КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.05.2023 задоволено клопотання старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, терміном до 22.07.2023 включно.

Цією ж ухвалою визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі 161 040 000 гривень, із покладенням на нього, у випадку внесення застави, обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні; повідомляти

_____________________________________________________________________________

Справа № 761/17646/23 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/3536/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, засобів зв`язку; здати уповноваженому органу на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають йому право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, однак не більше 2 місяців з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі, визначеному судом.

Відмовлено в задоволенні заяви Голови Об`єднаної профспілкової організації АТ «Дніпропетровськгаз» ОСОБА_11 про взяття на поруки ОСОБА_6 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник вказував на те, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не було наведено доводів, не вказано у клопотанні і не надано відповідних матеріалів щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.

Зокрема, у інкримінованих ОСОБА_6 обставинах кримінальних правопорушень відсутня подія злочину, оскільки крім цитування диспозиції статті 191 КК України сторона обвинувачення не навела існування об`єктивних доказів протиправних дій, для твердження про можливу причетність ОСОБА_6 до злочину.

Сторона обвинувачення повністю викривляє об`єктивну ситуацію, яка складається в Україні протягом останнього часу на ринку розподілу природного газу, замовчує перед судом реальну ситуацію щодо проблеми не покриття існуючими тарифами на послуги з розподілу природного газу, фактичних витрат газорозподільчих компаній, що по суті і становить основу претензій сторони обвинувачення.

Висновки про розмір нібито спричиненої ОСОБА_6 як керівником AT «Дніпропетровськгаз» шкоди є необгрунтованими і суперечливими, а суми, на які посилається детектив, не є безповоротно втраченими і не відповідають критерію безнадійної заборгованості.

За викладених у повідомленні про підозру від 15.05.2023 обставин, AT «Дніпропетровська» не заволодівало і фізично не могло заволодіти чужим природним газом.

Також, слідчим суддею не надано належної оцінки відсутності у клопотанні сторони обвинувачення обставин і посилання на матеріали, які доводять причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Вчиненню вказаного злочину має передувати предикатне діяння, тобто інший злочин, внаслідок якого таке майно було набуте. Однак, якубачається зі змісту повідомлення про підозру від 15.05.2023 та з фактичних обставин справи, грошові кошти, перераховані AT «Дніпропетровська» на користь ТОВ «ЙЕ Енергія» були набуті облгазами в результаті їх законної господарської діяльності.

Від ТОВ «Оператор ГТС України» AT «Дніпропетровськгаз» грошових коштів ніколи не отримувало, аби стверджувати що мало місце незаконне заволодіння такими коштами.

Інкримінований ОСОБА_6 злочин, пов`язаний із заволодінням чужим майном за ч. 5 ст. 191 КК України в сумі 385 726 557,10 грн., ніяким чином не пов`язаний із викладеними у повідомленні про підозру від 15.05.2023 обставинами перерахування грошових коштів AT «Дніпропетровськгаз» як передоплату за природний газ постачальнику ТОВ «ЙЕ ЕНЕРГІЯ» в сумі 379 568 352,59 грн.

В судовому засіданні стороною обвинувачення не було наведено доводів, не вказано у клопотанні і не надано відповідних матеріалів щодо наявності підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Детектив, в порушення ст. 184 КПК України, у клопотанні не навів виклад обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризику переховування підозрюваного.

В умовах запровадженого воєнного стану значно посилені заходи безпеки, запроваджена комендантська година і перевірки на блокпостах, а тому, на переконання захисника, будь-яке намагання сховатись або втекти на кордон, є мінімальним з точки зору реальності.

Кримінальне провадження розслідується майже 7 місяців і орган досудового розслідування мав достатньо часу для збирання доказів, їх вилучення і забезпечення збереження, а тому є недоведеним існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Лише факт того, що підозрюваному відомі анкетні дані певних осіб, не може свідчити про те, що підозрюваний будь-яким чином незаконно впливатиме на них.

Крім того, апелянт зазначав, що сума отриманого підозрюваним доходу за останні 6 місяців становить 2 354 350,66 грн., а відтак, визначений слідчим суддею розмір застави, з огляду на майновий стан підозрюваного, є абсолютно непомірним для нього.

Також, захисник посилався на те, що підозрюваний постійно проживає в Україні, має постійне місце проживання; займає керівну посаду і здійснює в умовах повномасштабної війни керівництво об`єктом критичної інфраструктури, приймає участь в роботі комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій, активно займається благодійництвом і підтримує ЗСУ і волонтерів; має позитивні характеристики з місця роботи, має численні подяки і відзнаки, приймає активну участь у суспільному житті; одружений, має на утриманні двох дітей, виплачує у значному обсягу аліменти.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000075 від 25.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 255 КК України, та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що ТОВ «ЙЕ Енергія» () зареєстроване за юридичною адресою: м. Київ, вул. Острозьких Князів, будинок 32/2, 18 Поверх, приміщення 33. Засновниками указаного товариства є компанія-нерезидент ТІ.ДЖІ.АЙ ГАЗ ХОЛДІНГЗ ЛІМІДЕД (Т.G.I. GAS HOLDINGS LIMITED), беніфіціаром якої є ОСОБА_12

ОСОБА_12 , будучи беніфіціарним власником через засновника 100% - нерезидента України «ТІ.ДЖІ.АЙ ГАЗ ХОЛДІНГЗ ЛІМІДЕД (Т.G.I. GAS HOLDINGS LIMITED)» - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» (), а також власником опосередкованої суттєвої участі групи компаній «Регіональна Газова Компанія», до якої входять підприємства резиденти Україна ТОВ «ЙЕ Енергія» (код 38863790), ТОВ «Регіональна Газова Компанія» (), керівники підконтрольних газорозподільних компаній: Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ВІННИЦЯГАЗ"» (), далі по тексту АТ «ВІННИЦЯГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ВОЛИНЬГАЗ"» () далі по тексту АТ «ВОЛИНЬГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ДНІПРОГАЗ"» (), далі по тексту АТ «ДНІПРОГАЗ" (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ"» (), далі по тексту AT «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГA3» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПО¬ДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ЖИТОМИРГАЗ"» (), далі по тексту AT «ЖИТОМИРГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ЗАКАРПАТГАЗ"» (), далі по тексту AT «ЗАКАРПАТГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ"» (), далі по тексту АT «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГA3» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „КИЇВОБЛГАЗ"» (), далі по тексту АТ «КИЇВОБЛГАЗ" (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „КРИВОРІЖГАЗ"» (), далі по тексту АТ «КРИВОРІЖГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ЛЬВІВГАЗ"» (), далі по тексту АТ «ЛЬВІВГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „РІВНЕГАЗ"» (), далі по тексту АТ «РІВНЕГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „СУМИГАЗ"» (), далі по тексту АТ «СУМИГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПО-ДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ХМЕЛЬНИЦЬКГАЗ"» (), далі по тексту АT «ХМЕЛЬНИЦЬКГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ЧЕРНІГІВГАЗ"» (), далі по тексту АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» (), маючи умисел на заволодіння майном - активів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (), 100% власником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "МАГІСТРАЛЬНІ ГАЗОПРОВОДИ УКРАЇНИ", власники: Держава в особі Кабінету Міністрів України та Держава Україна (в особі суб`єкта управління об`єктами державної власності: (Міністерство енергетики України) у особливо великих розмірах, ставлячи власні інтереси вище суспільних та загальнодержавних, організував злочинну схему, яка полягає в оберненні власності на кошти, отримані від надання транспортних послуг з розподілу природного газу, які у свою чергу мали бути сплачені ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» за надання послуг транспортування природного газу відповідно до типового договору транспортування природного газу, затвердженого НКРЕКП, предметом якого є надання послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи; послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою; послуги балансування природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

З цією метою ОСОБА_12 створив стійку, ієрархічно структуровану організовано групу, до якої у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, залучив ОСОБА_13 , який перебував на посаді директора ТОВ «ЙЕ Енергія» (код 38863790) з 27.05.2019 по 05.07.2022; ОСОБА_14 , який перебував на посаді директора ТОВ «Регіональна газова компанія» () з 04.10.2017 по 28.02.2023, ОСОБА_15 , який з 01.07.2021 перебував на посаді заступника директора з операційної діяльності ТОВ «Регіональна газова компанія» (), ОСОБА_16 , який перебував на посаді Голови правління АТ «ВІННИЦЯГАЗ», ОСОБА_17 який перебував з 17.08.2020 на посаді Голови правління АТ «ДНІПРОГАЗ», ОСОБА_6 , який перебував з 03.03.2017 на посаді Голови правління АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», ОСОБА_18 , який перебував з 21.02.2021 на посаді голови правління АТ «ЗАКАРПАТГАЗ», ОСОБА_19 , який перебував з 14.06.2020 на посаді голови правління АТ «ЛЬВІВГАЗ» та якою ОСОБА_12 керував безпосередньо, при цьому, здійснював загальну координацію дій учасників злочинної групи, доручав їм планувати вчинення особливо тяжких злочинів проти власності, підшуковувати інших співучасників, створювати її окремі структури та брати участь у розподілі коштів, отриманих злочинним шляхом.

Так, упродовж 2020 року - на початку 2021 року, більш точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_12 та іншими співучасниками був розроблений злочинний план, спрямований на заволодіння майном ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» () шляхом використання існуючої на території України схеми постачання та транспортування природного газу, у якій приймали безпосередню участь підконтрольні організованій групі юридичні особи, а саме: ТОВ «ИЕ Енергія» (код 38863790); ТОВ «Регіональна газова компанія» (); АТ «ВІННИЦЯГАЗ», АТ «ДШПРОГАЗ», АТ «ДШПРОПЕТРОВСЬКГАЗ»; АТ «ЗАКАРПАТГАЗ»; АТ «ЛЬВІВГАЗ», а також підзвітні та підконтрольні ОСОБА_12 службові особи вказаних підприємств - ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ..

Згідно актів звірки розрахунків за 2021 рік між ТОВ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» та Операторами ГРМ, з`ясовано, що заборгованість Операторів ГРМ перед ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ» станом на 01.01.2021 року становить 184 680 525,35 грн.

Крім того, реалізовуючи заздалегідь розроблений злочинний план в інтересах ОСОБА_12 , за участю пособників: директора ТОВ «ЙЕ Енергія» (код 38863790) ОСОБА_13 , директора ТОВ «Регіональна газова компанія» () ОСОБА_14 ; заступника директора з операційної діяльності ТОВ «Регіональна газова компанія» () ОСОБА_15 , а також виконавців: голови правління АТ «ВІННИЦЯГA3» ОСОБА_16 ; голови правління АТ «ДНІПРОГA3» ОСОБА_17 ; голови правління АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГA3» ОСОБА_6 ; голови правління АТ «ЗАКАРПАТГA3» ОСОБА_18 , голови правління АТ «ЛЬВІВГАЗ» ОСОБА_19 , ТОВ «ЙЕ ЕНЕРГІЯ» не поставили природний газ на зазначену суму на покриття обсягів нормативних втрат та виробничо-технологічних втрат природного газу та не повернули перераховані грошові кошти, що підтверджується актами звірки взаєморозрахунків, оборотно-сальдовими відомостями між ТОВ «ЙЕ ЕНЕРГІЯ» та зазначеними Операторами ГРМ в період 2021 року за вказаними договорами купівлі-продажу природного газу, які діяли протягом 2021 року.

Згідно долучених до клопотання матеріалів, 15.05.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у заволодінні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, та у набутті, використанні, розпорядженні майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчиненому організованою групою в особливо великому розмірі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

23.05.2023 старший детектив першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, із визначенням застави в розмірі 2 171 893 066, 73 гривень у національній грошовій одиниці, із покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкуватися зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.05.2023 задоволено клопотання детектива, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, терміном до 22.07.2023 включно, із визначенням ОСОБА_6 застави у розмірі 161 040 000 гривень, із покладенням на нього, у випадку внесення застави, обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Визначено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, однак не більше 2 місяців з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі, визначеному судом.

Відмовлено в задоволенні заяви Голови Об`єднаної профспілкової організації АТ «Дніпропетровськгаз» ОСОБА_11 про взяття на поруки ОСОБА_6 .

З такими висновками частково погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що детективом у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, п. 3 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про визначення застави в розмірі 161 040 000 гривень 00 копійок.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання детектива або застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Посилання апелянта на недоведеність обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначених кримінальних правопорушень.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності викладених у підозрі відомостей фактичним обставинам події, відсутності у матеріалах справи доказів винуватості підозрюваного, та недоведеності події та складу кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає передчасними.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів всупереч доводам апеляційної скарги вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та дані про особу підозрюваного.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність детективом у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Посилання захисника на те, що в умовах воєнного стану в державі можливість переховування підозрюваного є мінімальною, не спростовують існування у кримінальному провадженні ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, у тому числі на території України.

Доводи апелянта про те, що підозрюваний має постійне місце проживання в Україні, займає керівну посаду і здійснює в умовах повномасштабної війни керівництво об`єктом критичної інфраструктури, приймає участь в роботі комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій, активно займається благодійництвом і підтримує ЗСУ і волонтерів, має позитивні характеристики з місця роботи, має численні подяки і відзнаки, приймає активну участь у суспільному житті, одружений, має на утриманні двох дітей, виплачує у значному обсягу аліменти, були враховані слідчим суддею, проте не забезпечують впевненість у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного та не є достатньою підставою для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Твердження апелянта про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірний для ОСОБА_6 , є безпідставними, оскільки з урахуванням обсягу повідомленої підозри, майнового та сімейного стану підозрюваного, розміру збитків, заподіяння яких інкриміновано підозрюваному, колегія суддів приходить до висновку, що застава саме у межах 60 000розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 161 040 000 гривень, є такою, що достатньою мірою гарантуватиме виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та спонукатиме до їх виконання належним чином.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що слідчим суддею не встановлено наявності підстав для задоволення клопотання детектива у частині визначення підозрюваному застави у розмірі 2 171 893 066,73 грн., та визначено підозрюваному заставу у значно меншому розмірі, з чим погоджується і колегія суддів.

На переконання колегії суддів, такий розмір застави достатньою мірою гарантує виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та спонукає до їх виконання належним чином.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави, слідчий суддя помилково визначив в ухвалі строк дії такої ухвали до 22.07.2023 включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців

Як визначено п. 4 ч. 3, ч. 4 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у межах кримінального провадження № 0000075 ОСОБА_6 повідомлено про підозру 15.05.2023, а тому, на день звернення детектива із клопотанням до слідчого судді - 23.05.2023, граничним днем закінчення строку досудового розслідування було 15.07.2023. Відомості про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, матеріали клопотання не містили.

Таким чином, станом на день розгляду слідчим суддею клопотання детектива, останнім днем строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000075 стосовно ОСОБА_6 було 15.07.2022.

За таких обставин, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя, за відсутності відомостей про продовження строку досудового розслідування, міг визначити строк дії ухвали лише до граничного дня закінчення строку досудового розслідування, який існував на час постановлення оскаржуваної ухвали, тобто до 15.07.2023.

Однак, строк дії запобіжного заходу ОСОБА_6 слідчим суддею продовжено до 22.07.2023, тобто поза межами строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000075.

За таких обставин у їх сукупності, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання детектива, та застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідуваннякримінального провадження № 0000075 до 15.07.2023 включно із визначенням застави у розмірі 60 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 000 грн., та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, строком до 15.07.2023.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2023 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000075, а саме до 15 липня 2023 включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 60 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 000 гривень у національній грошовій одиниці.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКС України в місті Києві, код банку - 820172, номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186)

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, обчислювати з дня внесення застави до 15 липня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3