому, ОСОБА_5 разом з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 4201 гривень 60 копійок.

28 квітня 2023 року о 13 годині 45 хвилин ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України.

28 квітня 2023 року о 16 годині 55 хвилин ОСОБА_5 було повідомлено про нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 289, частиною 4 статті 185 КК України.

Під час судового провадження слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 вільно пересуваючись на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, винним себе визнав, просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник просила відмовити у задоволені клопотання про обрання запобіжного заходу та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора та захисника, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000598 свідчить про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було внесено 03.01.2023 року до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 порушено з метою запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , якого 28.04.2023 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено, в умовах воєнного стану та незаконне заволодіння транспортним засобом.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.04.2023 року;

-протоколом огляду місця події від 08.04.2023 року та від 20.04.2023 року;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08.04.2023 року, 17.04.2023 року та від 26.04.2023 року;

-протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 09.04.2023 року

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.04.2023 року,

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 04.07.2023 року

-висновком експерта №СЕ-19/112-23/3907-АВ від 28.04.2023 року;

-повідомленням про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 28.04.2023 року

-протоколом проведення слідчого ексерименту від 28.04.2023 року, 05.05.2023 року.

Застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у п. 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як зазначено в ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 згідно ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.42 КПК України, а також запобігання спробам: переховатися від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , згідно ст.177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 289, ч.4 ст.185 КК України, які в силу ст.12 КК України, є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, що підтверджується наявністю ухвали суду про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в органах поліції крім вищевказаних кримінальних проваджень, розслідується ще один епізод стосовно вчинення останнім кримінального правопорушення передбачного ч.1 ст. 289 КК України.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст. 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenko v. Russia, § 106).

Згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.

Надаючи оцінку можливості підозрюваному переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, слідчим було подано клопотання про надання дозволу на затримання, на підставі ухвали суду останнього було доставлено до суду для розгляду клопотпння про застосування запобіжнгого заходу, а тому існують підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може знову вдатися до відповідних дій.

На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.1 ст. 289, ч.4 ст.185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Характер та фактичні обставини інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень свідчать про підвищену суспільну небезпеку.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування підозрюваного ОСОБА_5 здається явно переконливою, оскільки ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотній характер та згідно з ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, не маючи постійного джерела доходів, місця роботи, відсутній документ, що посвідчує особу, проживаючого з людиною похилого віку ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , разом з тим, вказана особа не є родичем та не має правовстановлюючих документів на вказане майно, з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, маючи можливість вільно пересуватися по території України та безперешкодно покинути місто Олександрія і місце свого проживання, знаходячись на волі буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України доводиться тим, що ОСОБА_5 , не має постійного джерела доходів, сталого, навіть неофіційного місця роботи, раніше судимий, проте вважається таким, що немає судимості, дає підстави об`єктивно вважати, що останній, перебуваючи на волі може вчинити нові злочини або продовжити свою злочинну діяльність, що являється ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме впливати на свідків, доводиться тим, що ОСОБА_5 з метою уникнення можливого покарання, може примушувати свідків до зміни показів.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною кримінального провадження надані докази наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи приписи ст. 183 КПК України, тяжкість вчинених кримінальних правоопрушень, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застав.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання з 04 липня 2023 року по 01 вересня 2023 року.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 гривень.

При внесенні визначеної суми застави звільнити ОСОБА_5 з-під варти та зобов`язати: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити протягом двох місяців з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді діє до 01 вересня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню для утримання до слідчого ізолятора.

Копію ухвали вручити ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1