Дата документу 22.08.2023Справа № 554/7596/23
У Х В А Л А

22 серпня 2023 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000614 від 20 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на автомобіль Renault Duster, д. н. з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 09 січня 2020 року ТСЦ 5345 належить ОСОБА_5 , та на автомобіль Hyundai H-1, д. н. з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , виданого 05 серпня 2020 року ТСЦ 5347, належить СВК «Андріївський», з позбавленням права на відчуження, розпорядження, користування та проведення будь-яких ремонтних робіт.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000614 від 20 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом того, що 19 серпня 2023 року, близько 22 год 30 хв, на 234 км автодороги Київ-Харків-Довжанський в Лубенському районі Полтавської області на смузі для руху в напрямку м. Харкова зіткнулися автомобілі Hyundai H-1, д. н. з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 та Renault Duster, д. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких помер в реанімаційному відділенні Хорольської ЛІЛ, а водія та пасажирів транспортного засобу Hyundai H-1, д. н. з. НОМЕР_3 , з травмами різного ступеню доставлено до Хорольської ЛІЛ.

20 серпня 2023 року працівниками поліції було проведено огляд місця події, під час якого оглянуто та вилучено автомобіль Renault Duster, д. н. з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 09 січня 2020 року ТСЦ 5345 належить ОСОБА_5 , та автомобіль Hyundai H-1, д. н. з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , виданого 05 серпня 2020 року ТСЦ 5347, належить СВК «Андріївський». В ході його проведення було встановлено наявність на транспортних засобах пошкоджень.

Для досягнення повноти, всебічності і неупередженості здійснення досудового розслідування, з метою збереження речових доказів та слідової інформації, зважаючи на необхідність проведення слідчих дій та відповідних судових експертиз, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження транспортних засобів, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ч. ч. 5 і 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 і п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Слідчим суддею встановлено, що постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 21 серпня 2023 року автомобілі Renault Duster, д. н. з. НОМЕР_1 , та Hyundai H-1, д. н. з. НОМЕР_3 , визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

Аналізуючи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що слідчим в повній мірі доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, так як названі транспортні засоби відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, за наявності достатніх підстав вважати, що останні зберігають на собі сліди кримінального правопорушення. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування та проведення будь-яких ремонтних робіт.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000614 від 20 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Renault Duster, д. н. з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 09 січня 2020 року ТСЦ 5345 належить ОСОБА_5 , та на автомобіль Hyundai H-1, д. н. з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , виданого 05 серпня 2020 року ТСЦ 5347, належить СВК «Андріївський», шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування та проведення будь-яких ремонтних робіт до скасування арешту майна у встановленому положеннями КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання вилученого майна майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, що по вул. Київській, 2 в м. Лубни Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7