Справа № 357/7162/23
У Х В А Л А

04.07.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002432 від 22.05.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерна Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

1) 27.03.2003 Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 304, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;

2) 15.05.2006 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, 14 місяців;

3) 25.10.2006 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

4) 10.10.2017 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст.185 КПК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнити з випробувальним терміном на 3 роки. Згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 29.11.2021 засудженого ОСОБА_3 направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської область ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

У С Т А Н О В И В:

15.06.2023 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.06.2023 у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України першочерговим завданням підготовчого судового засідання є вирішення питання про можливість призначення судового розгляду, у зв`язку з чим, суд з`ясовує, чи наявні підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 314 КПК України.

З цією метою, у підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано думку учасників судового провадження щодо вказаних питань.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. На обгрунтування клопотання вказала на те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок 22.05.2018 після чого ухилився від органу досудового розслідування. З часу вчинення кримінального проступку пройшло більше п`яти років, тому просить на підставі ч. 2 ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання, а кримінальне провадження у справі закрити.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому цілком і повністю зрозуміла підстава та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та він надає свою згоду на таке його звільнення у рамках указаного кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому пояснив, що він дійсно вчинив кримінальне правопорушення 22.05.2018, свою вину визнає та щиро кається. Він знав про те, що стосовно нього проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні у зв`язку з чим декілька разів з`являвся до слідчого. Потім він поїхав у м. Київ на роботу у перестав ходити до слідчого. Йому було відомо про те, що слідчий його викликає, однак він на виклики не прибував. Наразі він перебуває в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», де відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.10.2017.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Зокрема, пунктом 1 частини 2 статті 284 наведеного Кодексу кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки), судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно обвинувального акту, 22.05.2018 близько 17 год. 40 хв. ОСОБА_3 , проходячи повз магазин АЗС «Інтернафта», який розташований по вул. 2-га Піщана, 7-А, в м. Біла Церква Київської області на землі незаконно придбав - знайшов презерватив з рідиною коричневого кольору, ззовні схожу на наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований. Пересвідчившись по зовнішніх ознаках, що вказана речовина є наркотичною, оскільки в минулому мав досвід вживання наркотичних засобів, ОСОБА_3 поклав презерватив з рідиною коричневого кольору до правої кишені своєї кофти, в яку був одягнений та незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

В подальшому, 22.05.2018 о 19 год. 40 хв. поблизу будинку № 3 по вул. Героїв Чорнобиля в м. Біла Церква Київської області працівниками Білоцерківського ВП було затримано ОСОБА_3 та в ході його особистого обшуку в присутності понятих із правої кишені його кофти, в яку він був одягнений, виявлено та вилучено презерватив з рідиною коричневого кольору, яка містить у своєму складі опій ацетильований, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Маса опію ацетильованого (в перерахунку на суху речовину) в рідині становить 0,294 г, який ОСОБА_3 посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положення Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 309 КК України, (в редакції Закону, чинного на час вчинення злочину - 22.05.2018), за вчинення цього злочину була передбачена кримінальна відповідальність у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк, тобто в силу норм ст. 12 КК України в редакції 22.11.2018, зазначене кримінальне правопорушення було нетяжким злочином.

01.07.2020 набув чинності N 2617-VIII від 22.11.2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень". Вказаним законом внесені зміни до ч. 1 ст. 309 КК України згідно з якими кримінальна відповідальність за скоєння цього кримінального правопорушення настає у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України віднесено до кримінальних проступків.

Тобто, вказаним законом пом`якшено кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, Закон № 2617-VIII відповідає таким ознакам, а тому має зворотну дію в часі в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність, тобто його дія поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання ним чинності.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 49 КК перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення слідства, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року (провадження N 5-1кс15), під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо)… Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство... При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року (провадження N 51-9040 км 18) на підставі аналізу положень ч. 1 ст. 281 КПК колегія суддів дійшла висновку, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування "місцезнаходження підозрюваного невідоме" може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема, із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що відомості до ЄРДР були внесені 22.05.2018 за № 0002432. Повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України було вручено 06.11.2018 його матері ОСОБА_7 . Ухвалами слідчого судді від 07.12.2028 та від 07.08.2019 було надано дозвіл на затримання ОСОБА_3 з метою його приводу в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. 23.07.2019 постановою слідчого було зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні у зв`язку із неможливістю встановити місцезнаходження ОСОБА_3 .

Враховуючи вказане вище, дослідивши наявні в матеріалах досудового розслідування документи з метою вирішення клопотання, суд вважає, що постанова слідчого про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 23.07.2019 є такою, що винесена з порушенням вимог ст.ст. 280, 281 КПК України, оскільки, не ґрунтуються на допустимих та належних доказах.

Згідно вимог ч. 1 ст. 281 КПК України, (в редакції Закону станом на час винесення постанови слідчого - 23.07.2019) якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його в розшук. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вноситься до Єдиного реєстру реєстру досудових розслідувань

В наданих прокурором та досліджених судом матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_3 належним чином викликався до слідчого чи прокурора згідно вимог ст.ст. 135, 136 КПК України, що його місцезнаходження дійсно не було встановлено. Крім того, у матерілах відсутня також постанова слідчого про те, що ОСОБА_3 було оголошено в розшук у зв`язку з невстановленням місця його перебування чи ухиленням від явки на виклики слідчого.

Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 280 КПК України, до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку із обставинами, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України (оголошено в розшук підозрюваного).

Разом з тим, на момент зупинення досудового розслідування, у слідчого, не було жодних доказів, які б підтверджували здійснення ним всіх необхідних дій для розшуку підозрюваного, які не дали позитивного результату. В матеріалах справи взагалі відсутні докази того, що орган досудового розслідування вживав будь-які дії, направлені на розшук ОСОБА_3 , для встановлення місця його проживання, а також відсутні докази належного здійснення його виклику до слідчого.

За таких обставин, суд вважає, що слідчий формально з грубим порушенням вимог закону виніс постанову від 23.07.2019 про зупинення досудового розслідування без оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_3 . На думку суду, вказана постанова є незаконною та такою, що не підтверджує факт ухилення останнього від слідства.

Отже матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_3 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування, а зупинення провадження по кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого без оголошення його в розшук саме по собі не свідчить про ухилення від органу досудового розслідування.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, яке було вчинено 22.05.2018.

Початком перебігу строку давності є день, коли було вчинено кримінальне правопорушення - 22.05.2018 і ця обставина сторонами не заперечується. Таким чином з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більще 3 років.

В матеріалах дослідженого судом кримінального провадження відсутні дані щодо вчинення ОСОБА_3 у період з 22.05.2018 по даний час нових кримінальних правопорушень. Зокрема із вимоги УІАП ГУ НП в Київській області від 17.04.2023 № 11446/109/1100/2023 вбачається, що станом на 17.04.20223 ОСОБА_3 після 22.05.2018 нового кримінального правопорушення не вчиняв.

Враховуючи викладене, суд вважає, що перебіг давності у даному кримінальному провадженні в розумінні вимог ч. 2 ст. 49 КК України, ст. 281 КПК України не зупинявся.

Відповідно достатей 284 - 288 КПК України процесуально-правовими підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

На виконання вимог ч. 3 ст. 285 КПК України ОСОБА_3 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яка є не реабілітуючою і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 після вчинення кримінального правопорушення від досудового слідства не ухилявся, з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років, нових злочинів, які б переривали строк давності, не вчинив, під час підготовчого судового засідання просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності за згодою обвинуваченого є обов`язковим, незалежно від визнання чи не визнання своєї винуватості у вчиненні злочину.

Отже, з`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_3 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає його слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене 22.05.2018 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження закрити.

За вимогами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Враховуючи, що провадження у справі закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, слід скасувати и арешт на речовий доказ, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2018.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

З цих підстав та керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 1-29, 284, 314, 369-372, 376 КПК України, суд,-

П О С ТА Н О В И В:

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2018 за № 0002432 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0002432, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2018 стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Скасувати арешт на речовий доказ, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2018.

Речові докази: презерватив з рідиною коричневого кольору, зовні схожою на наркотичний засіб - «опій ацетильований», який поміщено в пакет експертної служби за № 4506033 та, згідно квитанції № 45 від 07.09.2018, передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, після набрання ухвалою законної сили - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_8