Справа № 362/1662/23
Провадження № 1-кп/362/467/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітньої особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,

його захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Васильківського міськрайонного суду Київської області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371 від 25.07.2022 року, відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Обухівського району Київської області, громадянина України, учня 1 курсу комунального навчального закладу Київської обласної ради «Васильківський професійний ліцей», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21.03.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого, затвердженого прокурором, про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків строком на два роки.

Згідно із клопотанням ОСОБА_4 не досяг віку кримінальної відповідальності та скоїв кримінальне правопорушення за таких обставин.

24 липня 2022 року, близько 14 годин 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , не маючи посвідчення водія, керуючи технічно справним мопедом марки «Honda Dio», з пасажиром ОСОБА_7 , рухаючись по провулку Цегельному в напрямку від вулиці Донбасівська у місті Васильків, Обухівського району, Київської області, поряд з будинком №15, в порушення вимог пунктів 2.3 б) ПДР «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, в порушення вимог пункту 12.1 ПДР, відповідно до якого «під час вибору і установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не врахував дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого на заокругленні дороги вправо не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» модель «Tuareg» н.з. « НОМЕР_1 », який в цей час зупинився в зустрічному напрямку руху зліва відносно напрямку руху мопеда.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мопеда марки «Honda Dio», ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, рани лівого стегна та лівої гомілки, які за ступенем тяжкості відноситься тілесних ушкоджень середнього степеню тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_4 , вимог пунктів 2.3 б), 12.1 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до ОСОБА_11 примусові заходи виховного характеру, у вигляді передачі його під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_5 .

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання та застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 таких примусових заходів виховного характеру.

Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_4 , який на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності, його законного представника, потерпілого та його законного представника, свідків, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню з огляду на таке.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 винним себе визнав частково. Пояснив, що проживає разом з матір`ю, сестрами та вітчимом. Батьки дозволили йому покататися на мопеді біля дому. Це було 24.07.2022 року. Він вирішив поїхати з другом ОСОБА_12 до річки. Після річки вони їхали додому до ОСОБА_12 по вул. Донбасівській. Ця дорога вузька, має круті повороти. На одному з поворотів він не побачив завчасно машину, яка їхала назустріч, і вони зіткнулися. Після зіткнення він та ОСОБА_12 впали, у ОСОБА_12 була зламана нога. Посвідчення водія він не має і правила дорожнього руху не вивчав. Автомобіль був великий, займав майже всю дорогу і він не зміг його об`їхати. З моменту встановлення перешкоди до зіткнення пройшло дві секунди. Їхав він з швидкістю 30-40 км/год.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5 пояснила, що є його матір`ю. Син навчається, допомагає їй по господарству. Вона перебуває у другому шлюбу, з батьком ОСОБА_4 розлучена. 24.07.2022 року син попросився покататися на мопеді. Вона дозволила йому покататися біля дому. Проте, через деякий час їй зателефонували з поліції та повідомили, що син потрапив у ДТП. Вона з чоловіком виїхала на місце, де побачила наслідки події. Знає про обставини ДТП лише зі слів сина. Дійсно ширина дороги була близько 3,5 м., тому автомобіль і мопед не роз`їхалися. Вона обіцяє контролювати сина, щоб таких випадків більше не було і згодна на передачу їй сина під нагляд.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що проживає разом з бабусею. Разом з ОСОБА_4 вони їздили на мопеді на річку. Потім, на його прохання, ОСОБА_4 повіз його додому. Ширина дороги, якою вони їхали, була близько 3 м. Він побачив автомобіль в зустрічному напрямку за 2 секунди до зіткнення. Ширина вулиці не дозволяла роз`їхатися. Він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ноги, лікувався 7,5 місяців.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 пояснив, що є батьком потерпілого. Матері в нього немає. Сина виховує бабуся, з якою він і проживає. Йому зателефонували і повідомили, що син потрапив у ДТП. Коли він приїхав на місце пригоди, то син вже знаходився у кареті «швидкої». Матеріальних претензій до ОСОБА_4 не має. Йому знайома дорога, де сталося ДТП. Вона дуже вузька, має безліч крутих поворотів і роз`їхатися зустрічним транспортним засобам там неможливо.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що їхав на автомобілі «Volkswagen» модель «Tuareg» н.з. « НОМЕР_1 » по вул. Донбасівській зі швидкістю 20 км/год. Для нього дорога спускалася вниз. Сама проїжджа частина дуже вузька, звивиста і її узбіччя заросло кущами та деревами. Він почув та побачив, що по цій дорозі йому назустріч підіймається мопед зі швидкістю 30-40 км/год. Коли він помітив мопед, то прийняв вправо, з`їхавши на узбіччя, та зупинився. В цей же час із-за повороту виїхав мопед під керуванням неповнолітнього ОСОБА_4 з пасажиром, який у зв`язку із невеликою відстанню між ними не впорався з керуванням та не встиг змінити напрям руху, внаслідок чого відбулося зіткнення його автомобіля та пасажира мопеду. Після зіткнення мопед впав разом з хлопцями. Він вийшов та встановив, що у пасажира була пошкоджена нога. Після ДТП до приїзду слідчої групи та складання схеми ДТП він не змінював розташування свого автомобіля.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що ОСОБА_4 навчався в ліцеї, де вона працює. Охарактеризувала його загалом позитивно.

З протоколу огляду місця ДТП від 24.07.2022 року та схеми до нього вбачається, що дорожнє покриття шириною 3,4 м., без розмітки, має заокруглення. Автомобіль «Volkswagen» модель «Tuareg» н.з. « НОМЕР_1 » розміщений на правому краю по ходу руху до вулиці Донбасівська. Мопед «Honda Dio» розташований на лівому узбіччі. Сліди гальмування зафіксовані лише 2 передніх коліс автомобіля, довжиною 2м. кожна. Відстань від лівих коліс автомобіля до краю дороги складає 1,5 м. та 1,8 м.

Згідно із висновком експерта № СЕ-19/111-22/30016-ІТ від 15.08.2022 року на момент огляду мопеда марки «Honda Dio» система рульового керування, робоча гальмівна система та елементи підвіски знаходилися у працездатному стані.

У відповідності із висновком експерта № СЕ-19/111-22/29991-ІТ від 15.08.2022 року на момент огляду автомобіля «Volkswagen Tuareg» н.з. НОМЕР_1 система рульового керування, робоча гальмівна система та елементи підвіски знаходилися у працездатному стані.

З висновку експерта № СЕ-19/111-22/30001-ІТ від 16.09.2022 року встановлено, що в момент первинного контакту мопед «Honda Dio» контактував переднім лівим кутом із лівою частиною (в районі переднього лівого крила) автомобіля «Volkswagen Tuareg» н.з. НОМЕР_1 .

Під час слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 28.07.2022 року встановлено, що з місця водія мопеда «Honda Dio» із за чагарників та заокруглення дороги автомобіль «Volkswagen Tuareg» помітно на відстані 31,0 м. до його передньої частини.

Згідно із висновком експерта № СЕ-19/111-22/37384-ІТ від 20.10.2022 року в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій мопеда «Honda Dio» ОСОБА_4 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.1 ПДР. В даній дорожній ситуації в діях водія мопеда «Honda Dio» ОСОБА_4 , експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.1 ПДР України. В даній дорожній ситуації водій мопеда «Honda Dio» ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди, шляхом виконання вимог п. 12.1 ПДР України. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «Volkswagen Tuareg» н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_13 повинен був керуватися пунктом 12.3 ПДР України. В діях водія автомобіля «Volkswagen Tuareg» н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_13 невідповідностей у виконанні вимог пункту 12.3 ПДР України не вбачається. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Tuareg» н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_13 своїми односторонніми діями не мав технічної можливості попередити зіткнення з мопедом «Honda Dio». Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія мопеда «Honda Dio» ОСОБА_4 вимогам пункту 12.1 ПДР України.

У відповідності із висновком експерта № 207 від 05.12.2022 року у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: закритий перелом середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, , що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я (більше 21 доби), а також рани лівого стегна та лівої гомілки, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (більше 6 днів, але менше 21 доби). Можливість утворення вище описаний тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не виключається.

Оцінюючи усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях неповнолітнього ОСОБА_4 містяться ознаки суспільно небезпечного діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

Як вбачаться зі свідоцтва про народження ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_4 виповнилося повних 15 років, тобто він, згідно із вимогами ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність за вчинення такого діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно із п.3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього можуть бути застосовані такі примусові заходи виховного характеру як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

У відповідності із ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року, передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники.

В судовому засіданні, вивчаючи данні про особу неповнолітнього, встановлено, що ОСОБА_4 навчався на І курсі КНЗ КОР «Васильківський професійний ліцей», позитивно характеризується за місцем навчання, на обліку у Служби у справах дітей та сім`ї не перебуває та не перебував.

Згідно характеристики з навчального закладу батьки приділяють належну увагу вихованню сина, цікавляться його навчанням, відвідують батьківські збори, підтримують постійний контакт з класним керівником.

Враховуючи данні про сім`ю, здатність матері забезпечити виховний вплив на сина, створити нормальну обстановку для його належного виховання, забезпечити позитивний вплив на сина та постійний контроль за його поведінкою, а також умови життя та виховання неповнолітнього, його ставлення до вчиненого, суд приходить до висновку про можливість застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 такого примусового заходу виховного характеру, як передачу його під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_5 .

Як зазначено в абзаці 4 п. 7 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж досягнення особою повноліття), тому відносно ОСОБА_4 мають бути встановлені примусові заходи виховного характеру строком на два роки.

Цивільний позов не заявлено. Доказів вартості судових витрат суду не надано. Відомостей про накладення арешту на речові докази матеріали кримінального провадження, що були надані суду, не містять.

Керуючись ст.97,105 КК України, ст. ст. 497, 500-501 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , строком на два роки, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Речові докази по справі, а саме автомобіль марки «Volkswagen» модель «Tuareg» н.з. « НОМЕР_1 », який переданий власнику на відповідальне зберігання залишити власнику, а мопед марки «Honda» модель «Dio» повернути власнику.

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1