Провадження №1-кс/337/403/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Олександрівка Приазовського району Запорізької області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого: 30.08.2018р. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.06.2019р. іспитовий строк скасовано, звільнений з місць позбавлення волі 22.07.2022р. по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000280 від 08.03.2023р.,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023р. слідчий СВ Відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин:

ІНФОРМАЦІЯ_2 у приблизний період часу з 11:30 год. по 13:30 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, з причини раптово виниклих неприязних відносин, наніс потерпілому ОСОБА_7 чисельні удари ногами та кулаками рук в область голови, тулуба та кінцівок, чим спричинив останньому тяжку черепно-мозкову травму, забій головного мозку тяжкого ступеню, гостру субдуральну гематому праворуч, дислокаційний синдром, забій м`яких тканин тулуба та кінцівок, які кваліфікуються, як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 помер у приміщенні Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 9» Запорізької міської ради, не приходячи до тями.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

- протоколом огляду місця події від 08.03.2023р. за адресою: АДРЕСА_3 під час якого на підлозі виявлені сліди речовини бурого кольору, вилучено змиви нашарування РБК, постільну білизну з плямами РБК, предмет схожий на нунчаки;

- довідкою КНП «Міська лікарня №9» ЗМР згідно якої ОСОБА_7 було спричинено тяжку черепно-мозкову травму, забій головного мозку тяжкого ступеню, гостру субдуральну гематому праворуч, дислокаційний синдром, забій м`яких тканин тулуба та кінцівок;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 07.03.2023р. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебували за місцем її мешкання, де вживали алкоголь. В ході розпиття приблизно о 11.30 год. ОСОБА_6 з причин раптово виниклих неприязнених відносин наніс ОСОБА_7 приблизно 15 ударів кулаками рук та 15 ударів ногами в область голови, тулуба та кінцівок, після чого перешкоджав в наданні допомоги, а саме виклику ШМД. Далі, приблизно о 13.30 год. ОСОБА_6 знову наніс ОСОБА_7 приблизно 15 ударів руками та ногами в область голови, тулуба та кінцівок та приблизно 15 ударів дерев`яними палицями (нунчаками) в область тулуба та кінцівок;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , яка повністю підтвердила свідчення надані в ході допиту та вказала на механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . ОСОБА_7

- лікарським свідоцтвом про смерть №2044 від 18.04.2023р., згідно якого смерть ОСОБА_7 настала через множинні переломи кісток черепа та лицьових кісток.

09.03.2023р. відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею Хортицького районного суду м. Запоріжжя обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 06.05.2023р.

01.05.2023р. керівником Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя винесено постанову про задоволення клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000280 від 08.03.2023, та продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 08.06.2023р. у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчий дій, зокрема, необхідністю проведення певних експертиз після смерті ОСОБА_7 .

Враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк десяти років, раніше судимий та звільнився з місць позбавлення волі лише 22.07.2022р., офіційно не працює, будь-якого законного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків не має, постійного місця мешкання у м.Запоріжжя не має, потерпіла особа та свідки входять до кола спілкування ОСОБА_6 , при цьому він мешкав з свідком ОСОБА_8 за однією адресою, в день вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 також вчиняв насильницькі дії відносно свідка ОСОБА_8 , будучі обізнаним про місце мешкання вказаного свідка та потерпілої особи з метою уникнення покарання за злочин, в якому підозрюється, як через особисті зустрічі, так і використовуючи засоби зв`язку та соціальні мережі, як шляхом умовлянь, так і шляхом залякувань, може незаконно впливати на них з метою зміни показань, слідчий вважає ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є актуальними та продовжують існувати, що дає підстави для продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи за вищевказаних обставин не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, пославшись на те, що заявлені ризики є недоведеними. Підозрюваний не має наміру ухилятися від слідства та суду.До затримання він проживав за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає наразі свідок ОСОБА_8 та з якою ОСОБА_6 має намір зареєструвати шлюбні відносини, вона не заперечує проти того, що він мешкав разом з нею. До затримання підозрюваний офіційно не працював, але кошти на його забезпечення надає його сестра, яка на даний час перебуває за кордоном. Батька він немає, мати проживає у м. Мелітополь. Підозрюваний лише один раз притягався до кримінальної відповідальності, схильність його до вчинення кримінальних правопорушень не доведена. Після звільнення з-під варти ОСОБА_6 має намір отримати статус внутрішньо переміщеної особи, у зв`язку з чим держава повинна забезпечити його тимчасовим помешканням. Просять відмовити у задоволенні клопотання слідчого, вважають достатнім запобіжним заходом домашній арешт або особисте зобов`язання.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.176, 177, ч.1 ст.194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, ч.3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінивши викладені в клопотанні слідчого обставини, додані до клопотання на їх підтвердження докази, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього кримінального правопорушення підтверджується протоколом огляду місця події, довідкою КНП «Міська лікарня №9» ЗМР, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 .

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Також слідчий суддя враховує, що ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

Так, оцінивши обставини справи, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились, не відпали та є актуальними.

Так, суд бере до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше був судимий, звільнявся від відбування покарання з випробуванням, але іспитовий строк був скасований та він відбував покарання реально, звільнився лише 22.07.2022р., але знову підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, він працездатний, але до затримання офіційно не працював, стабільного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків немає, зареєстрований у м. Мелітополі, яке наразі є тимчасово окупованою територією України, що позбавляє можливості здійснення контролю за обвинуваченим за вказаним місцем реєстрації. Актуальна та достовірна інформація про наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання на підконтрольній території України, зокрема у м.Запоріжжі, близьких родичів та усталеність соціальних зв`язків відсутня.

Вказані обставини в сукупності свідчать про наявність вкрай високих ризиків можливості підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, та виправдовують подальше його тримання під вартою.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а згідно клопотання слідчого про продовження застосування запобіжного заходу, даних з протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , вказаний свідок та дружина померлого ОСОБА_7 ОСОБА_9 , яка наразі є потерпілою, входили до кола спілкування ОСОБА_6 . До 07.03.2023р. ОСОБА_6 мешкав зі свідком ОСОБА_8 за однією адресою, в день вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 також вчиняв насильницькі дії відносно свідка ОСОБА_8 , у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства). Будучі обізнаним про місце мешкання свідка, а також про анкетні дані потерпілої ОСОБА_9 підозрюваний може незаконно впливати на них шляхом погроз або залякувань, для зміни показань або для відмови від таких показань з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, слідчий суддя, у відповідності до ст.178 КПК України, враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, а також те, що він раніше був судимий, звільнявся від відбування покарання з випробуванням, відбував покарання реально, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та стійку антисоціальну направленість його особистості, не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців немає, офіційно не працевлаштований, відомостей про наявність законних та стабільних джерел доходу та стійкі соціальні зв`язки немає.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя також приймає до уваги його винятковість, та оцінює в сукупності вік та стан здоров`я підозрюваного, який працездатного віку, інвалідності немає.

При цьому, на думку слідчого судді, зазначені вище ризики підсилюються запровадженим на території України воєнним станом, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень підозрюваним тільки збільшується.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам.

Крім того, до теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного, що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Суд також вважає доведеним неможливість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки на теперішній час в період дії воєнного стану доказів міцних соціальних зв`язків та наявності помешкання, в якому підозрюваний може наразі постійно проживати, перебуваючи під домашнім арештом, суду не надано.

Як вже зазначалось, ОСОБА_6 зареєстрований у м. Мелітополі, яке наразі є тимчасово окупованою територією України. Місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 до його затримання була квартира АДРЕСА_2 , в якій мешкає свідок ОСОБА_8 .

Доводи підозрюваного ОСОБА_6 про те, що він має намір з ОСОБА_8 оформити шлюбні відносини не підтверджується жодними доказами та також не свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, оскільки з протоколу допиту свідка ОСОБА_8 вбачається, що до затримання підозрюваного, вона мала з ним відносини, він мешкав разом з нею, проте ОСОБА_6 було виписано тимчасовий заборонний припис, вона проживати з підозрюваним не бажає.

Отже доказів на підтвердження наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків не надано, а особами, які підтверджують міцність соціальних зв`язків, є особи, які безпосередньо з ним мешкають, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

На підтвердження доводів про можливість проживання підозрюваного в іншому помешканні в м.Запоріжжі, наявності на це згоди власника житла, підозрюваний та його захисник жодних доказів суду не надали.

Посилання на наявність матері та сестри у підозрюваного також не може свідчити про наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, оскільки за поясненнями підозрюваного мати мешкає у м.Мелітополь, яке є тимчасово окупованою територією, а сестра мешкає за кордоном.

Тобто, всі доводи про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків та місця проживання є неспроможними.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що характер та ступінь тяжкості діяння, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Таким чином підозрюваному слід продовжити строк запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.06.2023р. включно, що обумовлюється строками досудового розслідування.

Також суд вважає, що обраний відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за даних обставин не виходить за межі розумного строку, характер та ступінь тяжкості діяння, в яких він обвинувачується, сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 08 червня 2023 року включно, що обумовлюється строками досудового розслідування, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, надіслати доДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та проголошено 02 травня 2023 року о 16.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1