Справа №583/378/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/345/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши в режимі відео конференції у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 травня 2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області звернувся старший слідчий СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській областіз клопотанням про продовження ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме, до 08 червня 2023 року, включно.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що завершити досудове слідство у даному кримінальному провадженні в строк до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу немає можливості у зв`язку з необхідністю проведення у кримінальному провадженні ряду значного обсягу слідчих та інших процесуальних дій, а ризики, які існували на час обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існують та не зменшилися і запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 травня 2023 року вказане клопотання було задоволено. Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваному у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України до 08 червня 2023 року, включно.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_8 звернулася до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 травня 2023 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного та постанови нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту за місцем проживання його матері: АДРЕСА_1 . Покласти на ОСОБА_7 виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з порушенням норм кримінального процесуального права, без врахування всіх обставин справи та особи підозрюваного.

Так, слідчим суддею безпідставно не взято до уваги доводи захисника у тій частині, що ризик можливості переховування від суду не був доведений під час судового розгляду. Не наведено обставини на підставі, яких можливо зробити висновок про існування даного ризику, наприклад існування наміру в підозрюваного кудись виїхати. Крім того у зв`язку з військовою агресією РФ та воєнним станом, який запроваджено в Україні, ОСОБА_7 навіть при наявності такого бажання, обмежений у можливості переховуватися від суду, в тому числі виїхати за кордон, так як є особою призовного віку.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя має право покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, серед яких є обов`язок утриматися в спілкуванні з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею. За умови покладення такого обов`язку на ОСОБА_7 щодо обмеження / заборони спілкуватися із свідками, це було б додатковою гарантією того, що останній відмовиться від такого спілкування.

Клопотання слідчого не містить жодних реальних обставин, які б свідчили про наявність ризику перешкоджання здійсненню правосуддя, який би полягав у вчиненні ним самостійно або за змовою з іншими особами якихось незаконних дій, спрямованих на вчинення тиску на свідків чи інших осіб у будь-який спосіб.

Під час досудового розслідування, в порядку визначеному КПК України, були вилучені та залучені до матеріалів провадження ряд речових доказів, які перебувають на зберіганні та будуть досліджені судом під час судового розгляду. Доступ сторонніх осіб, у тому числі підозрюваного, до вказаних речових доказів відсутній. Тобто, підозрюваний не може жодним чином приховати або знищити докази у справі.

Ризики вчинення іншого кримінального правопорушення також носить абстрактний характер та не доводиться жодними наявними доказами.

Підозрюваний ОСОБА_7 має інвалідність з дитинства, відповідно отримує державну пенсію. Окрім того періодично має тимчасові неофіційні підробітки. Крім того останній надає послідовні покази, приймав участь у слідчому експерименті за всіма епізодами інкримінованої йому підозри, чим сприяє проведенню досудового розслідування. Жодним чином не ухиляється від виконання своїх процесуальних обов`язків. Також має тісні соціальні зв`язки, перебуває у зареєстрованому шлюбі та має на утриманні малолітнього сина. Позитивно характеризується за місцем проживання.

Враховуючи викладене, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з перебуванням підозрюваного за місцем проживання його матері ОСОБА_9 та бабусі ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги - заперечував, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000054 від 18 січня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

27 квітня 2023 року ОСОБА_7 , вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилався на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження не закінчено, що повідомлена останньому підозра є обґрунтованою, а ризики, які існували на час застосування такого запобіжного заходу, не зменшились та існують.

Перевіряючи доводи поданого слідчим клопотання на предмет існування заявлених ризиків, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що зібраними під час досудового розслідування доказами підтверджується те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, при встановленні ризиків, на які посилався слідчий у клопотанні про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, можливість переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного його впливу на свідків, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчим суддею було враховано тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватості, відсутність джерел до існування, офіційного працевлаштування, при цьому, докази на підтвердження того, що вказані ризики на даний час зменшились чи не існують, матеріали даного провадження не містять.

Старшим слідчим доведено наявність існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч.1 ст.177 КПК Українита відсутності можливості застосування щодо ОСОБА_7 альтернативних запобіжних заходів, які не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку і запобігти ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування.

На думку колегії суддів, обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, є необґрунтованим та невиправданим.

Так ризик переховування від органів досудового розслідування та суду стверджується тяжкістю можливого покарання та свідчать про можливість вчинення ОСОБА_7 дій задля переховування від суду і органів досудового розслідування.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, на що звернув увагу слідчий суддя.

Також, враховуючи принцип безпосередності збирання та дослідження доказів у тому числі допиту свідків, колегія суддів вважає, що є досить високим ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Зокрема, будучи особисто знайомим зі свідками,останній може чинити на них тиск з метою зміни ними своїх показань чи відмови у надані показів, на свою користь задля уникнення кримінальної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності доказів існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки заявлені ризики відносно підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею встановлено не було.

Крім того, враховуючи відсутність у підозрюваного сталого джерела до існування, заробітку, підозри у вчиненні умисного корисливого кримінального правопорушення, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та те, що під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 було виявлено та вилучено не лише наркотичні засоби, психотропні речовини, але й зіп-пакети, є об`єктивні підстави вважати, що поведінка підозрюваного ОСОБА_7 має асоціальну спрямованість та останній може вчинити нове кримінальне правопорушення за умови обрання стосовно нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

При цьому, посилання апелянта на те що підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітнього сина, не свідчать про зменшення чи зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника щодо скасування підозрюваному продовженого судом першої інстанції вказаного запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, так як при розгляді питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому слідчий суддя врахував тяжкість покарання та продовження існування ризиків.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 злочинів, свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного вказують на обґрунтованість продовження судом саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у вказаному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Матеріали кримінального провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та в судове засідання апеляційного суду надані не були.

Саме за наявності обставин, які стали підставою для встановлення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт в апеляційній скарзі, є недоцільним, оскільки такий запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Таким чином, із врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який становить небезпеку для суспільства, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 травня 2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4