Провадження № 1-р/734/2/23 Справа № 734/1565/18
У х в а л а

іменем України

12 травня 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення у кримінальному провадженні № 0000467, відомості про яке 31 липня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

за вироком від 03 жовтня 2019 року Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, не одружений, із вищою освітою, другий пілот Приватного акціонерного товариства МААК «Урга», житель АДРЕСА_1 , не судимий, визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, призначене йому покарання у виді шести років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

За ухвалою від 13 січня 2020 року колегії суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_3 змінений у частині призначеного покарання та призначене йому покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. В іншій частині зазначений вирок суду залишений без змін.

Засуджений ОСОБА_3 звернувся 04 травня 2023 року до Козелецького районного суду Чернігівської області із заявою про роз`яснення вироку від 03 жовтня 2019 року Козелецького районного суду Чернігівської області, постановленого щодо нього, в частині призначення додаткового покарання, оскільки вважає, що необхідно вказати про те, на які транспортні засоби поширюється позбавлення права керування транспортними засобами, та чи поширюється така заборона на авіаційний транспорт (літаки і гелікоптери).

Засуджений ОСОБА_4 подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_5 також подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч.ч. 1 і 2 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням особи, яка звернулась із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Законом України «Про дорожній рух» визначені правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст. 14 цього Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Згідно з ч.ч. 9 і 10 ст. 15 цього Закону право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.10 цих Правил терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» надані роз`яснення щодо своєчасного і правильного розгляду справ про злочини, передбачені статтями 286-289, 415 Кримінального кодексу України, а також справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 і 6 ст. 121, ч. 3 і 4 ст. 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, ч. 3 ст. 123, ст. 124, ч. 4 ст. 127, ч. 2 ст. 127-1, ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повітряний кодекс України (далі ПК України) встановлює правові основи діяльності в галузі авіації. Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.

Правовими нормами ст. 1 ПК України визначено, що у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: 9)авіаційний персонал - особи, які пройшли спеціальну фахову підготовку, мають відповідне свідоцтво і здійснюють льотну експлуатацію, технічне обслуговування повітряних суден, організацію повітряного руху, технічну експлуатацію наземних засобів зв`язку, навігації, спостереження; 54)літальний апарат - пристрій для польотів в атмосфері чи космічному просторі; 79)повітряне судно - апарат, що підтримується в атмосфері у результаті його взаємодії з повітрям, відмінної від взаємодії з повітрям, відбитим від земної поверхні.

Згідно з ч.ч. 1, 2 і 4 ст. 49 ПК України особа, яка належить до авіаційного персоналу, має відповідати кваліфікаційним вимогам за професійною ознакою, станом здоров`я та мати належним чином оформлене свідоцтво згідно з авіаційними правилами України. Свідоцтво видається окремо на кожну спеціальність осіб авіаційного персоналу. У свідоцтво можуть вноситися відмітки про право виконання деяких функцій, передбачених іншими спеціальностями. Наявність свідоцтва є необхідним для таких спеціальностей осіб авіаційного персоналу: 1)пілот повітряного судна; 2)диспетчер управління повітряним рухом (диспетчер служби руху); 3)персонал з технічного обслуговування повітряних суден; 4)члени випробувального екіпажу; 5)член екіпажу пасажирського салону (бортпровідник); 6)диспетчер із забезпечення польотів.

Авіаційні правила України «Загальні правила польотів у повітряному просторі України», затверджені наказом Державної авіаційної служби України, Міністерства оборони України № 66/73 від 06 лютого 2017 року, визначають порядок виконання польотів цивільних та державних повітряних суден, порядок обслуговування повітряного руху, порядок управління повітряним рухом, що гарантують безпеку польотів при використанні повітряного простору України та повітряного простору над відкритим морем, де відповідальність за обслуговування повітряного руху міжнародними договорами України покладено на Україну, цивільною та державною авіацією. Ці Авіаційні правила розроблені відповідно до Повітряного кодексу України та інших нормативно-правових актів України з питань діяльності у галузі цивільної та державної авіації з урахуванням стандартів та рекомендованої практики міжнародної організації цивільної авіації (далі - ІСАО), законодавства Європейського Союзу, документів ЄВРОКОНТРОЛЮ. Ці Авіаційні правила обов`язкові для виконання усіма фізичними та юридичними особами незалежно від форм власності та відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі авіації та використання повітряного простору України.

Роз`ясненню підлягає суть прийнятого рішення, а не мотиви та підстави для його прийняття. Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, тобто коли зміст судового рішення не є зрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати. При роз`ясненні судового рішення більш повно і зрозуміло здійснюється виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносяться зміни до рішення по суті і не розглядаються ті питання, які не були предметом судового розгляду.

У примітці до ст. 286 КК України (Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами) роз`яснено, що під транспортними засобами в цій статті та статтях 286-1, 287, 289 і 290 КК України слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби. Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у вказаній примітці до ст. 286 КК України.

Виходячи зі змісту ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких, зокрема, застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення.

Із урахуванням примітки до ст. 286 КК України, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, призначена особі за вироком суду додаткова міра покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами пов`язана із забороною, у визначених судовим рішенням строк, у праві керування всіма видами автомобілів, тракторами та іншими самохідними машинами, трамваями і тролейбусами, а також мотоциклами та іншими механічними транспортними засобами, у тому числі з електродвигуном потужністю понад 3 кВт, і така заборона не поширюється щодо авіаційного (повітряного) транспорту.

Зміст вказаного вище судового рішення у частині призначення засудженому ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є чітким та зрозумілим, не допускає різного тлумачення. Тому підстави для роз`яснення вироку від 03 жовтня 2019 року Козелецького районного суду Чернігівської області відсутні.

Відповідно до ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Керуючись ст.ст. 107, 372, 380 і 533 КПК України, суд

у х в а л и в:

заяву засудженого ОСОБА_3 про роз`яснення вироку від 03 жовтня 2019 року Козелецького районного суду Чернігівської області у кримінальному провадженні № 0000467, відомості про яке 31 липня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів із дня проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя