КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/4609/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000027 від 17.01.2022 та продовжено строк тримання під вартою до 18 серпня 2023 року щодо підозрюваного за ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольнивши клопотання слідчого слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведено обставини можливої причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються в даному провадженні, на час розгляду клопотання ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати і вони не зменшились. Також слідчий суддя звернув увагу на обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно здійснити органу досудового розслідування у кримінальному провадженні щоб забезпечити повноти з`ясування всіх обставин вчинених злочинів.

Не погоджуючись з таким рішенням захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати щодо його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою. На думку захисника, ухвала слідчого судді є незаконною, так як висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, які належним чином не викладені в клопотання і за якими не вбачається конкретних протиправних дій з боку його підзахисного. Ця обставина, вважає захисник, ставить під сумнів обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_7 . На переконання захисника, у поведінці його підзахисного відсутній ризик переховування від органу досудового розслідування чи суду, оскільки він повернувся до України після того, як за його місцем проживання були проведені обшуки. Ця ж обставина нівелює і ризик приховування чи знищення речових доказів у кримінальному провадженні. Інші ж ризики не процесуальної поведінки ОСОБА_7 є лише припущенням сторони обвинувачення так як ніякими доказами не підтверджуються. Захисник вважає, що слідчий суддя постановивши ухвалу не врахував правових позицій ВССУ, які були викладені у відповідних Листах за 2013 рік, та практики Європейського суду з прав людини у подібних провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили ухвалу слідчого судді скасувати, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які розслідуються, виклад обставин, що дають підстави підозрювати останнього, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, зібраних під час досудового розслідування.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України. Слідчим суддею досліджено доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії обраного раніше запобіжного заходу та встановлено, що з метою проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, а також для виконання вимог ст.290,291 КПК України та, зокрема, скласти обвинувальний акт та закінчити досудове розслідування, виникла необхідність в продовженні строку дії цього запобіжного заходу.

При вирішенні питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою слідчим суддею перевірені доводи клопотання органу досудового розслідування щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та встановлено, що заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та існують на даний час. Наявні в матеріалах кримінального провадження докази, як зазначив слідчий суддя та на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може ухилитись від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від дев`яти до дванадцяти років розуміючи наслідки завершення досудового слідства та судового розгляду для уникнення останнім кримінальної відповідальності. ОСОБА_7 має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.Також, доведено, що продовжує існувати ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), оскільки на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування та не встановлені всі можливо причетні особи до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.Також доведено, що не зменшився ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні), оскільки з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, вже володіє інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Окрім того, у разі встановлення слідством інших фактів придбання, зберігання чи збуту членами злочинної організації наркотичних засобів та психотропних речовин, за аналогічних обставин, ОСОБА_7 буде вчиняти активні дії по впливу на вказаних осіб, з метою відвернення надання ними викривальних показань щодо діяльності злочинного угрупування.

Прокурор вказує, що наявність у ОСОБА_7 сталих зв`язків у правоохоронних органах, обізнаність з методикою та засобами їх діяльності, у випадку не продовження строку тримання під вартою, призведе до забезпечення, у тому числі можливого надання ним порад та вказівок стосовно завуальованого спілкування в телефонних розмовах з використанням маршрутизаторів (інтернет роутерів) та месенджерів на базі соціальних мереж, які неможливо відслідкувати гласними чи негласними засобами контролю іншим, невстановленим на даний час особам, які причетні до вчинення вказаних злочинів.

Також органом досудового розслідування в клопотанні доведено, ОСОБА_7 шляхом погроз фізичною розправою, застосуванням фізичних заходів впливу, нанесенням побоїв чи мордувань, може здійснювати незаконний вплив на інших учасників створеної ним злочинної організації. Вказане підтверджується тим, що 15.10.2022 ОСОБА_10 у присутності та за згодою ОСОБА_7 вже застосовував стосовно іншого учасника злочинної організації ОСОБА_11 фізичні заходи впливу, шляхом нанесення ударів в обличчя та по голові, погрожуючи застосуванням більш жорстоких заходів впливу. Зазначені дії вчинялися за порушення встановлених правил діяльності злочинної організації, що вказує на можливість та здатність ОСОБА_7 до вчинення незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, обвинувачених та експертів у цьому ж кримінальному провадженні з метою відвернення встановленої законом відповідальності за вчинені ним злочини.

Зазначені вище обставини свідчать про продовження існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином), зокрема, шляхом підшукування осіб, що можуть надати органу досудового розслідування вигідні для нього неправдиві показання.

Вказане підтверджується тим, що відповідно до даних досудового розслідування, після проведення 21.10.2022 обшуків у окремих учасників злочинної організації та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, членами злочинного угрупування підшукувалися особи, яким за грошову винагороду пропонувалося визнати вину у вчиненні злочинів, які ними не вчинялися, що вказує на здатність та можливість останніх перешкоджати кримінальному провадженню як на стадії досудового розслідування так і на стадії судового розгляду.

За таких обставин доводи захисту про те, що суд не розглядав можливості застосування інших запобіжних заходів є непереконливими, стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні клопотання суддя також врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень та їх наслідки, дані про особу підозрюваного та дійшов висновку про відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки орган досудового розслідування в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 на свободу, та вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000027- залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3