Справа № 373/415/23
Номер провадження 1-кп/373/120/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000047 від 25.01.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м Переяслав-Хмельницький Київської області, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

29.05.2014 вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України до покарання - 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

03.06.2015 вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України до покарання за сукупністю вироків - 5 років 6 місяців позбавлення волі;

16.07.2015 вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання за сукупністю вироків - 5 років 8 місяців позбавлення волі;

24.03.2020 вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області за ч.2 ст. 345 КК України із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України (часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком), до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 11 місяців;

10.02.2022 вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки та на підставі ст.ст 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом судимість, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку, визначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 10.02.2022, яким він засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки з випробуванням, повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

25 січня 2023 року, близько 17:30 год у період дії воєнного стану, який запроваджений на всій території України у зв`язку з військовою агресією РФ на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (затверджено Законом №2102-ІХ від 24.02.2022), який неодноразово продовжений в порядку, передбаченому законом та діє до цього часу, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний та відкритий характер, зайшов до магазину «Студент», що розташований по вул. Ярослава Потапенка, 60-Б у м. Переяславі Бориспільського району, замовив у продавця ОСОБА_6 пляшку горілки марки «Hlibny Dar», об`ємом 0,7 літра та, дочекавшись моменту, коли продавець дістане з прилавку його замовлення, вихопив з її рук вказану пляшку горілки та одразу вибіг з приміщення магазину з викраденим майном (пляшкою горілки «Hlibny Dar», 0,7 л.), чим отримав можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 завдав майнових збитків потерпілому - власнику магазину ОСОБА_7 у розмірі 169,90 грн (вартість пляшки горілки).

Також потерпілою у кримінальному провадженні визнано ОСОБА_6 , безпосередньо на яку були спрямовані зухвалі та злочинні дії ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, що відповідно до санкції кримінального закону та положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

В судовому засіданні прокурор подав суду на розгляд угоду про визнання винуватості, укладену у між ним - прокурором Переяславського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 18 квітня 2023 року в м. Переяславі, у присутності захисника ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене ними покарання з врахуванням невідбутого покарання за попереднім вироком суду від 10.02.2022

Захисник ОСОБА_5 повідомив суду, що під час укладання угоди про визнання винуватості права обвинуваченого не були порушені. Зміст угоди та правові наслідки вироку на підставі угоди йому роз`ясненні та зрозумілі.

Судом роз`ясненні учасникам кримінального провадження наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено характер та суть обвинувачення, вид та міру покарання за угодою та спосіб визначення остаточного покарання з врахуванням невідбутого покарання за попереднім вироком.

З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє характер та суть обвинувачення, а також розуміє свої права на судовий розгляд кримінального провадження, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України та не бажає скористатися ними.

За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України за обставин, які йому інкримінуються.

Сторони угоди погодили вид та міру покарання за вчинений ним злочин на рівні нижчої межі, визначеної санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України сім років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України з урахуванням правил складання покарань, визначених у ч.1 ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10.02.2022, остаточне покарання сторони погодили сім років один місяць позбавлення волі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надали прокурору письмову згоду на укладання з обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості, зазначили, що матеріальних претензій до нього у них не має.

Подана суду на затвердження угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за своїм змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України, викладені в ній обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, формулювання обвинувачення є такими як і в пред`явленому прокурором обвинуваченні; кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди, в тому числі в частині покарання, відповідають вимогам кримінального закону, інтересам суспільства та не порушують права, свободи, інтереси сторін чи інших осіб; узгоджене сторонами покарання може бути реально відбуте (виконане) обвинуваченим, виключень для його застосування немає; підстав вважати, що укладання угоди не було добровільним також немає.

Враховуючи зміст угоди та безумовне визнання своєї вини обвинуваченим, прийнявши до уваги матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, в тому числі документи, які підтверджують судимість ОСОБА_4 за вчинення корисливих злочинів, а також висновок судово-психіатричної експертизи №217 від 07.03.2023, який свідчить про осудність обвинуваченого, у суду немає сумнівів, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 186 КК України

Враховуючи щире каяття обвинуваченого та його співпрацю зі слідством під час досудового розслідування, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами та, водночас, негативну соціально-психологічну характеристику, надану органом пробації, наявність в нього непогашених у встановленому законом порядку судимостей, а також вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що згідно положень ст. 67 КК України обтяжує покарання винного, суд вважає визначене в угоді покарання необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання винного. Підстав для його посилення чи пом`якшення у суду немає.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 не відбував покарання за останнім вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10.02.2022, яким він засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки та на підставі ст.ст 75,76 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, під час якого вчинив нове кримінальне правопорушення, суд на підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, застосувавши правила складання покарань, визначені в ч.2 ст. 72 КК України.

Процесуальні витрати під час досудового розслідування за проведення товарознавчої експертизи складають 220, 00 грн та підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави на підставі ч.2 ст. 124 КПК України.

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді від 01.02.2023 на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події 25.01.2023, підлягає скасуванню на підставі ч.4 ст. 174 КПК України.

Речовий доказ (напівзаповнена пляшка горілки з написом «Hlibny Dar», об`ємом 0,7 літра), яка поміщена до спеціального пакету №WAR 148470 та, перебуває у кімнаті зберігання речових доказів при ВП№1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, у відповідності до положень ст. 100 КПК України підлягає знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 374, 468-470, 472- 475 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000047, у кладену 18.04.2023 у м. Переяславі між прокурором Переяславського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років

На підставі ч.1 ст. 71 КК України врахувати вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10.02.2022, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до чотирьох обмеження волі з випробуванням, та шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків 7 (сім) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з моменту його затримання з 25.01.2023.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22.03.2023, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта в розмірі 220,00 грн (двісті двадцять гривень).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01.02.2023 у справі 373/115/23.

Речовий доказ - напівзаповнена пляшка горілки з написом «Hlibny Dar», об`ємом 0,7 літра), яка поміщена до спеціального пакету №WAR 148470, та перебуває у кімнаті зберігання речових доказів при ВП№1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, обвинуваченим та його захисником, потерпілим, його представником та прокурором виключно з підстав, передбачених в ч.3, 4 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1