ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1705/23

Провадження № 1-кп/210/380/23

"29" червня 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони та учасники кримінального провадження, які приймають участь у судовому розгляді: прокурор Дніпропетровської обласної прокуратуриОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 , захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, відомості про яке внесено 17 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143 , відносно

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі, громадянка України, не працює, одружена, освіта середня, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

1) 05 квітня 2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ст. 185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік;

2) 21 квітня 2022 Жовтневий районним судом м. Кривого Рогу за ст. 128 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 05.04.2021 року, остаточне покарання - 1 (один) рік 1 (один) місяць обмеження волі. На підставів ст. 81 КК України 24 червня 2023 року звільнена з ДУ «Покровський виправний центр (№ 79)» умовно-достроково на невідбутий строк 17 (сімнадцять) днів

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 2 статті 384 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачується в тому, що 12.06.2017, в період часу з 15.36 год. по 16.30 год., знаходячись у приміщенні другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вадима Гурова, 1, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою уникнення її співмешканцем ОСОБА_6 кримінальної відповідальності за спричинення їй тілесних ушкоджень, надала уповноваженій на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001403 особі - заступнику начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , завідомо неправдиві показання щодо обставин отримання нею 14.05.2017 о 14.55 годині, в квартирі АДРЕСА_2 тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому середньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням від дій патрульного поліцейського.

Окрім цього, до початку проведення слідчого експерименту та одночасного допиту осіб, потерпілу ОСОБА_4 попереджено заступником начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, передбаченою ст.384 КК України, про що остання поставила свій підпис у відповідній графі протоколів вказаних слідчих дій від 24.07.2017 та 10.08.2017 відповідно.

Діючи умисно, задля досягнення злочинної мети щодо уникнення її співмешканцем ОСОБА_6 кримінальної відповідальності за спричинення їй тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , будучи попередженою 24.07.2017 та 10.08.2017 про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, під час проведення слідчого експерименту та одночасного допиту осіб 24.07.2017, в період часу з 12.19 год. по 12.42 год. та 10.08.2017, в період часу з 10.45 год по 11.10 год. відповідно, знаходячись у приміщенні другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вадима Гурова, 1, підтвердила уповноваженій особі, яка здійснювала досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001403, надані нею в якості потерпілої завідомо неправдиві показання щодо обставин завдання їй тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому середньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням патрульним поліцейським.

Правильність внесення слідчим показань до протоколу допиту потерпілого від 12.06.2017, протоколу проведення слідчого експерименту від 24.07.2017 та протоколу одночасного допиту осіб від 10.08.2017 ОСОБА_4 засвідчила своїм підписом у відповідних графах вказаних протоколів.

На підставі завідомо неправдивих показань потерпілої ОСОБА_4 , наданих нею органу, який проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001403 та іншої сукупності доказів, ОСОБА_8 16.11.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001403 затверджено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, який 05.01.2018 скеровано до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду по суті.

Під час судового розгляду у Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області вказаного обвинувального акту ОСОБА_4 , перебуваючи у процесуальному статусі потерпілої, 29.01.2021, в період часу з 15.00 год. по 15.50 год., змінила надані нею під час досудового розслідування показання, на яких ґрунтувалося повідомлення про підозру та обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст.365 КК України, та повідомила суду, що 14.05.2017 тілесні ушкодження їй спричинив співмешканець ОСОБА_9 ударом обуху сокири.

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.07.2022 встановлено, що показання потерпілої ОСОБА_4 надані суду, не доводять причетність обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення. У зв`язку з чим ОСОБА_8 виправдано на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08.12.2022 вирок суду відносно ОСОБА_8 залишено без змін та він набув законної сили.

Таким чином, надання ОСОБА_4 завідомо неправдивих показань органу, що здійснює досудове розслідування, призвело до повідомлення про підозру та обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 384 КК України за ознаками завідомо неправдивого показання потерпілого, наданого органу, що здійснює досудове розслідування , що призвело до повідомлення про підозру та обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину.

Ухвалою суду від 18 травня 2023 року відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління державного бюро розслідувань Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 та призначено кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 384 КК України, відомості про яке внесено 17 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 до судового розгляду в загальному порядку.

Захисником обвинуваченої - адвокатом ОСОБА_5 у судовому засіданні подано клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку зі спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.384 КК України, оскільки, відповідно до статті 49 КК України на момент подання відповідного клопотання, минули строки давності для притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачена підтримала позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання захисника обвинуваченої та обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченій правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та її право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, остання не заперечували проти звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно неї з вказаних підстав, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтями 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а тому невизнання цими особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням своєї вини у вчиненні злочину.

Тобто, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Натомість, такою умовою є згода обвинуваченого.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 листопада 2019 року у справі 566/554/16-к, від 26 березня 2020 року у справі № 288/685/17, від 25 лютого 2021 року у справі № 192/3301/16-к, у справі № 552/5595/18 провадження № 51-5289км19.

Відповідно до вимог ч.1, 2 статті 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з вимогами статті 49 КК України, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.

Особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні шляхом опитування обвинуваченої та вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що діяння, які поставлені в провину останній, містить ознаки інкримінованого складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 384 КК України за ознаками завідомо неправдивого показання потерпілого, наданого органу, що здійснює досудове розслідування , що призвело до повідомлення про підозру та обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину.

За змістом диспозиції ст. 384 КК України об`єктивна сторона злочину полягає у 1) завідомо неправдивому показанні свідка чи потерпілого, 2) завідомо неправдивому висновку експерта, 3) завідомо неправильному перекладі.

Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони злочину є обстановка і час його вчинення. Вказані дії можуть вчинятися лише під час проведення досудового розслідування або в суді.

Неправдивими є показання, в яких повністю або частково перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи. Завідомо неправдиві показання утворюють склад цього злочину, якщо вони дані уповноваженій на те особі, у встановленому законом порядку і належним чином процесуальне оформлені.

Злочин вважається закінченим з моменту вчинення зазначених дій.

Як вбачається зі змісту формулювання обвинувачення, неправдиві покази надавались 12.06.2017, 24.07.2017 та 10.08.2017р., тобто з моменту вчинення таких дій минуло більше ніж 5 (п"ять) років.

Кримінальне правопорушення за частино 2 статті 384 КК України є нетяжким злочином.

За змістом частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строк, зокрема: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

Відповідно до частини 3 статті 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Частиною першою статті 49 КК встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання.

Частина друга зазначеної статті містить нормативні приписи такого змісту: "Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років"

Друге речення наведеної вище частини статті не містить прямої вказівки щодо строків давності, на які необхідно орієнтуватись після відновлення їх перебігу. Недостатня визначеність формулювання частини другої статті 49 КК зумовлює суперечливе розуміння змісту правової норми і викликає питання - розглядати наведені у третьому реченні загальні строки як: 1) такі, що беззастережно застосовуються замість передбачених у частині першій статті 49 КК диференційованих строків в усіх випадках ухилення особи від досудового розслідування або суду і наступного з`явлення її з зізнанням або затримання; 2) альтернативні, тобто такі, що не виключають застосування диференційованих строків і замінюють їх лише в окремих випадках.

Наведені два можливі підходи до співвідношення диференційованих і загальних строків давності зумовлюють два варіанти конкретизації кримінально-правового змісту частини другої статті 49 КК.

У першому варіанті терміни, передбачені частиною першою цієї статті, безумовно нівелюються в разі ухилення підозрюваного, обвинуваченого від суду або розслідування, і така особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності виключно після спливу п`яти років з дня вчинення кримінального проступку і п`ятнадцяти років - злочину.

Другий варіант передбачає пріоритетність вибору того різновиду строків, який є сприятливішим для особи під час вирішення питання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Закінчення загальних строків, установлених ч. 2 цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі № 735/1121/20 від 2 лютого 2023 року.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що на підставі завідомо неправдивих показань потерпілої ОСОБА_4 наданих нею 12.06.2017, 24.07.2017, 10.08.2017, органу, який проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001403 та іншої сукупності доказів, ОСОБА_8 16.11.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів, а 05.01.2018 скеровано до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт для розгляду по суті.

Тобто, якщо брати окремо надання показів, то строк давності сплинув 10.08.2022 року, а якщо відраховувати від дня повідомлення про підозру - строк давності сплинув 16.11.2022 року та відповідно 05.01.2023 року (з урахуванням дати направлення обвинувального акту до суду).

Строки давності у зв"язку з вчиненням кримінальних проступків за ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 128 КК України в силу ч. 3 ст. 49 КК України не переривались.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених статтею 49 КК України та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.384 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до нетяжких злочинів, з дня їх вчинення минуло понад п`ять років, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України та ст.49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.384 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченої запобіжний захід не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11,44, 49 КК України, ст.ст. 100, 114,115,129,174,217,219,284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 290,291,295,369 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17 лютого 2023 року за №0000143 на підставі статті 49 КК України - задовольнити.

На підставі статті 49 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 384 КК України у зв`язку з закінченням строку давності .

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 17 лютого 2023 року за №0000143 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за частиною 2 статті 384 КК України - закрити у зв`язку з закінченням строку давності (ст. 49 КК України).

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: копії матеріалів кримінального провадження № 0001403 , 3 (три) DVD диски із скопійованими аудіозаписами допиту ОСОБА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження 0000143.

Матеріали кримінального провадження №0000143 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/1705/23, провадження №1-кп/210/380/23.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30 червня 2023 року та проголошено 30 червня 2023 року о 10 год. 10 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24).

Суддя: ОСОБА_1