КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3264/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна Компанії ПРЕМІОРРІ ЛТД (PREMIORRI LTD) - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2022 року, -

за участі:

прокурора - ОСОБА_7 ,

представника власника майна - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2022 року задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на корпоративні права ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), а саме:

- частку у розмірі 20% статутного капіталу ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), яка належить Компанії «ПРЕМІОРРІ ЛТД» (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії; місцезнаходження зареєстрованого офісу: Merlin House Brunel Road, Theale, Reading, England, RG7 4AB, номер компанії в реєстрі юридичних осіб: 9877797, дата реєстрації у Реєстраційній Палаті м. Кардіфф: 18.11.2015);

- частку у розмірі 80% статутного капіталу ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), яка належить громадянину України ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білоцерківським МВС № 2 ГУ МВС України в Київські області 20.02.2008, рноккп НОМЕР_2 ), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування корпоративними правами ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), в тому числі шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вносити зміни до засновників (учасників) зазначеного товариства, зміни розміру часток у статутному капіталі ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), в тому числі вносити зміни до відомостей про керівника юридичної особи.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 подав в інтересах Компанії «ПРЕМІОРРІ ЛТД» апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2022 року, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання сторони обвинувачення відмовити.

На думку сторони захисту, оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена слідчим суддею з грубим порушенням процесуального законодавства, а відтак підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що слідчим суддею залишено поза увагою обставини кримінального правопорушення щодо умисних дій службових чи посадових осіб, серед переліку яких відсутні посадові особи Компанії «ПРЕМІОРРІ ЛТД» та ТОВ «ПРЕМІОРРІ» щодо заволодіння державними коштами, не мають жодного причинно-наслідкового зв`язку між засновником на ТОВ «ПРЕМІОРРІ» та обставинами, які внесені до ЄРДР за № 0002320 від 19.09.2018 року.

Апелянт звертає увагу, що в ухвалі слідчого судді відсутні посилання прокурора на конкретні факти наявності причинно-наслідкового зв`язку між Компанією «ПРЕМІОРРІ ЛТД» та заволодінням державними коштами.

Крім того апелянт наводить відомості з приводу обставин, які не були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання прокурора. Зокрема, що стороною обвинувачення було приховано обставину, що згідно реєстраційних записів ТОВ «ПРЕМІОРРІ» у ЄДРПОУ, Компанії «ПРЕМІОРРІ ЛТД» до 01.09.2020 року значилась як єдиний засновник, якому належить 100% частка у статутному капіталі ТОВ «ПРЕМІОРРІ», проте з 01.09.2020 року з метою захоплення ТОВ «ПРЕМІОРРІ» відбулось протиправне внесення змін до Реєстру про те, що частка ПРЕМІОРРІ ЛТД у статутному капіталі ТОВ «ПРЕМІОРРІ» змінена на 20% та зареєстровано частку ОСОБА_9 - 80%.

Вказана обставина спростовує припущення прокурора про намір Компанії ПРЕМІОРРІ ЛТД станом на 2021 рік заволодіти майном ТОВ «ПРЕМІОРРІ», оскільки такі дії були вчинені іншою особою, яка протиправно зареєструвала 80% частки статутного капіталу ТОВ «ПРЕМІОРРІ», що встановлено Міністерством юстиції України.

Як стверджує апелянт, задовольняючи клопотання прокурора про арешт корпоративних прав ТОВ «ПРЕМІОРРІ» слідчий суддя не перевірив, що саме, відповідно до Законодавства України, є корпоративними правами ТОВ «ПРЕМІОРРІ» і чи є вони об`єктом, на які прокурор просить накласти арешт, оскільки частка у статутному капіталі ТОВ «ПРЕМІОРРІ» є корпоративними правами Компанії «ПРЕМІОРРІ ЛТД», а не ТОВ «ПРЕМІОРРІ». Корпоративні права ТОВ «ПРЕМІОРРІ» - це його частка у статутному капіталі іншої юридичної особи.

Мотивуючи апеляційні вимоги, представник зазначає також, що слідчим суддею не перевірено доцільність накладення заборон щодо здійснення реєстраційних дій, внесення змін до реєстру та розміру часток у статутному капіталі ТОВ «ПРЕМІОРРІ» з урахуванням збереження речових доказів як мети накладення арешту на майно.

Крім цього як вважає автор апеляції слідчий суддя жодним чином не навів в ухвалі, яким чином прокурор довів суду необхідність накладення арешту, а також ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Апелянт зазначив, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без виклику та участі власника арештованого майна. Копію оскаржуваної ухвали представник власника майна отримав 10.05.2023 року, що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах провадження. Апеляційну скаргу направив засобами поштового зв`язку 12.05.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в розумінні ч. 2 ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим такий строк не підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002320 від 19.09.2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364; ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 365-2; ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 364-1; ч. 3 ст. 382; ст. 219; ч. 2 ст. 367 КК України.

В ході досудового розслідування зазначено, що відповідно до п. 3 ч. 7 ст. 25 Закону України «Про Національний банк України» між Національним банком України та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено низку Кредитних договорів з додатковими угодами до них, а саме: Кредитний договір ЛІ 44 від 16.02.2015, № 47 від 17.06.2015, № 48 від 21.10.2008, № 03/4 від 16.02.2009, № 03/18 від 18.05.2009, № 03/28 від 10.07.2009, № 03/33 від 02.11.2009, № 03/35 від 02.09.2010, № 03/36 від 11.03.2014, № 63/1 від 04.11.2008, № 63/3 від 18.11.2008.

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зобов`язання за Кредитними договорами не виконано, внаслідок чого станом на 01.09.2022 заборгованість складає 5 690 167 242, 66 грн.

10.07.2009 року в якості забезпечення за виконання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зобов`язань за Кредитними договорами між НБУ та ПрАТ «Росава» укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за № 488 (з подальшими змінами та доповненнями), відповідно до якого Боржник надав в іпотеку належне Боржнику нерухоме майно, перелік якого вказано в п. 5.1.-5.9., та яке знаходиться за адресами: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Леваневського будинок 91, Київська область місто Біла Церква, вулиця Леваневського будинок 85, 87-д, Київська область місто Біла Церква, вулиця Леваневського будинок 95, Київська область Білоцерківський район, село Шкарівка, провулок Миру будинок 14.

20.05.2014 року між НБУ та ПрАТ «Росава» укладено договір про внесення змін до іпотечного договору, згідно якого визначено, що «Іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитних договорів № 48 від 21.10.2018, № 03/4 від 16.02.2009, № 03/18 від 18.05.2009, № 03/23 від 18.06.2009, № 3/28 від 10.07.2009, № 03/33 від 12.11.2009, № 03/35 від 02.09.2010, № 03/36 від 11.03.2014, № 63/1 від 04.11.2008, № 63/3 від 18.11.2008».

10.07.2009 року між Національним банком України та ПрАТ «Росава» укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за № 498 (з подальшими змінами та доповненнями), відповідно до умов якого (п. 1) за цим договором забезпечуються вимоги заставодержателя, що випливають з кредитних договорів № 48 від 21.10.2008, № 03/4 від 16.02.2009, № 03/18 від 18.05.2009, № 03/23 від 18.06.2009, № 03/28 від 10.07.2009, № 03/33 від 12.11.2009, № 03/35 від 02.09.2010, № 03/36 від 11.03.2014, №63/1 від 04.11.2008, №63/3 від 18.11.2008.

Відповідно до п. 1.4. договору застави, ПрАТ «Росава» передано в заставу належне йому обладнання зазначене у переліку, згідно додатку № 1 до договору, а саме майно в кількості 13147 одиниць, найменування та вартість якого вказано в додатку № 1.

16.05.2015 року між НБУ та ПрАТ «Росава» укладено договір застави корпоративних прав на частку в статутному капіталі юридичної особи, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_11 за № 748, пунктом 1.1. якого передбачено, що за цим договором заставою забезпечується виконання вимог заставодержателя за кредитом, наданим згідно Генерального кредитного договору про надання стабілізаційного кредиту від 16.05.2015 № 44, що укладений між Національним банком України та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та всіх додаткових договорів (угод), що будуть укладені до нього, а також усіх окремих кредитних договорів, які укладені та/або будуть укладені в рахунок Генерального кредитного договору про надання стабілізаційного кредиту.

17.06.2015 року між Національним банком України та ПрАТ «Росава» укладено договір застави корпоративних прав на частку в статутному капіталі юридичної особи, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_11 за № 2926, пунктом 1.1. якого передбачено, що за цим договором заставою забезпечується виконання вимог заставодержателя за кредитом, наданим згідно Генерального кредитного договору про надання стабілізаційного кредиту від 17.06.2015 № 47, що укладений між Національним банком України та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та всіх додаткових договорів (угод), що будуть укладені до нього, а також усіх окремих кредитних договорів, які укладені та/або будуть укладені в рахунок Генерального кредитного договору про надання стабілізаційного кредиту.

Постановою Правління Національного банку України від 17.09.2015 № 612 ЛАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв`язку з чим виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 17.09.2015 № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

17.12.2015 року постановою Правління Національного банку України № 898 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» а виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 230 від 18.12.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

18.08.2016 року Національним банком України на адресу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було направлено вимогу (№ 18-0005/69390 від 17.08.2016) про сплату заборгованості за Кредитними договорами, яка виконана не була.

Відтак, враховуючи відкликання банківської ліцензії та початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в порядку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 46 зазначеного Закону строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, щоо настав, а тому Національний банк України набув право звернення стягнення на предмети застави, зокрема майна ПрАТ «Росава».

В свою чергу зазначено, що 21.08.2019 між ТОВ «Торговий Дім «РОСАВА» та ТОВ «ПРЕМІОРІ» укладено Договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу підприємства-банкрута, відповідно до п. 1.1. якого у відповідності до Протоколу про проведення аукціону № 1 від 21.08.2019, складеного організатором аукціону - Товарною біржою «ФЕМІДА» ТОВ «Торговий Дім «РОСАВА» передало ТОВ «ПРЕМІОРІ» у власність цілісний майновий комплекс, який складається з рухомого майна: необоротних активів, рухомого майна, що є предметом забезпечення вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»; цінних паперів, частки в статутному капіталі господарського товариства; право грошової вимоги до ПрАТ «Росава» (дебіторська заборгованість). Перелік складових частин зазначеного цілісного майнового комплексу та опис вказано у Додатку № 1 до цього Договору. Згідно вказаного додатку № 1 до складу необоротних активів увійшло майно, розташоване за адресами: Київська область місто Біла Церква, вулиця Леваневського будинок 91, Київська область місто Біла Церква, вулиця Леваневського будинок 83. Крім цього, відповідно до Додатків №№ 1, 2 ТОВ «ПРЕМІОРІ» придбало у власність право грошової вимоги до ПрАТ «Росава» за рядом договорів про переведення боргу на загальну суму 294 083 504,77 грн.

Також встановлено, що за заявою Голови ліквідаційної комісії ПрАТ «Росава» про банкрутство ПрАТ «Росава» ухвалою Господарського суду Київської області від 27.11.2018 року у справі № 911/2498/18 відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Росава». Зазначена ухвала залишена без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 та Верховного Суду від 20.06.2019 року.

Постановою Господарського суду Київської області від 04.12.2018 року визнано банкрутом ПрАТ «Росава» та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_12 .

В подальшому, ухвалою Господарського суду Київської області від 21.01.2020 року, серед іншого, визнано грошові вимоги Національного Банку України до ПрАТ «Росава» () у сумах: 3 524,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 5 690 167 242,66 грн. - позачергово, як забезпечені; грошові вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» () до ПрАТ «Росава» () у сумах: 3 524,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 2 649 799 505,32 грн. - позачергово, як забезпечені; грошові вимоги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () до ПрАТ «Росава» () у сумах: 3 524,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; З 238 361,28 грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів; 1 273 823 575,34 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів; грошові вимоги ГУ ДФЄ у Київській області () до ПрАТ «Росава» () у сумах: 3 842,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 63 918,07 грн. - З черга задоволення вимог кредиторів; 58 910,49 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів; грошові вимоги ТОВ «ПРЕМЮРІ» () до ПрАТ «Росава» () у сумах: 3 842,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 294 083 504,77 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Зазначена ухвала Господарського суду Київської області від 21.01.2020 року залишена без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 року та Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 року.

Поряд з цим встановлено, що AT «Банк «Фінанси та Кредит» та ПрАТ «Росава» (код за ) є пов`язаними особами між собою, контроль за діяльністю яких здійснює колишній народний депутат України ОСОБА_13 . Останній незалежно від формального володіння мав можливість здійснювати вирішальний вплив на управління та господарську діяльність ПрАТ «Росава» як безпосередньо, так я через інших осіб.

Так, починаючи з листопада 2021 року, ОСОБА_13 , діючи через довірених осіб, в тому числі через Адвокатське об`єднання «Фінанси та Кредит Лекс» та його директора ОСОБА_14 , компанію Преміоррі ЛТД (Premiorri LTD), з метою заволодіння майном ПрАТ «Росава» та ТОВ «ПРЕМЮРІ», задля недопущення вибуття заставного майна з володіння ОСОБА_13 , ініціюють судові провадження з метою заволодіння часткою у статутному капіталі ТОВ ПРЕМЮРІ» задля отримання права вирішального впливу на діяльність товариства, отримання у власність усіх його активів, а також з цією ж метою ініціюють кримінальні провадження.

21.10.2022 року (клопотання датоване 20.10.2022 року) прокурор другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання сторони обвинувачення мотивовано необхідністю у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

21.10.2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва задоволено зазначене клопотання прокурора та накладено арешт на корпоративні права ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), а саме:

- частку у розмірі 20% статутного капіталу ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), яка належить Компанії «ПРЕМІОРРІ ЛТД» (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії; місцезнаходження зареєстрованого офісу: Merlin House Brunel Road, Theale, Reading, England, RG7 4AB, номер компанії в реєстрі юридичних осіб: 9877797, дата реєстрації у Реєстраційній Палаті м. Кардіфф: 18.11.2015);

- частку у розмірі 80% статутного капіталу ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), яка належить громадянину України ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білоцерківським МВС № 2 ГУ МВС України в Київські області 20.02.2008, рноккп НОМЕР_2 ), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування корпоративними правами ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), в тому числі шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вносити зміни до засновників (учасників) зазначеного товариства, зміни розміру часток у статутному капіталі ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), в тому числі вносити зміни до відомостей про керівника юридичної особи.

Задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, про необхідність у накладенні арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні про арешт майна, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ще встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0002320 від 19.09.2018 року, про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обґрунтованого висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти на нього арешт.

З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч твердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Тому доводи представника про те, що матеріали справи не містять підстав вважати, що таке майно відповідає критеріям речового доказу не знаходять свого підтвердження в ході перегляду оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доводи представника про те, що арешт на вищевказане майно накладено безпідставно, не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності законних підстав для накладення арешту на вилучене майно на даній стадії досудового розслідування. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно, що надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

А тому доводи автора апеляційної скарги про відсутність правових підстав для арешту майна, не є переконливими.

Отже, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга навіть з урахуванням усіх викладених в них доводах, задоволенню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 167, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на корпоративні права ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Інші доводи апелянта не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі представника не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 395, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на корпоративні права ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), а саме:

- частку у розмірі 20% статутного капіталу ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), яка належить Компанії «ПРЕМІОРРІ ЛТД» (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії; місцезнаходження зареєстрованого офісу: Merlin House Brunel Road, Theale, Reading, England, RG7 4AB, номер компанії в реєстрі юридичних осіб: 9877797, дата реєстрації у Реєстраційній Палаті м. Кардіфф: 18.11.2015);

- частку в розмірі 80% статутного капіталу ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), яка належить громадянину України ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білоцерківським МВС № 2 ГУ МВС України в Київські області 20.02.2008, рноккп НОМЕР_2 ), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування корпоративними правами ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), в тому числі шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вносити зміни до засновників (учасників) зазначеного товариства, зміни розміру часток у статутному капіталі ТОВ «ПРЕМІОРРІ» (), в тому числі вносити зміни до відомостей про керівника юридичної особи, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна Компанії ПРЕМІОРРІ ЛТД (PREMIORRI LTD) - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4