Справа№ 938/320/21
Судове провадження № 1-кп/938/7/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2020 за №0000057, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Княже, Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, утриманців немає, інвалідом не являється, депутатом не обирався, раніше судимого:

-04.03.2010 вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ст. 185 ч.3,ст. 185 ч.2, із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік (покарання відбув);

-23.04.2010 - вироком Снятинського районного суду за ст. 162 ч.1, ст. 69, ст. 185 ч.1, ст. 190 ч.2, ст. 185 ч.2, ст. 357 ч.3, ст. 185 ч.3, ст. 69, ст. 70 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки (покарання відбув);

-30.03.2012 вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області за ст. 289 ч.2, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 11 днів (покарання відбув);

-27.05.2022 вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 162, ч.4 ст.296, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років (покарання не відбув);

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора- ОСОБА_4 ,

потерпілої- ОСОБА_5

обвинуваченого- ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

стороною обвинувачення відповідно до обвинувального акта, підтриманого в суді прокурором, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за вчинення майнових та корисливих злочинів, 13 квітня 2020 року, близько 15:00 години, перебуваючи в АДРЕСА_2 , побачив припаркований на узбіччі автодороги держаного значення Р-24 «Татарів- Кам`янець- Подільський» автомобіль марки «Chevrolet Aveo» сірого кольору реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 , та помітивши на передньому пасажирському сидінні цього автомобіля сумку білого кольору, вирішив таємно її викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу через незамкнені двері автомобіля, викрав належну ОСОБА_5 , жіночу сумочку білого кольору вартістю 800 грн із наявним в ній жіночим гаманцем червоного кольору вартістю 200 грн, в якому знаходилися грошовікошти в сумі 400 грн.

З викраденими речами ОСОБА_3 , з місця події скрився та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1400 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст.337 КПК України.

В судовому засіданні після оголошення обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України визнав, однак відмовився від дачі показань з посиланням на положення ст.63 Конституції України, та жодних показів щодо обсавин правопорушення не надавав.

За клопотанням сторони обвинувачення, судом, на підставі ч.2 ст.349 КПК України повністю досліджено всі письмові докази, подані сторонами кримінального провадження та допитано потерпілу.

Після дослідження письмових доказів наданих стороною обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про бажання дати покази з приводу висунутого йому обвинувачення, у зв`язку із чим, з врахуванням позиції учасників кримінального провадження, на підставі ч.2 ст.349 КПК України, судом було змінено обсяг доказів та порядок їх дослідження, зокрема проведено допит обвинуваченого ОСОБА_3 .

Будучи допитаним в судовому засіданні 13.06.2023, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України заперечив повністю. Вважає, що прокурором не надано жодних доказів, які підтверджують його вину. Суду показав, що того дня в який, як стверджує прокурор було вчинено крадіжку, у якій його звинувачують, він перебував у с.Княже Косівського району, зокрема в будинку АДРЕСА_1 , а саме по місцю свого проживання. До селища Верховина того дня він не їздив, та у Верховині був давно. Зазначив, що факт його перебування 13.04.2020 за місцем проживання у с.Княже Косівського району, може підтвердити його знайомий ОСОБА_7 , який на той час проживав у місті Снятин, однак приїзжав у село Княже до своєї бабусі, та із яким він бачився того дня. Зокрема обвинувачений ствердив, що того дня зустрів ОСОБА_8 біля магазину в в с.Княже, та пригостив його пивом, а також що ОСОБА_8 був того дня в нього дома. Також зазначив, що факт його перебування 13.04.2020 за місцем проживання у с.Княже Косівського району, міг би підтвердити його брат, із яким він проживав, однак на даний час він помер.

Щодо свідка ОСОБА_9 про допит якого заявляла сторона обвинувачення, то обвинувачений вказав, що знайомий із ним, однак між ними були конфлікті відносини, та ОСОБА_9 нераз погрожував йому, що прикладе зусиль, щоб він сів назад у тюрму. Такі погрози зі сторони ОСОБА_9 були спричинені тим, що після звільнення із місць позбавлення волі, він почав проживати із співмешканкою ОСОБА_9 . Окрім даного кримінального провадження, ОСОБА_9 проходить свідком у ще одному кримінальному провадженні відносно нього, яке розглядається у місті Городенка.

Також обвинувачений зазначив, що не може пояснити твердження прокурора щодо наявності його відбитків пальців на автомобілі потерпілої, оскільки у селищі Верховина він був досить давно, та жодних відбитків пальців в межах даного кримінального провадження в нього не відбирали. Звернув увагу на те, що на оглянутих в судовому засіданні відеофайлах, які надані прокурором, неможливо чітко ідентифікувати осіб, які там зафіксовані, та себе на відео він не впізнав. Просить його виправдати.

Не зважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті, що був складений 26.05.2021 слідчим слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , затверджений прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_11 , сторона обвинувачення вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України доводить наступними доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_5 , яка суду показала, що 13.04.2020 під час обідньої перерви вона поїхала у центр селища Верховна на службовому автомобілі марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який на той час перебував у її користуванні та належав Головному управлінню державної казначейської служби в Івано-Франківській області. Приїхавши в центр селища Верховина, приблизно між 13-14год., вона припаркувала автомобіль біля установи де вона працювала, а саме за адресою І.Франка,23, вийшла із автомобіля та пішла на роботу. При цьому виходячи із автомобіля, мала в руках сумки із продуктами, які придбала дещо раніше. Коли вийшла із автомобіля, то на передньому пасажирському кріслі автомобіля залишила свою жіночу сумку світлого кольору, в якій знаходився гаманець червоного кольору, та який проглядався ззовні, оскільки сумка не була закрита. Вказала, що коли вийшла із автомобіля то мабуть не зачинила його на ключ та не увімкнула сигналізацію, так як вона не пам`ятає, щоб в той момент пролунав відповідний звуковий сигнал. Чи були зачинені двері автомобіля на ключ, вона не перевіряла.

В подальшому вона перебувала на роботі у приміщенні, поруч із яким був припаркований автомобіль. До автомобіля вона повернулась близько 17 години, коли йшла додому із роботи. Разом із нею були ще її співробітниці. Підійшовши до автомобіля, вона виявила, що двері автомобіля були зачинені проте не на ключ. Сівши в автомобіль на місце водія, вона одразу виявила, що на пасажирському кріслі немає її сумки, яку вона залишила коли виходила із автомобіля. Про це вона одразу сказала своїм співробітницям, які вийшли із нею та яких вона мала намір відвезти додому. Після цього, одна із її співробітниць повернулась до робочого кабінету, щоб пересвідчитись, чи не залишила вона сумку на робочому місці, однак її там не було. В той же час, вона добре пам`ятала, що залишила сумку саме в автомобілі, тому зрозумівши що її викрали, вона одразу зателефонувала у банк, щоб заблокувати банківські картки, які були у сумці. Зазначила, що в проміжку часу між моментом коли вона припаркувала автомобіль біля роботи в обідній час, та коли повернулась до нього близько 17 години, вона не бачила щоб хтось підходив до автомобіля. Не бачила біля нього і обвинуваченого. Вказала, що того дня, після завершення робочого дня та виявлення відсутності сумки, вона все ж розвезла своїх співробітниць по домівках та поїхала автомобілем додому. Тільки на наступний день, коли перебувала на робочому місці, а автомобіль знову ж таки був припаркований на вулиці біля будинку № 23, вона повідомила про цю подію поліцію. Також зазначила, що перед подією вона йшла в аптеку та зняла з карточки кошти в сумі 600грн. Після цього вона придбала у аптеці ліки на суму приблизно 200грн, та в гаманці залишились близько 400гривень. Викрадені речі та кошти, їй не повернули.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.04.2020 згідно якого О/у СКП Верховинського ВП капітан поліції ОСОБА_12 прийняв від ОСОБА_5 усну заяву про вчинення крадіжки, а саме про те, що 13.04.2020 в період часу з 13:00год по 16:30 год. невідома особа шляхом вільного доступу із незачиненого автомобіля марки «Шевроле Авео» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований в смт. Верховина по вул. Франка, 23, таємно викрала сумку білого кольору в якій знаходився гаманець червоного кольору із вмістом особистих документів та чотириста гривень;

- витягом із єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.04.2020 за 0000057, згідно якого 15.04.2020 за заявою ОСОБА_5 від 14.04.2020 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України, а саме про те, що в період часу з 13:00год по 16:30 год 13.04.2020 року, невідомі особи таємно викрали із незачиненого автомобіля марки «Chevrolet Aveo SF 69Y» д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 , який був припаркований в селищі Верховина по вул. І.Франка,23, Верховинського району Івано-Франківської області, жіночу сумку в якій знаходився гаманець із грошима в сумі 400 гривень та особисті документи, чим заподіяли ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі близько 700 гривень;

- витягом із єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.04.2020 за 0000057, отриманого 09.04.2021, згідно якого 15.04.2023 за заявою ОСОБА_5 від 14.04.2020 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України, а саме про те, що ОСОБА_3 знаходячись 13 квітня 2020 року, біля 15:00 години, на вул.І.Франка навпроти будинку №23 в селищі Верховина, Верховинського району Івано-Франківської області, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів, підійшов до припиркованого на узбіччю дороги автомобіля марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та скориставшись незамкнутими дверима, повторно, таємно викрав із салону вказаного автомобіля, належну потерпілій ОСОБА_5 , шкіряну жіночу сумочку білого кольору вартістю 800 грн із наявним в ній жіночим гаманцем червоного кольору вартістю 200 грн, в якому знаходилися грошовікошти в сумі 400 грн, в результаті чого потерпілій ОСОБА_5 було завдано шкоду в розмірі 1400,00грн;

- протоколом огляду місця події від 14.04.2020, який розпочато о 15год 40хв. та закінчено о 16год 25хв. 14.04.2020 з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що слідчим СВ Верховинського ВП Косівського ВП ОСОБА_13 , в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також в присутності власника (користувача) майна ОСОБА_5 та за її добровільною згодою, було проведено огляд місця події, а саме автомобіля марки «Шевроле Авео SF 69Y» сірого кольору, який знаходився на узбіччі автодороги в селищі Верховина по вул. І.Франка навпроти будинку №23. При огляді автомобіля присутня ОСОБА_5 пояснила, що на передньому пасажирському сидінні знаходилась належна їй сумочка білого кольору, яка була викрадена. При обробці слідосприймаючих поверхонь дактилоскопічним порошком на поверхні скла із внутрішньої сторони передньої пасажирської дверки виявлено слід долоні руки максимальними розмірами 75х81 мм, та на поверхні панелі приладів виявлено слід руки максимальними розмірами 11х10 мм. Під час огляду виявлено та вилучено два сліди папілярних узорів, які упаковано в спецпакет.

На долученій до протоколу фототаблиці, зображено загальний вигляд автомобіля ззовні (фото 1-3) та загальний вигляд салону автомобіля (фото 4-7);

- довідкою виданою приватним підприємцем ОСОБА_16 на ім`я начальника Верховинського відділення поліції Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, про те, що станом на 14.04.2020 вартість шкіряної жіночої сумки білого кольору розміром 25х25 см. з двома ручками становила 800,00грн.

- довідкою виданою приватним підприємцем ОСОБА_16 на ім`я начальника Верховинського відділення поліції Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, про те, що станом на 14.04.2020 вартість шкіряного жіночого гаманця розміром 15х12 см. становила 200,00грн.

- протоколом добровільної видачі предметів від 16.04.2020 згідно якого приватний підприємець ОСОБА_17 в присутності понятих надав О/у СКП Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_18 , відео із камери відео спостереження розміщеної на фасаді будівлі належного йому магазину «Гламур» по вул. Франка у смт.Верховина Верховинського району Івано-Франківської області; долученим до нього лазерним диском на якому містяться перекопійовані відеозаписи із камери відео спостереження розміщеної на фасаді будівлі магазину «Гламур» по вул. Франка у смт.Верховина Верховинського району Івано-Франківської області; протоколом перегляду перекопійованого відеозапису від 17.04.2020, згідно якого слідчим СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_19 в присутності понятих з 09год 10хв. по 09год 45хв. проведено перегляд двох відрізків відеозапису із камер відео спостереження які розміщені на фасаді будівлі магазину «Гламур» по вул. І.Франка у смт.Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, згідно якого при перегляді першого файлу загальною протяжністю 02:28хв, на 01:31хв (час на плеєрі) та дата час на камері 20-04-13 14:11:24, мається ділянка автодороги Р-24 «Татарів-Камянець-Подільський» селище Верховина Верховинського району, по вул.І.Франка на якій зафіксовано рух мотоциклу червоного кольору в напрямку до центру смт.Верховина та на якому видно двох осіб чоловічої статі, водій якого одітий у куртку та штани темного кольору та захисний шолом, а пасажир мотоциклу одітий в шапку темного кольору, куртку темного кольору із рукавами синього кольору та джинси синього кольору. При перегляді другого файлу загальною протяжністю 01:32 хв., на 00:32сек. (час на плеєрі) та дата час на камері 20-04-13 14:50:22 мотоцикл червоного кольору із двома особами чоловічої статі рухаються в напрямку від центра смт.Верховина;

- протоколом добровільної видачі предметів від 16.04.2020 згідно якого приватний підприємець ОСОБА_20 в присутності понятих надав О/у СКП Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_18 , відео із камери відео спостереження розміщеної на фасаді будівлі «Стоматологія» по вул. Франка у смт.Верховина Верховинського району Івано-Франківської області; долученим до нього лазерним диском на якому містяться перекопійовані відеозаписи із камери відео спостереження розміщеної на фасаді будівлі «Стоматологія» по вул.Франка у смт.Верховина Верховинського району Івано-Франківської області; протоколом перегляду перекопійованого відеозапису від 17.04.2020, згідно якого слідчим СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_19 в присутності понятих з 14год 45хв по 15год 55хв проведено перегляд одного відрізку відеозапису із камер відео спостереження яка розміщена на фасаді будівлі стоматології по вул. І.Франка у смт.Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, та при перегляді файлу загальною протяжністю 59:46хв, на 10:59хв (час на плеєрі) та дата час на камері 20-04-13 14:10:59, мається ділянка автодороги Р-24 «Татарів-Камянець-Подільський» селище Верховина Верховинського району, по вул.І.Франка на якій зафіксовано рух мотоциклу червоного кольору в напрямку до центру смт.Верховина та на якому видно двох осіб чоловічої статі, водій якого одітий у куртку та штани темного кольору та захисний шолом, а пасажир мотоциклу одітий в шапку темного кольору, куртку темного кольору із рукавами синього кольору та джинси синього кольору. Пасажир цього транспорту тримається за задню частину мотоциклу, та при вказаних особах немає особистих речей типу рюкзака, пакетів та інших будь яких сумок (Ілюстрація №1). На 51:51 хв. (час на плеєрі) та дата час на камері 20-04-13 14:50:51, вказаний мотоцикл припарковується перед автомобілем червоного кольору (ілюстрація №2). Фігурною стрілкою позначено місце стоянки на узбіччю авто дороги Р-24 «Татарів-Камянець-Подільський» автомобіля марки «Chevrolet Aveo» сірого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 . Водій мотоцикла без пасажира направився в сторону «Ощад Банку» після чого підійшов на 53:36хв. (час на плеєрі) дата час на камері 20-04-13 14:53:36 зі сторони припаркованого автомобіля та сідає за кермо мотоцикла (ілюстрація №3,4). На 53:49хв. (час на плеєрі) дата час на камері 20-04-13 14:53:49 водій мотоцикла починає рух вниз (ілюстрація 5). На 54:04хв. (час на плеєрі) дата час на камері 20-04-13 14:54:04 водій мотоцикла припарковується біля бруківки та озирається назад (ілюстрація №6,7). На 54:10хв. (час на плеєрі) дата час на камері 20-04-13 14:54:10 зі сторони припиркованого автомобіля «Chevrolet Aveo» сірого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 до мотоциклу рухається його пасажир який тримає в лівій руці предмет схожий на сумку білого кольору (Ілюстрація №8,9,10). На 54:14хв. (час на плеєрі) дата час на камері 20-04-13 14:54:14 пасажир із предметом схожим на сумку білого кольору присідає на мотоцикл після чого їдуть вниз в напрямку с.Криворівня Верховинського району (ілюстрація №11,12,13);

- протоколом добровільної видачі предметів від 16.04.2020 згідно якого громадянин ОСОБА_21 в присутності понятих надав О/у СКП Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_18 , відео із камери відео спостереження розміщеної на житловому будинку, який знаходиться на АДРЕСА_2 ; долученим до нього лазерним диском на якому містяться перекопійовані відеозаписи із камери відео спостереження розміщеної на житловому будинку, який знаходиться на АДРЕСА_2 ; протоколом перегляду перекопійованого відеозапису від 17.04.2020, згідно якого слідчим СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_19 в присутності понятих з 10год 35хв по 11год 25хв проведено перегляд одного відрізку відеозапису із камери відео спостереження яка розміщена на житловому будинку, який знаходиться на АДРЕСА_2 , та при перегляді файлу загальною протяжністю 02:33хв, встановлено що на відео мається АДРЕСА_3 , та припаркований автомобіль марки «Chevrolet Aveo» сірого кольору , р.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 , та який позначено стрілочкою (ілюстрація №1). На 01:22хв. (час на плеєрі) дата час на камері 20-04-13 14:53:49 видно, як біля вказаного автомобіля перебуває силует людини яка рухається вниз від автомобіля, та яка одягнута в штани синього кольору, темну куртку та із предметом білого кольору;

- висновком експерта від 18.09.2020 №СЕ-19/109/8/5/-608Д/20 згідно якого предметом дослідження були два сліди папілярних узорів вилучені під час проведення огляду місця події, які поміщені в спеціальний пакет №7151715, та дактилоскопічна карта, заповнена на ім`я потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка поміщена в спеціальний пакет №7152134. Згідно висновку експерта слід долоні руки максимальними розмірами 75х81мм. виявлений та вилучений 14.04.2020 в ході огляду місця події, за матеріалами кримінального провадження №0000057, залишений не потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою. Встановити чи залишений слід руки максимальними розмірами 11х10мм. потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неможливо, оскільки даний слід непридатний для ідентифікації особи.

Після проведення експертизи, об`єкти дослідження та попередня упаковка (спецпакет №7151715) були поміщені у спеціальний полімерний пакет №5259313, а дактилокарта потерпілої та попередня упаковка (спецпакет №7152134), поміщені у спеціальний полімерний пакет №5259314.

- висновком експерта від 22.09.2020 №СЕ-19/109/8/5-621Д/20 згідно якого предметом дослідження були два сліди папілярних узорів вилучені під час проведення огляду місця події, які поміщені в спеціальний пакет №5259313, дактилоскопічна карта, заповнена на ім`я потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка поміщена в спеціальний пакет №5259313, та Дактилоскопічна карта заповнена на ім`я гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , упакована в конверт.

Згідно висновку експерта слід долоні руки максимальними розмірами 75х81мм. виявлений та вилучений 14.04.2020 в ході огляду місця події, за матеріалами кримінального провадження №0000057, залишений не потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою. Встановити чи залишений слід руки максимальними розмірами 11х10мм. потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неможливо, оскільки даний слід непридатний для ідентифікації особи. Слід долоні руки максимальними розмірами 75х81мм. залишений долонею правої руки гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановити чи залишений слід руки максимальними розмірами 11х10 мм. гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 неможливо, оскільки даний слід непридатний для ідентифікації особи.

Також прокурором заявлялося клопотання про допит свідкаОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак такий на виклик суду в судові засідання не з`являвся. В процесі судового слідства було встановлено, що станом на 02.02.2023, за даними реєстру територіальних громад, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_22 . Однак, останній на виклики суду, в судові засідання також не з`являвся. Прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 було отримано інформацію від Державної прикордонної служби, та встановлено, що гр. ОСОБА_22 , 21.02.2022 перетнув державний кордон України та виїхав за її межі, і станом на травень 2023 року, на територію України не повертався. У зв`язку із неможливістю забезпечення його явки для допиту у суд, в судовому засіданні 13.06.2023 прокурор відмовився від заявленого клопотання, а сторона захисту погодилася з клопотанням прокурора та не наполягала на його допиті.

Окрім того, після допиту обвинуваченого, за клопотанням його захисника, в судовому засіданні оголошувалась перерва з метою виклику для допиту в якості свідка ОСОБА_23 , який, як ствердив обвинувачений може підтвердити факт його перебування 13.04.2020 за місцем проживання у селі Княже, та явку якого до суду, обвинувачений та його захисник зобов`язувались забезпечити.

Однак в судовому засіданні 05.07.2023 захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_6 повідомив суду, що ОСОБА_7 на даний час перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, а його точне місце перебування обвинуваченому не відоме, зв`язку із ним у обвинуваченого немає. Захисником було заявлено клопотання, яке підтримане обвинуваченим, про відмову від виклику до суду та допиту в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_23 . Прокурор погодився із клопотанням сторони захисту.

Під час виступу в судових дебатах прокурор ОСОБА_4 вказав на те, що неможливо однозначно заявити, що обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому злочині не визнає, оскільки його позиція під час судового розгляду змінювалась, зокрема після оголошення обвинувального акту він вину визнав, однак відмовився від дачі показань, а в подальшому після допиту потерпілої та дослідження письмових доказів, дав покази у яких вину в вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України, не визнав.

Прокурор вважає, що наданими стороною обвинувачення доказами, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду, поза розумним сумнівом доводяться: що подія мала місце, а саме, що 13.04.2020 близько 15:00год, із автомобіля марки «Chevrolet Aveo» сірого кольору реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який станом на 13.04.2020 перебував у користуванні ОСОБА_5 , та на момент крадіжки, був припаркований, по вулиці І.Франка напроти будинку під номером 23, на узбіччю автодороги держаного значення Р-24 «Татарів- Кам`янець- Подільський», було викрадено належну ОСОБА_5 , жіночу сумочку білого кольору вартісю 800,00грн, із наявним в ній жіночим гаманцем червоного кольору вартістю 200,00грн, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 400 грн; потерпілій ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на загальну суму 1400,00грн; крадіжка була вчинена обвинуваченим ОСОБА_3 повторно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу до автомобіля через незамкнені двері.

Прокурор просить суд визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, та на підставі ч.4 ст.70 КК України призначити остаточне покарання із врахуванням вироку від 27.05.2022 Снятинського районного суду Івано-Франківської області за ч.1 ст.122, ч.2 ст. 162, ч.4 ст.296, ст.70 КК України, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

В судових дебатах та останньому слові обвинувачений ОСОБА_3 просить суд його виправдати, оскільки інкримінованого йому кримінального правопорушення, він не вчиняв, та прокурором його вину не доведено. Вважає, що сторона обвинувачення намагається покласти на нього вину за вказане правопорушення тільки тому, що він був раніше судимий, однак даної крадіжки він не вчиняв, а за ті правопорушення, які дійсно вчинив, він поніс покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 в ході судового розгляду та під час судових дебатів висловив своє твердження про невинуватість свого підзахисного. Звертає увагу на те, що закріплена у Конституції України презумпція невинуватості особи, передбачає обов`язок доведення вини особи, який покладається на державу. Сторона обвинувачення повинна довести поза розумним сумнівом, що особа вчинила злочин який їй інкримінується.

Вважає, що вина його підзахисного не доведена достатністю належних та допустимих доказів та не знайшла свого підтвердження і під час судового слідства.

Зокрема, захисник зазначає, що згідно обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено спричинену потерпілій особі майнову шкоду в розмірі 1400,00грн, з яких вартість жіночої сумочки 800грн, вартість гаманця 200грн та 400грн грошові кошти, які знаходились в гаманці.

Згідно положень п.6 ч.1 ст.242 КПК України, слідчий чи прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріального збитку.

Разом з тим, така експертиза стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні не проводилась, а до справи долучено довідки про вартість, що суперечить наведеним вимогам процесуального закону.

Також сторона обвинувачення посилається на висновок судової дактилоскопічної експертизи від 22.09.2020, яка проводилась на підставі дактилокарти обвинуваченого. Разом з тим, стороною обвинувачення не доведено в який спосіб було отримано таку дактилокарту. Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить з цього приводу рішень слідчого чи прокурора відповідно до вимог КПК України. Доручення на проведення слідчих розшукових дій від 10.07.2020 №3645, на яке посилається прокурор, відсутнє в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Такі відбитки пальців рук обвинуваченого були отримані без попереднього дозволу суду, всупереч вимог п.1 ч.2 ст. 87 КПК України. Згідно відповідної дактилокарти, відібрання зразків у ОСОБА_3 було проведено 09.06.2020 у Снятинському ВП ГУНП, О/у СКП лейт. пол. Іваном Матейчуком. Однак стороною обвинувачення не доведено, чому та на якій підставі відібрання зразків проводилось О/у СКП Снятинського ВП, та яким чином вказана дактилокарта потрапила до матеріалів кримінального провадження №0000057. Згідно тверджень обвинуваченого ОСОБА_3 , відбитки пальців рук в межах кримінального провадження №0000057 в нього не відбирались, та стороною обвинувачення протилежного не доведено. Зразки відбитків пальців, які були відібрані під час огляду місця події, були поміщені у спеціальний пакет, однак не зазначено номеру такого пакету.

Також захисник посилається на те, що досліджені в судовому засіданні протоколи перегляду перекопійованих відеозаписів та самі відеозаписи, які містяться на долучених до протоколу дисках, не містять жодних родових ознак осіб, які рухались на мотоциклі, та такі не підтверджують що в той час і в тому місці був присутній обвинувачений ОСОБА_3 .

Посилаючись на правову позицію Верховного суду викладену у постанові від 04.07.2018 по справі №688/788/15-к, захисник зазначає, що стандарт доведення поза розумним сумнівом, означає що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним. Поза розумним сумнівом має бути доведено кожен із елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, що утворюють об`єктивну та суб`єктивну сторону.

Вважає, що обвинувачення повинно довести кожен факт пов`язаний із злочином, щоб не існувало жодної розумної підстави для сумніву.

Зазначає, що згідно з положеннями ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Просить ухвалити рішення, яким виправдати ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних у справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року, Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Згідно з п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному проваджені підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; та інші обставини.

Обов`язок доказування, обставин зазначених у ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

Відповідно до частини 1 статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати, які обов`язки слід покласти на особу в разі її звільнення від відбування покарання з випробуванням; чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку; чи є підстави для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру; чи вчинив обвинувачений кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності; що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно із ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

У силу ст.337 КПК України cудовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, а це, зокрема, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно зі ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється за наявності однієї з таких підстав: не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

Так, одним із доказів, яким стороною обвинувачення доводиться вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, є покази потерпілої ОСОБА_5 надані в судовому засіданні. Однак така в своїх показах жодними чином не вказує на причетність обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення. Так згідно пояснень наданих суду, ОСОБА_5 показала, що 13.04.2020 між 13-14 годиною дня, на передньому пасажирському кріслі службового автомобілі марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у її користуванні та який вона припаркувала біля установи де працювала, а саме за адресою І.Франка,23, у селищі Верховина, вона залишила свою жіночу сумку світлого кольору в якій знаходився гаманець червоного кольору та в якому були грошові кошти в сумі 400,00грн. Однак, коли після завершення робочого дня, близько 17-ї години вона повернулась до автомобіля, то виявила відсутність належної їй сумки світлого кольору із гаманцем червоного кольору та наявними в ньому грошовими коштами. При цьому потерпіла ОСОБА_5 вказала, що в проміжку часу між моментом коли вона припаркувала автомобіль біля роботи та повернулась до нього близько 17 години, вона не бачила щоб хтось підходив до автомобіля. Ствердила, що не бачила поруч із автомобілем і обвинуваченого ОСОБА_3 .

Не містить жодних даних про причетність ОСОБА_3 до вказаного кримінального правопорушення і наданий стороною обвинувачення протокол від 14.04.2020 про прийняття від ОСОБА_5 заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Зокрема згідно вказаного протоколу, ОСОБА_5 повідомила поліції, що 13.04.2020 в період часу з 13:00год по 16:30 год невідома особа, шляхом вільного доступу із незачиненого автомобіля, який був припаркований в смт. Верховина по вул. Франка, 23, таємно викрала сумку білого кольору в якій знаходився гаманець червоного кольору із вмістом особистих документів та чотириста гривень. Даних, які б прямо чи непрямо підтверджували причитність ОСОБА_3 до вказаної крадіжки, протокол не містить.

Не підтверджують факту перебування ОСОБА_3 , 13.04.2020 близько 15 :00год у селищі Верховина, в тому числі поруч із автомобілем марки «Шевроле Авео» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Франка, 23, та факту його причетності до крадіжки сумки із вказаного автомобіля, долучені стороною обвинувачення протоколи перегляду перекопійованих відеозаписів від 17.04.2020 та оглянуті в судовому засіданні відеозаписи із камер відео спостереження розміщених на фасаді магазину «Гламур» по вул. Франка у смт.Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, на фасаді будівлі «Стоматологія» по вул. Франка у смт.Верховина Верховинського району Івано-Франківської області та із камери відео спостереження, розміщеної на житловому будинку, який знаходиться на АДРЕСА_2 .

Так, на вказаних відео файлах зафіксовано рух 13.04.2020 мотоциклу червоного кольору ділянкою автодороги Р-24 «Татарів-Кам`янець-Подільський» по вул. І.Франка у селищі Верховина Верховинського району, на якому видно двох осіб чоловічої статі, водій якого одітий у куртку та штани темного кольору та захисний шолом, а пасажир мотоциклу одітий в шапку темного кольору, куртку темного кольору із рукавами синього кольору та джинси синього кольору. Зокрема о 14год 10хв мотоцикл рухається в напрямку до центру смт.Верховина та через деякий час о 14год 50хв. рухається в напрямку від центра смт.Верховина.

Також із оглянутих відео файлів вбачається, що коли мотоцикл рухається в напрямку до центру смт.Верховина, пасажир цього транспорту тримається за задню частину мотоциклу, та при вказаних особах немає особистих речей типу рюкзака, пакетів та інших будь яких сумок. О 14год. 50 хв. водій мотоцикла паркує його поряд із автомобілями, які припарковані на узбіччю авто дороги Р-24 «Татарів-Камянець-Подільський» та йде в сторону «Ощад Банку». О 14 год 53хв. водій мотоцикла повертається та сівши за кермо рухається на мотоциклі вниз по дорозі, і о 14год 54 хв. зупиняється дещо нижче від попереднього місця парковки, та очікує когось. О 14:54:10 зі сторони припиркованих автомобілів, до мотоциклу рухається особа чоловічої статі, яка тримає в лівій руці предмет схожий на сумку білого кольору та о 14:54:14 присідає на мотоцикл, після чого обоє осіб їдуть на мотоциклі вниз в напрямку с.Криворівня Верховинського району.

Однак із оглянутих відео файлів неможливо встановити характеризуючі ознаки осіб які б давали можливість ствердити, що на відео присутній обвинувачений ОСОБА_3 .

Останній в судовому засіданні ствердив, що в той день не перебував у селищі Верховина, та на наданих стороною обвинувачення відеофайлах, себе не впізнає.

Також суд критично оцінює викладені у протоколах огляду перекопійованих відеозаписів твердження сторони обвинувачення про те, що на відео зображено саме автомобіль марки «Chevrolet Aveo», р.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 , та неподалік якого паркувався вказаний мотоцикл. Зокрема на вказаних відеофайлах дійсно зафіксовано автомобілі які припирковані на протилежній стороні дороги від будинку на якому розміщена камера відеоспостереження, однак на відео не видно ідентифікуючих ознак вказаних автомобілі, зокрема їх реєстраційних номерних знаків чи марки автомобіля, що не дає можливості ствердити, що на відео зафіксовано саме автомобіль, який перебував у користуванні потерпілої.

Суд також звертає увагу на те, що за твердженнями сторони обвинувачення, автомобіль марки «Chevrolet Aveo» сірого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , на момент вчинення крадіжки, був припаркований по вул. Франка, 23 у смт.Верховина.

В той же час, ні в долученому стороною обвинувачення протоколі добровільної видачі відеозапису із будівлі «Стоматології», ні у протоколі його перегляду, ні у самому відеозаписі із камери відеоспостереження, розміщеної на будівлі «Стоматологія», на якому дійсно зафіксовані певні автомобілі, не має інформації щодо точної адреси будинку на якому розміщена камера, а вказано тільки, що такий розташовані по вул. І.Франка у смт.Верховина.

Відтак стороною обвинувачення не доведено, що камера відеоспостереження, яка розміщена на будівлі «Стоматології», фіксувала те, що відбувалося поруч із будинком №23 по вул. І.Франка, біля якого був припаркований автомобіль марки «Chevrolet Aveo» сірого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно протоколу перегляду перекопійованого відеозапису із камери спостереження, рщзміщеної на будинку №25 по вул. І.Франка, на відео зафіксовано припаркований по вул. І.Франка, автомобіль марки «Chevrolet Aveo» сірого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , та біля автомобіля перебуває силует людини, яка рухається вниз від автомобіля. При цьому вказана людина одягнена в штани синього кольору та темну куртку, та із предмеом білого кольору. Однак на ілюстраціях зроблених слідчим в ході перегляду вказаного відеофайлу, які відображені у протоколі перегляду, не зафіксовано ні характерезуючих ознак автомобіля (номерний знак, марка) ні ознак особи, яка рухалась вниз від автомобіля.

Суд звертає увагу на те, що під час судового слідства не вдалось відтворити відеофайли із камери відео спостереження розміщеної на будинку АДРЕСА_3 , які були перекопійовані на лазерний диск долучений стороною обвинувачення до матеріалів справи, та прокурором було заявлено клопотання про недоцільність дослідження таких з посиланям на те, що їх зміст відтворено у протоколі перегляду, з чим погодилась і сторона захисту.

Більше того, у жодному із наданих стороною обвинувачення протоколах перегляду перекопійованого файлу, слідчим не встановлено, що на відео зафіксовано особу обвинуваченого ОСОБА_3 . Долучені стороною обвинувачення відеофайли не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, зокрема факту проникнення будь якої особи до салону автомобіля марки «Chevrolet Aveo» сірого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, твердження прокурора, що вказані відео записи підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення інкримінованої йому крадіжки, ґрунтуються виключно на припущеннях.

Також сторона обвинувачення посилається на фактичні дані отримані в ході проведення огляду місця події від 14.04.2020 та зафіксовані у відповідному протоколі, який представлено прокурором до суду.

Дійсно, у відповідності до ч.1 ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч.2 ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з ч.2 ст.233 КПК України під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які находяться у володінні особи.

Відповідно до ч.5,7 ст.237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Зі змісту дослідженого протоколу огляду місця події від 14.04.2020 з фототаблицею до нього (а.с.171-176 том 2) вбачається, що слідчим в процесі проведення слідчої дії огляду місця події, фактично було оглянуто салон транспортного засобу автомобіля марки «Шевроле Авео SF 69Y» сірого кольору, який знаходився на узбіччі автодороги в селищі Верховина по вул. І.Франка навпроти будинку №23. В протоколі зазначено, що огляд проведено зі згоди та в присутності власника (користувача) автомобіля, ОСОБА_5 . Протокол підписано слідчим, двома понятими та ОСОБА_5 .

Також в протоколі зафіксовано, що при обробці слідосприймаючих поверхонь дактилоскопічним порошком на поверхні скла із внутрішньої сторони передньої пасажирської дверки виявлено слід долоні руки максимальними розмірами 75х81 мм, та на поверхні панелі приладів виявлено слід руки максимальними розмірами 11х10 мм.

Під час огляду виявлено та вилучено два сліди папілярних узорів, які упаковано в спецпакет.

За твердженням сторони обвинувачення в подальшому вилучені під час огляду місця події сліди долоні рук, були об`єктом дослідження дактилоскопічних експертиз, якими встановлено причетнісь обвинуваченого ОСОБА_3 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки встановлено, що саме ОСОБА_3 було залишено відбитки пальців на внутрішній стороні скла передньої пасажирської дверки автомобіля, із якого було вчинено крадіжку.

Зокрема прокурор посилається на те, що згідно висновку експерта від 18.09.2020 №СЕ-19/109/8/5/-608Д/20 було встановлено, що слід долоні руки максимальними розмірами 75х81мм. виявлений та вилучений 14.04.2020 в ході огляду місця події, за матеріалами кримінального провадження №0000057, залишений не потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою.

Згідно висновку експерта від 22.09.2020 №СЕ-19/109/8/5/-621Д/20 встановлено, що слід долоні руки максимальними розмірами 75х81мм. виявлений та вилучений 14.04.2020 в ході огляду місця події, за матеріалами кримінального провадження №0000057, залишений не потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою. Слід долоні руки максимальними розмірами 75х81мм. залишений долонею правої руки гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.

Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Прокурором долучено до матеріалів справи постанову дізнавача СД Верховинського ВП Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, капітана поліції ОСОБА_13 від 21.08.2020 про призначення дактилоскопічної експертизи, згідно якої дізнавечем надано експерту для дослідження виявлені та вилучені 14.04.2020, під час проведення огляду місця події, два сліди папілярних узорів упакованих у спецпакет №7151715, та дактилокарта потерпілої ОСОБА_5 упакована в спец. пакет №7152134.

Суд звертає увагу на те, що згідно дослідженого судом протоколу огляду місця події від 14.04.2020, вилучені із автомобіля сліди, були поміщені у спец пакет без будь яких ідентифікуючих ознак такого спецпакету, зокрема його номеру, дати пакування.

В той же час, на дослідження експерту були скеровані виявлені та вилучені 14.04.2020, під час проведення огляду місця події, два сліди папілярних узорів, які були поміщені у спец пакет №7151715

Згідно висновку від 18.09.2020 №СЕ-19/109/8/5/-608Д/20, експертом також зазначено, що на експертизу були надані два сліди папілярних узорів вилучені під час проведення огляду місця події, які поміщені в спеціальний пакет №7151715, та дактилоскопічна карта, заповнена на ім`я потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка поміщена в спеціальний пакет №7152134.

Зокрема, при розпакуванні експертом пакету №7151715, було встановлено, що в ньому знаходиться два відрізки світлої дактилоплівки максимальними розмірами120х90мм. та 40х39мм. будь яких інших пакетів всередині пакету №7151715, експертом виявлено не було.

З приводу того, чому у протоколі огляду місця події не було вказано ідентифікуючих оЗнак пакету в який були поміщені вилучені з місця події відбитки, зокрема його номеру, та чи були вони поміщені одразу у спецпакет №7151715, сторона обвинувачення пояснень надати не змогла.

Згідно вказаного висновку від 18.09.2020 №СЕ-19/109/8/5/-608Д/20, експертом встановлено, що слід долоні руки максимальними розмірами 75х81мм. виявлений та вилучений 14.04.2020 в ході огляду місця події, за матеріалами кримінального провадження №0000057, залишений не потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою. Встановити чи залишений слід руки максимальними розмірами 11х10мм. потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неможливо, оскільки даний слід непридатний для ідентифікації особи.

Відтак даний висновок дактилоскопічної експертизи, як і попередньо досліджені судом докази, жодним чином не підтверджує причетності обвинуваченого ОСОБА_3 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Як вбачається із висновку, після проведення експертизи, об`єкти дослідження, а саме вилучені під час огляду місця події сліди та попередня упаковка (спецпакет №7151715) були поміщені у спеціальний полімерний пакет №5259313, скріплені відтиском печатки Для висновків №44 Івано-Франківський НДЕКЦ МВС України та залишені в секторі дактилоскопічних досліджень для проведення подальших досліджень. В свою чергу дактилокарта потерпілої та попередня упаковка (спецпакет №7152134), були поміщені у спеціальний полімерний пакет №5259314, скріплені відтиском печатки Для висновків №44 Івано-Франківський НДЕКЦ МВС України, та разом із висновком експерта відправлені ініціатору проведення судової експертизи. Дата пакування 18.09.2020. Зображення спецпакетів №5259313 та №5259314 зафіксоване у висновку експерта (с. 10,11 висновку).

Згідно постанови дізнавача СД Верховинського ВП Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, капіттана поліції ОСОБА_13 від 07.09.2020, в межах кримінального провадження №0000057 було призначено ще одну дактилоскопічну експертизу, проведення якої також було доручено експертній установі Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України. За результатами її проведення, 22.09.2020 було складено висновок експерта №СЕ-19/109/8/5/-621Д/20, згідно якого встановлено, що слід долоні руки максимальними розмірами 75х81мм. виявлений та вилучений 14.04.2020 в ході огляду місця події, за матеріалами кримінального провадження №0000057, залишений не потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою. Слід долоні руки максимальними розмірами 75х81мм. залишений долонею правої руки гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Аналізуючи досліджені судом надані стороною обвинувачення докази, суд доходить висновку, що єдиним доказом, який містить дані щодо причетності ОСОБА_3 до вчинення інкримінованого йому правопорушення, є висновок експерта від 22.09.2020 №СЕ-19/109/8/5/-621Д/20.

Однак, такий не може вважатись допустимим доказом в розумінні вимог КПК України, оскільки експертні дослідження проведені на підставі даних здобутих з порушенням встановленої процесуальним законом процедури.

Зокрема, суд звертає увагу на те, що згідно постанови дізнавача від 07.09.2020, про призначення дактилоскопічної експертизи, на підставі якої проводилась така експертиза, на дослідження експерту дізнавачем надано виявлені та вилучені 14.04.2020, під час проведення огляду місця події, із середини салону автомобіля марки «Chevrolet Aveo», р.н.з. НОМЕР_1 , два сліди папілярних узорів упакованих у спец пакет №7151715, дактилокарту потерпілої ОСОБА_5 упаковану в спецпакет №7152134 та дактилокарту ОСОБА_3 , упаковану в паперовий конверт.

В той же час, згідно висновку експерта від 22.09.2020 №СЕ-19/109/8/5/-621Д/20, останній вказує на те, що предметом експертного дослідження були два сліди папілярних узорів, вилучені під час проведення огляду місця події та дактилоскопічна карта, заповнена на ім`я потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які поміщені в спеціальний пакет №5259313, та Дактилоскопічна карта заповнена на ім`я гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , упакована в конверт.

Суд звертає увагу на те, що при розпакуванні експертом упаковки №1 (пакету №5259313), було встановлено, що в ньому знаходиться спеціальний пакет №7151715, всередині якого виявлено два відрізки світлої дактилоплівки максимальними розмірами 120х90мм. та 40х39мм., а також дактилоскопічна карта, заповнена на ім`я потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак на зображенні загального вигляду упаковки №1 наданої на дослідження, яке зафіксовано у висновку експерта, зображено спеціальний пакет №5259315 (дата пакування 21.09.2020), а не 5259313, який, як зазначає експерт надійшов до дослідження. Також на пакеті №5259315 міститься напис «у кримінальному провадженні №0000876.

Слід звернути увагу на те, що саме в пакет №5259313 (дата пакування 18.09.2020) після проведення експертизи (висновок експерта від 18.09.2020 №СЕ-19/109/8/5/-608Д/20) були поміщені об`єкти дослідження, а саме вилучені під час огляду місця події сліди та попередня упаковка (спецпакет №7151715).

Під час дослідження в судовому засіданні речових доказів, та огляду вмісту спеціального пакету №5259316 до якого були опаковані об`єкти дослідження після проведення експертизи ( висновок від 22.09.2020 №СЕ-19/109/8/5/-621Д/20) встановлено, що в ньому наявний спец пакет №5259313.

Чому у висновку експерта було поміщено зображення спецпакета №5259315, ні сторона обвинувачення ні допитаний в судовому засіданні експерт, пояснити не змогли.

Окрім того, як вбачається із висновку експерта від 22.09.2020 №СЕ-19/109/8/5/-621Д/20, об`єктами дослідження була дактилокарта заповнена на ім`я гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була надана дізнавачем у паперовому конверті коричневого кольору прямокутної форми розмірами 162х228мм, із написом на ньому «Дактилокарта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. АДРЕСА_4 . Дізнавач інспектор СД Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в області, капітан поліції/ підпис/ ОСОБА_13 » на іншій стороні конверта наявні чотири відтиски печатки «Для пакетів №54».

Згідно описової частини висновку експерта (ст. висновку 12, а.с. 207 Т.25 (зворот)) шляхом порівняльного дослідження методом співставлення папілярного узору в сліді долоні руки максимальними розмірами 75х81 мм. із папілярними узорами у відтисках долоней рук на дактилокартах заповнених на ім`я потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було встановлено співпадання папілярного узору в сліді долоні руки максимальними розмірами 75х81 мм. з відтиском долоні правої руки гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відтак, саме шляхом порівняння сліда долоні рук розміром 75х81 мм та сліда долоні рук отриманого із дактилокарти ОСОБА_3 наданої дізнавачем, експерт дійшов висновку, що вказаний слід залишений ОСОБА_3 .

Аналіз вказаного висновку експертизи та проведених досліджень свідчить, що для встановлення належності певного відбитку руки конкретній особі, для порівняльного дослідження має бути наданий слід долоні руки, який беззаперечно належить такій особі та відібраний у неї з дотриманням вимог закону.

В той же час, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 ствердили, що в межах даного кримінального провадження у обвинуваченого відбитки слідів рук не відбирались. Обвинувачений зазначив, що раніше в нього відбирались відбитки пальців рук в межах іншого кримінального провадження у Снятинському відділі поліції, однак чи це дійсно та дактилокарта та чи дійсно на ній його сліди, він має сумніви. Захисник ствердив, що такі відбитки пальців рук отримані без попереднього дозволу суду, всупереч вимог п.1 ч.2 ст.87 КПК України, та стороною обвинувачення не доведено в який спосіб було отримано таку дактилокарту. Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить з цього приводу рішень слідчого чи прокурора відповідно до вимог КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.40 КПК України, слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно положень ст.40-1 КПК України, дізнавач, який при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого уповноважений зокрема проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Положеннями статті 245 КПК України визначено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Як вбачається із дактилокарти ОСОБА_3 , яка була об`єктом експертного дослідження, відібрання зразків у ОСОБА_3 було проведено 09.06.2020 у Снятинському ВП ГУНП, О/у СКП лейт. пол. ОСОБА_24 . Однак матеріали кримінального провадження №0000057 не містять жодних процесуальних рішень дізнавача, слідчого чи прокурора, щодо необхідності та підставності відібрання таких зразків саме у ОСОБА_3 . Стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що відповідні зразки відбитків були дійсно відібрані у ОСОБА_3 . Не доведено чому та на якій підставі відібрання зразків проводилось О/у СКП Снятинського ВП, та яким чином вказана дактилокарта потрапила до матеріалів кримінального провадження №0000057.

Прокурор стверджує, що відібрання зразків у ОСОБА_3 було проведено О/у СКП Снятинського ВП на підставі доручення слідчого СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, капітана поліції ОСОБА_25 на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку п.3 ч.2 ст. 40 КПК України від 10.07.2020 №3645.

Однак такі твердження є безпідставними, оскільки згідно вказаного доручення, слідчим було надано доручення на проведення слідчих (розшукових) дій, зокрема і проведення дактилоскопії осіб, які ймовірно могли вчинити вказане правопорушення з метою проведення експертизи, виключно співробітникам Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Більше того, таке доручення датоване 10.07.2020, в той же час, надана дізнавачем для проведення експертизи дактилокарта ОСОБА_3 , свідчить що дактилоскопіювання ОСОБА_3 було проведено 09.06.2020, тобто задовго до вказаного доручення.

Слід зазначити, що стороною обвинувачення не надано жодних процесуальних рішень, які б свідчили, що таке дактилоскопіювання ОСОБА_3 було проведено в межах іншого кримінального провадження із дотриманням процесуальних норм, та в подальшому така дактилокарта була у встановленому законом порядку долучена до матеріалів кримінального провадження №0000057.

Зокрема згідно висновку експерта, дактилокарта ОСОБА_3 , яка була надана для проведення експертизи, надійшла у конверті, який був запакований дізнавачем інспектором СД Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в області, капітаном поліції ОСОБА_13 . Дата пакування відсутня.

При розпакуванні вказаного конверта, експертом було виявлено в ньому тільки дактилокарту заповнену на ім`я ОСОБА_3 . Доказів, що така дактилокарта була належним чином опакована працівником Снятинського ВП після відібрання зразків, що унеможливило б внесення до неї будь яких змін, суду не надано.

Таким чином обґрунтований сумнів викликає те, чи дійсно відбирались у ОСОБА_3 відбитки пальців рук в межах даного кримінального провадження та чи належать ОСОБА_3 відбитки пальків рук нанесені на дактилокарту, яка була надана дізнавачем для проведення експертизи.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що висновок експерта від 22.09.2020 №СЕ-19/109/8/5/-621Д/20, є недопустимими доказом, оскільки предметом його дослідження були об`єкти, а саме Дактилоскопічна карта заповнена на ім`я гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка одержана з грубим порушенням кримінального процесуального законодавства.

При цьому суд враховує позицію Верховного суду викладену у постанові від 02.02.2023 по справі №591/2823/19, а саме, що зразки, отримані для експертизи, не є доказами у кримінальній справі, проте несуть в собі інформацію, що має доказове значення. Така інформація стає доступною і може бути застосована в доведенні по кримінальному провадженню лише в результаті проведення експертизи. Саме тому зразки для порівняльного дослідження мають особливий процесуальний статус, являють собою матеріал для отримання нового або перевірки вже наявного доказу. Зразки, отримані для проведення експертизи, самі по собі не встановлюють обставин, що входять до предмета доказування, вони потрібні для порівняльного дослідження під час проведення експертизи. Отримання зразків для експертизи повинно здійснюватися з дотриманням таких вимог: забезпечення прав і свобод людини; одержання зразків належною особою у передбаченому порядку; забезпечення безсумнівності походження зразків від конкретного об`єкта, їх достовірності; правильне документування ходу і результатів слідчої дії.

Суд також приймає до уваги концепцію «плодів отруйного дерева», згідно якої, якщо джерело доказів («дерево») є недопустимим, то всі докази, отримані за його допомогою («плоди») будуть такими ж, про що викладено у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 року, «Яременко проти України» від 30.04.2015 року, «Балицький проти України» від 03.02.2012 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року та інші.

Окремого аналізу на думку суду вимагає те, що за твердженнями сторони обвинувачення, внаслідок вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно майнову шкоду в сумі 1400,00грн.

Відповідно до п.6 ч.2 ст. 242 КПК України, законодавець визначив, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, стороною обвинувачення не надано належних доказів, зокрема висновків експертизи, які б підтверджували, що потерпілій було заподіяно шкоду саме в розмірі 1400грн, а долучені довідки про вартість сумки та гаманця суперечать вимогам наведеної норми процесуального закону.

Так, згідно довідок виданих приватним підприємцем ОСОБА_16 на ім`я начальника Верховинського відділення поліції Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, станом на 14.04.2020 вартість шкіряної жіночої сумки білого кольору розміром 25х25 см. з двома ручками становила 800,00грн, а вартість шкіряного жіночого гаманця розміром 15х12 см. становила 200,00грн.

Однак, стороною обвинувачення не доведено, яким чином такі довідки стосуються вказаного кримінального провадження, за чиїм процесуальним рішення та коли саме вони були отримані. Стороною обвинувачення не долучено до матеріалів кримінального провадження жодних доказів, що викрадена у потерпілої сумка та гаманець були розмірами 25х25 см. і 15х12 см. відповідно. У вказаних довідках відсутні будь які дані, що приватний підприємець ОСОБА_16 здійснює господарську діяльність пов`язану із виготовленням чи торгівлею такими речами, що давало б йому можливість надавати інформативні довідки щодо вартості таких речей.

З урахуванням вищенаведених положень процесуального законодавства, заслухавши доводи сторін, оцінивши кожен наданий суду доказ щодо належності, допустимості, достовірності та у сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що кримінальне правопорушення було вчинено, але не доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що саме обвинувачений його вчинив і сторона обвинувачення вичерпала можливість надати інші докази для усунення сумнівів, які виникли. При цьому суд зауважує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом, а всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, тому він визнається невинуватим з огляду на прицип презумпції невинуватості в доказовому плані недоведеність вини означає доведеність невинуватості, а тому обвинуваченого ОСОБА_3 слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України, та виправдати його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме, що він вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку) чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1400,00грн.

Щодо тривалості кримінального провадження, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

У розумінні ЄСПЛ для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги в зазначеному відношенні, охоплює весь період провадження.

У кримінальному провадженні відлік часу, на думку ЄСПЛ, починається з моменту пред`явлення обвинувачення в широкому розумінні цих слів. Тобто сюди включаються й арешт, і початок слідства, коли особу притягують як підозрювану, і повідомлення про кримінальне переслідування, й «інші дії, що мають на увазі схожі твердження і що істотно впливають на становище підозрюваного» (справа «Екле проти ФРН»). У п.253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» йдеться: «Суд зазначає, що момент, з якого ст.6 починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд надавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у п.1 ст.6 (п.62 рішення від 18.01.2007 у справі «Шубінський проти Словенії»)».

Обов`язковість урахування цілої низки конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність створення ЄСПЛ переліку взаємопов`язаних критеріїв. У п.116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів (п.67 рішення у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції»).

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2020 за 0000057 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, перебував у провадженні Верховинського районного суду Івано-Франківської області з 31.05.2021.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2021 справу розподілено головуючому судді ОСОБА_26 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021, на підставі розпорядження керівника апарату Верховинського районного суду від 27.09.2021 №10, у зв`язку із закінченням терміну повноважень головуючого судді ОСОБА_26 , справу розподілено головуючому судді ОСОБА_1 .

Суд забезпечив сторонам усі можливості для реалізації своїх прав у судовому засіданні, в рамках кримінального процесуального закону. Зокрема судом розглянуто клопотання обвинуваченого щодо призначення йому захисника та вподальшому за його ж клопотанням проведено заміну захисника. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання всіх учасників процесу суд розглянув відповідно до вимог закону. За клопотанням сторін кримінального провадження досліджено всі докази, подані сторонами, жодного разу судове засідання не було відкладено, без наявності для цього, передбачених законом підстав. Зокрема, судові засідання відкладалися у зв`язку із залученням обвинуваченому захисників та для надання їм можливості ознайомитись із матеріалами справи. Також судові засідання неодноразово відкладались через неявку свідка, на допиті якого наполягали сторони кримінального провадження. Окрім того, судові засідання відкладались, у зв`язку із недоставкою обвинуваченого, який відбуває покарання за вироком іншого суду, до приміщення суду для розгляду даної справи, та неявкою його захисників.

На переконання суду, саме детальне дослідження та аналіз доказів, поданих сторонами кримінального провадження сприяв встановленню об`єктивної істини у справі та прийняття рішення про ухвалення виправдувального вироку.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Захід забезпечення у виді арешту майна не застосовувався.

Відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу (ст. ст. 124, 368 КПК України) при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, суд повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Враховуючи ухвалення виправдувального вироку, витрати, пов`язані із проведенням експертиз, слід віднести на рахунок держави.

Питання про долю речових доказів, слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України, та виправдати його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, вчинене обвинуваченим.

Речові докази:

-два сліди папілярних візерунків, вилучені під час огляду місця події транспортного засобу «Chevrolet Aveo», р.н.з. НОМЕР_1 - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-лазерний диск DVD-R об`ємом 4,7 гб., на якому містяться файли з камер відео спостереження, які розміщені на фасаді будівлі по АДРЕСА_2 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-лазерний диск DVD-R об`ємом 4,7 гб., на якому містяться файли з камер відео спостереження, які розміщені на фасаді будівлі "Гламур" по вул. Франка в смт Верховина Верховинського району Івано-Франківської області - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-лазерний диск DVD-R об`ємом 4,7 гб., на якому містяться файли з камер відео спостереження, які розміщені на фасаді будівлі стоматології по вул. Франка в смт Верховина Верховинського району Івано-Франківської області - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржено сторонами до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_27