Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа №650/91/23
провадження №1-кс/650/11/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в смт Велика Олександрівка клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0002105 від 25 червня 2023 року, про накладення арешту,

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить задовольнити клопотання та накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung», синього кольору «SMM 127 F/05N», IMEI НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог слідчий зазначив, що необхідно накласти арешт на вказане майно з метою збереження речових доказів та слідів злочину, які на ньому збереглися. Крім того, це необхідне задля проведення відповідних експертиз.

У відповідності до частини першої статті 172 КПК України, з огляду на надходження від прокурора заяви про розгляд справи за його відсутності, судове засідання проведено без участі вказаної особи.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання розглянуто без повідомлення інших осіб.

Вивчивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини першої, пункту 7 частини другої статті 98 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини першої статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини другої статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Аналіз наведених положень закону свідчить про можливість під час досудового розслідування накладення арешту на майно особи, яке є тимчасово вилученим, за умови наявності визначених законом підстав для цього, обумовлених необхідністю забезпечення проведення повного і своєчасного встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя встановив, що слідчим відділом Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002105 від 25.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні здійснюється Херсонською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням, на теперішній час, встановлено, що 25.06.2023 року, о 03 годині 40 хвилин, надійшло повідомлення до чергової частини Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області про те, що в с. Високе Бериславського району двоє військовослужбовців проникли до будинку місцевого мешканця та нанесли йому тілесні ушкодження.

При виїзді на місце події було встановлено, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 25.06.2023 року, о 00 годин 45 хвилин, пройшли на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , де почали стукати у вікна, з метою зустрічі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після того, як ОСОБА_7 вийшла на вулицю з будинку, вибіг її брат - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з яким у військовослужбовців стався конфлікт, внаслідок чого вказані військовослужбовці вдарили його та останній отримав тілесні ушкодження.

В подальшому, на вулицю вибіг батько ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на що вказані військовослужбовці почали безпричинно бити і його, в результаті чого останній отримав травми у вигляді ушибу нирки та забій ребер.

Надалі, з будинку вибігла мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яку військовослужбовці почали бити також, в результаті чого остання отримала травму у вигляді забою зап`ястя лівої руки. В цей час ОСОБА_8 почав кликати сусідів на допомогу, після чого військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 втекли з місця події.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що напередодні вище вказаних подій, 24.06.2023 року, близько 17 години, ОСОБА_7 в місцевому магазині познайомилася з військовослужбовцем ОСОБА_4 , після чого вони обмінялися номерами мобільного телефону. Близько 20 години того ж дня останні спілкувалися між собою в мессенджері «Вайбер».

25.06.2023 року, в період часу з 15:30 год. до 15:45 год., ході огляду місця події, який проведено за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 видав мобільний телефон марки «Samsung», синього кольору, «SMM 127 F/05N», IMEI НОМЕР_1 , який вилучено.

26.06.2023 року постановою слідчого зазначений вилучений мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, як майно, яке зберегло на собі сліди злочину.

Із зазначених обставин вбачається, що органом досудового розслідування встановлено обставини, які свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 КК України, а отже є достатні підстави для збирання доказів.

Проте, із вказаних обставин, матеріалів клопотання, а також наведених прокурором доводів в його обґрунтування, слідчим суддею не встановлено підстав чи розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом кримінального правопорушення.

Прокурор у клопотанні не наводить жодної обставини, яка б давала підстави вважати, що на зазначеному смартфоні збереглися відомості, які мають значення для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 296 КК України. В протоколі огляду вказано про факт його вилучення та не зазначено про попередньо виявлені в ньому відомості, що мають значення для кримінального провадження та потребують подальшого вивчення. Зазначаючи у клопотанні про необхідність проведення судової експертизи, прокурор не вказує вид та мету запланованої експертизи.

Не містить посилання на вказані обставини і постанова слідчого про визнання в якості речового доказу та приєднання до кримінального провадження в якості речових доказів від 26 червня 2023 року.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що вказана річ в даному випадку не містить ознак речового доказу, який має значення для подальшого встановлення усіх обставин справи з метою встановлення винних осіб та притягнення їх до відповідальності, а отже щодо неї не слід вживати заходи з метою збереження у виді арешту.

Отже, зважаючи на те, що клопотання прокурора є необґрунтованим та в судовому засіданні не були встановлені підстави для накладення арешту на вказане майно, клопотання підлягає відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0002105 від 25 червня 2023 року, про накладення арешту відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1