справа № 208/6689/22
№ провадження 1-кп/208/257/23
ВИРОК

Іменем України

26 червня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши справу кримінального провадження № 0000830 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на час вчинення інкримінованого злочину раніше судимого:

- 09.08.2022 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин,

у подальшому 19.01.2023 року засудженого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 389, 71, 72 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту, остаточно призначено покарання у виді 1 місяці 10 днів арешту, покарання відбуте 05.05.2023 року,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи судимим за ст. 190 ч.1 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

Приблизно о 17.00 годині 30.09.2022 року, ОСОБА_9 перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_10 , який сидів на лавці біля першого під`їзду зазначеного будинку тримаючи в руках свій мобільний телефон.

Присівши на лавку поряд з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 під час виниклої розмови побачив, що потерпілий поклав свій мобільний телефон до лівої кишені куртки.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, ОСОБА_9 приблизно о 17.20 годині, скориставшись тим, що потерпілий тимчасово втратив контроль над своїм майном, таємно викрав з лівої кишені куртки ОСОБА_11 належний останньому мобільний телефон «Redmi 9А» вартістю 2 137,50 гривень, після чого утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши своїми діями ОСОБА_10 майнову шкоду на зазначену вище суму.

У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений пояснив суду, що з потерпілим він раніше не знайомий.

В вечірній час 30.09.2022 року, він знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 , де побачив потерпілого, який сидів на лавці з мобільним телефоном в руках. Підійшов до того та попросив цигарку. Потім з потерпілим зав`язалась розмова, під час якої останній поклав мобільний телефон до кишені куртки. Звернувши на це увагу, вирішив телефон викрасти, і в ході подальшого спілкування, скориставшись моментом витяг мобільний телефон з кишені потерпілого, після чого з місця події пішов. Злочин вчинив з корисливих мотивів. В подальшому заклав мобільний телефон до ломбарду на документи свого друга. Гроші витратив на власні потреби.

Вину визнає повністю та щиро кається у скоєному. Він засуджує свою поведінку та категорично запевнює, що надалі ніколи не вчинить протиправного діяння, буде працювати та чесно заробляти на життя.

Просить його суворо не карати, не позбавляти волі, застосувати покарання з випробуванням, при цьому враховуючи його твердий намір не вчиняти будь-яких правопорушень, тривалість іспитового строку для нього не має ніякого значення.

Враховуючи клопотання ОСОБА_9 про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом обвинуваченого, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні, не потребують окремого дослідження у ході судового розгляду і це враховується судом при постановленні вироку.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження та визначеного обсягу доказів на їх підтвердження, керуючись законом, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Бабаскін попереднє засуджений 09.08.2022 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, у подальшому 19.01.2023 року засуджений Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 389, 71, 72 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту, остаточно призначено покарання у виді 1 місяці 10 днів арешту, покарання відбуте 05.05.2023 року.

Кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст. 190 та ч.2 ст. 389 КК України віднесені законодавством до кримінальних проступків.

Пункт 2-1 частини 1 статті 89 КК України передбачає, що особами які не мають судимості, визнаються засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття ними покарання.

Відповідно до роз`яснень ЄСПЛ, право на справедливий суд, визначене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (ЄКПЛ), є також пов`язане з вимогами щодо єдиного застосування закону.

У системі судів загальної юрисдикції судова практика вищих судових інстанцій виступає орієнтиром як для нижчих судів, так і для інших правозастосовних органів. Згідно зі ст. 36 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 4 ст. 70 КК України, у її взаємозв`язку із положеннями п. 2-1 ч. 1 с т. 89 цього Кодексу викладено в Постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 02.11.2022 у справі No 234/17282/17 (провадження No 51-2969км21), згідно якого погашення судимості на підставі п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК не звільняє суд від обов`язку застосувати положення ч. 4 ст. 70 цього Кодексу та зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних проступків, покарання, відбуте повністю за попереднім вироком.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання ним своєї вини та щире каяття і осуд своєї протиправної поведінки.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання суд повинен враховувати, крім іншого, чи дає поведінка обвинуваченого із дня вчинення кримінальних правопорушень до ухвалення судового рішення підстави до висновку про позитивні зміни морально-психологічного стану та ставлення до загальноприйнятих норм і правил поведінки у суспільстві.

Норми кримінального законодавства наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Обране покарання не повинно становити істотну диспропорцію, тобто бути адекватним вчиненому та не становити «особистого надмірного тягаря для особи», повинно відповідати справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому Бабаскіну виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких корисливих злочинів, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, скарг на його поведінку у побуті за місцем мешкання не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, враховує обставини які пом`якшують його покарання, відсутність обставин які б його обтяжували.

Враховуючи викладене, принцип індивідуалізації покарання, позицію державного обвинувачення, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливо шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі, з встановлення іспитового строку.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

На думку суду, зазначене покарання є законним та справедливим, таким, що буде сприяти виправленню обвинуваченого, попередження вчиненням нових злочинів.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.01.2023 року, більш суворим покаранням за теперішнім вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 70 ч.4, 72 КК України, в строк відбуття призначеного ОСОБА_6 покарання, зарахувати відбутий ним строк покарання за попереднім вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.01.2023 року у виді 1 місяця 10 днів позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової експертизи у сумі 170 гривень.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Redmi 9a», знявши арешт з майна, залишити у потерпілого ОСОБА_10 .

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_6 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1