27.04.2023 Справа № 756/5050/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/5050/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000569 від 17.02.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 , такого, що має середню спеціальну освіту, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05:30 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено: 1) з 05:30 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022; 2) з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022; 3) з 05:30 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022; 4) з 05:30 23.08.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022; 5) з 05:30 21.11.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022; 6) з 05:30 19.02.2023 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023.

Водночас, судом установлено, що 17.02.2023 приблизно о 12:00 ОСОБА_3 перебував у торгівельній залі супермаркету «СІЛЬПО» у місті Києві (просп. Оболонський, 19), де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (), в умовах воєнного стану.

Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, того ж дня в той же час і в тому ж місці ОСОБА_3 , діючи таємно, умисно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу з метою власного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із торгівельних полиць товар, належний ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», а саме: - сет ролів «МОРЕ ЛОСОСЯ В» (арт. 888927), вагою 985 г, у кількості 1 шт, вартістю 699,00 грн (без урахування ПДВ) та напій енергетичний «REVO ВИШНЯ» (арт. 470926), ємністю 0,5 л, у кількості 1 шт, вартістю 42,99 грн (без урахування ПДВ), на загальну суму 741,99 грн (без урахування ПДВ), сховавши вказаний товар до рюкзака чорного кольору, що був при ньому та, не розрахувавшись за вищевказаний товар і перетнувши лінії кас супермаркету «СІЛЬПО», попрямував до виходу з нього.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, останній свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони магазину.

Внаслідок вчинення злочину, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 міг спричинити майнову шкоду ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» () на загальну суму 741,99 грн (без урахування ПДВ).

Представник потерпілого ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» - ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, у судове засідання не з`явився. При цьому, до суду надійшла заява, в якій представник потерпілого просить проводити судове провадження за його відсутності, жодних претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 немає, а тому, заслухавши позиції сторін кримінального провадження про можливість проведення судового розгляду за відсутності представника потерпілого, суд прийняв рішення про проведення судового розгляду за відсутності представника потерпілого з огляду відсутність цивільного позову та на те, що обвинувачений вчинив закінчений замах на злочин, викрадений товар повернуто представнику потерпілого на відповідальне зберігання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, зокрема те, що в один із днів лютого місяця цього року близько обіду він, перебуваючи в магазині «СІЛЬПО» у місті Києві (просп. Оболонський, 19), взяв із торгівельної полиці сет ролів та енергетичний напій та, не маючи грошей на оплату товару, перетнув лінії кас і направився до виходу з магазину «СІЛЬПО», однак був зупинений охоронцем, на запитання останнього відразу повідомив про те, що має при собі неоплачений товар. На місце події було викликано слідчо оперативну групу і він добровільно видав товар.

При цьому, ОСОБА_3 , висловивши самозасудження свого вчинку та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинене, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся та просив суворо не карати.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, за відсутністю будь-яких сумнівів у добровільності та істинності позиції останніх, за згодою учасників судового провадження, суд провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням процесуальних рішень, що стосуються долі речових доказів й таких, що стосуються заходів забезпечення кримінального провадження, а також матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення, допитавши останнього, дослідивши долучені стороною обвинувачення письмові матеріали кримінального провадження, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, за обставин, установлених у судовому засіданні, коли обвинувачений виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, доведена повністю та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами від 06.11.2009 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Так, приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, характер, мотиви та обставини вчинення злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_3 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, вину у вчиненні злочину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, на переконання суду свідчить про наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.

Зважив суд і на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема те, що він в силу ст. 89 КК України судимості немає, на час вчинення злочину хоч і неофіційно, але працював зі слів (різноробочий на будівництві), має середню освіту, неодружений, на спеціальних обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому та встановлюючи ступінь його вини у вчиненому, суд повинен дати оцінку не лише кримінально караним діянням, а й обставинам кримінального провадження у сукупності з даними про особу обвинуваченого, зокрема, відомостями про схильність такої особи до вчинення кримінальних правопорушень та відомостями про поведінку до вчинення злочинних дій, про його соціальні зв`язки, спосіб життя та інші обставини, які впливають на прийняття рішення.

З огляду на матеріали кримінального провадження, враховуючи принципи й загальні засади призначення покарання, а також мотиви, характер, спосіб вчинення ОСОБА_3 закінченого замаху на злочин, який відноситься до категорії тяжких, причини внаслідок яких злочин не було доведено до кінця в сукупності зі ставленням обвинуваченого до вчиненого й відомостями про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень і про його поведінку до вчинення злочину та про процесуальну поведінку на стадії досудового розслідування в цій справі, про соціальні зв`язки та спосіб його життя, суд приходить до висновку про призначення винному покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, та не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що попередження вчинення останнім нових кримінальних правопорушень і його виправлення можливо лише під час реального відбування покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Приймаючи рішення щодо запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, суд враховує, що на стадії досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 07.04.2023 (справа №756/4049/23).

Водночас, враховуючи те, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 основного покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, враховуючи положення статей 177, 178, 331 КПК України, суд вважає правильним до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Інші заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

Залік досудового тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення в період:

- із 17.02.2023 (момент фактичного затримання) по 19.02.2023 (момент звільнення з-під варти на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 19.02.2023 (справа №756/2264/23);

- із 06.04.2023 (момент фактичного затримання на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 31.03.2023 (справа №756/4049/23) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

- сет ролів «МОРЕ ЛОСОСЯ В» (арт. 888927), вагою 985 г, у кількості 1 шт та напій енергетичний «REVO ВИШНЯ» (арт. 470926), ємністю 0,5 л, у кількості 1 шт, які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» ОСОБА_6 , - після набрання вироком законної сили залишити потерпілому за належністю;

- DVD-R диск марки «HP» із записами з камер відеоспостереження з супермаркету «СІЛЬПО» у місті Києві (просп. Оболонський, 19) від 17.02.2023, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1