Справа №760/7373/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

Про продовження запобіжного заходу

02 червня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 09.02.2023 р., клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 червня 2023 р. включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Прокурор подала клопотання, в якому просила застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого, мотивуючи це наявністю ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, того що, знаходячись на волі обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, вчинити інше корисливе кримінальне правопорушення.

Обвинувачений проти думки прокурора заперечував, вказавши, що має міцні соціальні зв`язки, оскільки в Києві проживає його дружина та його брат. Обвинувачений не буде переховуватися від суду. Він завжди з`являвся в УП за кожною вимогою слідчого.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачують ОСОБА_4 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до наступних висновків.

Судом враховано тяжкість та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, його вік.

На той факт, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_4 раніше судимий, про що він сам зазначив, не працює, немає постійного джерела доходу, а тому може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення проти власності. Обвинувачений розуміє, що йому може загрожувати реальний термін покарання, у разі доведеності його вини, тому останній може переховуватись від суду для уникнення кримінальної відповідальності. Обвинувачений не має постійного місця проживання в м. Києві, проживає в хостелі, а тому існує ризик того, що він зникне із Києва та не буде прибувати в судові засідання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатню високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд враховує особу обвинуваченого, також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , можливість переховуватись від суду, а тому із наведених вище аргументів вважає, що альтернативні запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. Так, застосування домашнього арешту в житлі, що є тимчасовим і не належить ні обвинуваченому, ні його родичам є, на думку суду, не можливим, оскільки дане питання має погоджуватися із власником цього житла.

Дані обставини, на думку суду є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не для застосування, як того просить прокурор в своєму клопотанні. Тому клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства.

Виходячи із зазначеного, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із можливістю внесення застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень

Строк дії ухвали до 17 липня 2023 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошується 7 червня 2023 р.

Суддя ОСОБА_1