Номер провадження: 11-кп/813/975/23
Справа № 522/2734/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , про повторне дослідження доказів, під час розгляду апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суд м. Одеси від 14 грудня 2022 року у кримінальному провадженні №0000044, внесеному до ЄРДР 19.01.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

установив:

Зазначеним вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 , кожен окремо, звернулись до суду із апеляційними скаргами, у яких зазначали, що вирок підлягає скасуванню з огляду на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду, захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з клопотаннями про повторне дослідження усіх письмових доказів у кримінальному провадженні №0000044, внесеному до ЄРДР 19.01.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК. Згідно з частиною 2 цієї статті доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною 3 статті 404 КПК, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

У тому випадку, коли апеляційний суд вбачає, що доводи апеляційної скарги учасника кримінального провадження в частині неповноти судового розгляду (ст. 410 КПК України) та/або невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК України) виглядають обґрунтованими та потребують перевірки, остання здійснюється шляхом повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, із дотриманням вимог ст. 404 КПК України, що включає безпосереднє дослідження та оцінку доказів щодо таких обставин.

Одночасно, апеляційний суд зазначає, що розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у місцевому суді, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального законодавства України. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 10 лютого 2021 року в справі №127/14811/17.

Апеляційний суд констатує, що під час апеляційного розгляду захисник не навів конкретних обставин, які б свідчили про неповноту дослідження судом письмових доказів, або що усі письмові докази були досліджені судом з порушеннями, а незгода сторони кримінального провадження з висновками, зробленими на підставі дослідженого доказу, не може бути безумовною підставою для його дослідження за відсутності обставин, передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для повторного дослідження усіх письмових доказів у кримінальному провадженні №0000044, внесеному до ЄРДР 19.01.2022 року, оскільки клопотання фактично зводиться до незгоди із наданою судом першої інстанції оцінкою вказаного доказу, досліджених безпосередньо під час судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 91-94, 242, 350, 401, 404, 405, 419, 532 КПК, -

ухвалив:

Відмовити у задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , про повторне дослідженняписьмових доказів у кримінальному провадженні №0000044, внесеному до ЄРДР 19.01.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4