У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2023 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № № 0000107 від 12.02.2019

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000107 від 12.02.2019 за підозрою ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 263,ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період 2018-2019 років ОСОБА_5 , являючись службовою особою юридичної особи приватного права директором суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба» (код ЄДР 41073159), на якого в силу статуту Товариства та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», покладено виконання організаційно розпорядчих і адміністративно господарських функцій, вступив в злочинну змову з представниками ПАТ «Укрсоцбанк» (код ЄДР 00039019) та, діючи умисно як пособник заволодіння іпотечним майном «Фірми Т.М.М.» - ТОВ (код ЄДР 14073675), ТОВ «ТММ Будкомплект» (код ЄДР 31481857) забезпечив виконання його Товариством недостовірної оцінки заставного майна боржника та майнового поручителя і надання звітів оцінки для використання у виконавчих провадженнях №55614130 від 23.01.2018, №55614508 від 23.01.2018, №55614244 від 23.01.2018, №55614362 від 23.01.2018, №55614317 від 23.01.2018, №58713777 від 25.03.2019, що призвело до продажу об`єктів нерухомості боржника за заниженою вартістю та недоотримання коштів для погашення заборгованості по кредитному договору №252-СВ від 04.03.2004 на суму 192 590 236, 57 грн.

04.03.2004 між фірмою «Т.М.М.» - ТОВ та Акціонерно-комерційним банком «ХФБ Банк Україна», правонаступником якого було ПАТ «Укрсоцбанк», а потім стало АТ «Альфа Банк», укладено кредитний договір № 252-СВ.

29.04.2014 між Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено додаткову угоду №47 до договору № 252-СВ від 04.03.2004, якою затверджено нову редакцію даного договору, яким визначено кінцевий термін користування та погашення кредиту 31.03.2021, а заборгованість позичальника станом на 29.04.2014 зафіксована в сумі 15 376 721 євро.

Умовами вказаного договору Фірму «Т.М.М.» - ТОВ, як позичальника за кредитним договором, зобов`язано щорічно надавати звіти про оцінку майна, наданого Банку в заставу, які мають бути задовільними для банку за формою та змістом та підготовлені оцінювальною компанією прийнятною для банку.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ, ТОВ «ТММ - Будкомплект» () та банком укладено іпотечні договори в новій редакції від 27.05.2014 та 28.05.2014, відповідно до яких всі зобов`язання боржника забезпечувалися його нерухомим майном та поручителя, розташованих в місті Києва за адресами: вул. Володимирська, 49а, вул. Луначарського, буд.4, вул. Галі Тимофєєвої, буд. 3, вул. Звіринецька, буд. 59, вул. Жмеринська, буд. 22.

Указаними іпотечними договорами, передбачено право банку, у разі настання випадку невиконання, звернення стягнення на предмети іпотеки, шляхом позасудового врегулювання та/або шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом, та/або звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку, в тому числі шляхом звернення у власність банку.

Упродовж дії кредитної лінії, відповідно до умов договору № 252-СВ від 04.03.2004, ПАТ «Укрсоцбанк» постійно приймав від боржника звіти виготовлені оцінювальною компанією - ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Соломон - груп» (код ЄДР 31900583) про оцінку заставного майна, яка завжди була прийнятною для банку із задовільними формою та змістом та підтверджувала розмір вартості активів, якими перекривався кредит.

Зокрема, протягом червня липня 2016 року, на виконання своїх зобов`язань по кредитному договору №252-СВ від 04.03.2004 (у новій редакції від 29.04.2014) на замовлення Фірми «Т.М.М.» - ТОВ, Товариством «МЮК «Соломон - груп», яке має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №16286/14 від 14.04.2014, виданого Фондом державного майна України, проведено оцінку вказаного заставного майна, звіти якого прийняті банком та відповідно до яких ринкова вартість всього іпотечного майна, згідно оцінки визначена в сумі 653 278 432 грн. (без ПДВ).

Протягом травня 2017 року управлінням по роботі з заставами ПАТ «Укрсоцбанк» проведено внутрішньобанківську оцінку мінімальної ринкової вартості іпотечних об`єктів фірми «Т.М.М.» - ТОВ та ТОВ «ТММ-Будкомплект», вартість яких визначена в сумі 13 990 231.58 доларів США, що була близькою до розміру простроченої заборгованості з повернення отриманого кредиту та яка з відома директора з правових питань та по роботі з проблемними активами управління по роботі з проблемними активами Департаменту по роботі з інвестиційними та неопераційними активами ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_6 була погоджена співробітниками очолюваного ним управління, з представниками Фірми «Т.М.М.» - ТОВ в процесі електронного листування.

У грудні 2017 року, посадові особи ПАТ «Укрсоцбанк», у зв`язку з неможливістю задоволення Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ вимоги банку про повне дострокове погашення заборгованості, звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , з метою дострокового стягнення на його користь заборгованості за кредитом, яка станом на 13.11.2017 становила 14 857 932,43 євро, що еквівалентно 459 147 256,92 грн., яким 20.12.2017 було вчинено виконавчі написи про звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна боржника Фірми «Т.М.М.» - ТОВ та ТОВ «ТММ-Будкомплект», а саме: № 7858 щодо звернення стягнення на групу нежилих приміщень №№ 116; 118; 123 та квартири АДРЕСА_1 ; № 7862 щодо звернення стягнення на групи приміщень №№ 25; 33; 40; 43 за адресою: АДРЕСА_2 ; № 7860 щодо звернення стягнення на групи приміщень №№ 144; 145; 151; 153 за адресою: АДРЕСА_3 ; № 7859 щодо звернення стягнення на майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_4 ; № 7861 щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_5 .

23.01.2018 та 25.03.2019 на виконання вищевказаних написів державними виконавцями Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відкрито виконавчі провадження №55614244, №55614130, №55614317, №55614362, №55614508, а приватним виконавцем ОСОБА_10 виконавче провадження № 58713777, в рамках яких за участі представника ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_11 проведено опис та арешт вказаного майна та призначено відповідальним зберігачем представника банку.

У подальшому, за заявами головного юрисконсульта відділу по роботі з проблемною заборгованістю клієнтів корпоративного бізнесу ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_12 , державними та приватним виконавцями, призначений суб`єкт оціночної діяльності - ТОВ «Приватна експертна служба» (), від імені оцінювачів якого у процесі примусового стягнення складено звіти, що містять підроблені підписи та занижену вартістю іпотечного майна, що підтверджено висновками судових оціночно-будівельних експертиз №№80/8 від 21.08.2020, №85/8 від 26.08.2020, №86/8 від 28.08.2020, №87/8 від 31.08.2020, №89/8 від 02.09.2020, №91/8 від 07.09.2020, №92/8 від 04.09.2020, проведених під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, внаслідок чого Фірмі «Т.М.М.» - ТОВ, відповідно до комісійної судово-економічної експертизи №24184/24185/22-72/26826-26831/22-72 від 19.10.2022 та додаткової комісійної судової економічної експертизи №395/23-71/5266/23-71/5267/5268/23-72 від 14.03.2023, заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 192 590 236.57 грн.

При цьому, оплата послуг ТОВ «Приватна експертна служба» за проведення вказаних недостовірних оцінок, всупереч ч. 3 ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження», здійснена банком безпосередньо на підставі договорів про проведення незалежної оцінки №№00189, 00190, 00191, 00192, 00193, 0200 від 05.07.2018 та 01.08.2018, укладених між ОСОБА_5 та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі ОСОБА_6 , ОСОБА_13 .

Незважаючи на це, директором ТОВ «Приватна експертна служба» ОСОБА_5 вказані звіти, затверджено особистим підписом та направлено до державної виконавчої служби, на підставі яких державними виконавцями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та приватним виконавцем ОСОБА_10 підготовлено повідомлення стягувачу та боржнику про вартість майна, визначеної в інтересах банку, та заявки до ДП «СЕТАМ» з початковою ціною їхнього продажу, розрахованою в підроблених звітах ТОВ «Приватна експерта служба».

Отримавши вказані повідомлення, посадові особи банку усвідомлюючи, що фінансові вимоги банку до боржника в повному обсязі не задовольняються, всупереч наявній у їх розпорядженні внутрішньобанківській оцінці мінімальної ринкової вартості майна та звітів ТОВ «МЮК Соломон-груп», погодили подальшу його реалізацію за явно заниженими цінами з метою незаконного заволодіння ним банком та третіми особами.

10.09.2018, 09.11.2018, 30.11.2018, 05.12.2018, 20.02.2019, 15.07.2019, 22.04.2021 у ДП «СЕТАМ» були проведені електронні торги, за результатами яких майно викуплено банком та третіми особами, а за рахунок коштів, отриманих від його реалізації, сума кредиту фірми «Т.М.М.» - ТОВ була погашена на половину, хоча відповідно до звітів про незалежну оцінку нерухомого майна ТОВ «МЮК «Соломон - груп» та внутрішньобанківської оцінки, сума кредиту перекривалась повністю.

30.11.2018 за результатами проведення на ДП «СЕТАМ» електронних торгів по групі нежилих приміщень №144 (лот №312708, протокол проведення електронних торгів №373131), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , переможцем став громадянин України ОСОБА_14 , який придбав його за ціною 45 411 483.45 грн. без ПДВ та сплатив вказану суму.

05.11.2019 вищезазначене нерухоме майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, у кримінальному провадженні №0000107 від 12.02.2019 на даний час існує необхідність в накладенні арешту нежилого приміщення №144, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 із забороною розпоряджатись і користуватись ним будь-яким чином та здійснювати будь-яке відчуження зазначеного майна, у зв`язку з тим, що існують достатні підстави вважати, що вказане майно реалізовано з метою протиправного заволодіння ним із значним заниженням вартості та шляхом проведення електронних торгів із залученням заздалегідь погодженого складу учасників.

Відповідно до інформаційного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником нежилого приміщення №144, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_14 , реєстраційний номер платників податків НОМЕР_1 .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його використання, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене з метою збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник власника майна в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В той же час слідчим не доведено, що майно, на яке останній просить слідчого судді накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та на нього спрямовано кримінальне правопорушення, таким чином майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

А відтак прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України та не обґрунтовано при цьому наявність правових підстав для такого арешту та необхідності у його накладенні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того ОСОБА_14 , володіє вищевказаним майном з 2018 року, доказів того, що останній має намір відчужити або перетворити вказане майно слідчому судді надано не було.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

В той же час таке обмеження права власності ОСОБА_14 не є співмірним і пропорційним завданням кримінального провадження, враховуючи що останній не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на нежитлове приміщення №144, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № № 0000107 від 12.02.2019 відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1