Справа №295/8791/23
УХВАЛА

Іменем України

10.07.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира кримінальне провадження №0000073 від 25.01.2022 про обвинувачення

ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ч.2 ст. 306, ч.2 ч.3 ст.307, ч.2 ч.3 ст.311, ч.1 ст.317 КК України,

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ч.3 ст.307, ч.2 ч.3 ст.311 КК України,

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановив:

1. Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для обрання йому запобіжного заходу продовжують існувати. Це обумовлено тяжкістю інкримінованого злочину та тривалістю передбаченого за це строку покарання. Також прокурор зазначив, що інкримінований йому злочин вчинений в період іспитового строку, йому інкримінується керівництво організованою групою. З урахуванням цього та особи обвинуваченого він вважав, що існують ризики переховування від суду, впливу на свідків, продовження злочинної діяльності та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Вважали, що ризик переховування відсутній, оскільки обвинувачений має можливість проживання з батьками, раніше не ухилявся від суду. Також вважали, що суду не надано доказів того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи вплинути на свідків.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в цій частині, судом встановлено, що ОСОБА_3 не працює, не одружений, дітей не має, раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, обвинувачується у вчиненні ряду не тяжких, тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень в період іспитового строку в якості їх організатора.

Тяжкість ймовірного покарання з урахуванням того, що його вчинення інкримінується в період іспитового строку свідчить про існування реального ризику переховування від суду, впливу на інших обвинувачених та свідків, серед яких він в силу його статусу (обвинувачується в організації вчинення злочинів) має високий авторитет.

Той факт, щро ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів в період іспитового строку також може свідчити про існування реального ризику продовження вчинення злочинів.

Щодо доводів прокурора про можливе перешкоджання кримінальному провадженню шляхом неприбуття чи несвоєчасного прибуття на виклики суду, то такі дії охоплюються поняттям «переховування від суду», а не «перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином», а тому суд приходить до висновку, що прокурором не доведено існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки не розкрито суті цього ризику.

Отже, ризики, передбачені пп. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України є вагомими і запобігання їм та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливе лише в умовах тримання під вартою. Інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні в даному випадку забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню. Одночасно з продовженням дії запобіжного заходу суд відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України передбачає можливість внесення застави в розмірі, достатньому для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

2. Також прокурор просив продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України, зараз на розгляді в суді перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст. 289 КК України. Вказане з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів свідчить про існування ризику переховування від суду, а з урахуванням ще і відсутності у нього джерела доходів свідчить про існування ризику продовження злочинної діяльності та перешкоджання кримінальному правопорушенню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_5 із захисником ОСОБА_7 заперечували проти цілодобового домашнього арешту. Обґрунтували це тим, що обвинувачений проживає з жінкою без реєстрації шлюбу, має з нею спільну дитину, а жінка ще утримує дитину від першого шлюбу. На даний час жінка зайнята доглядом за малолітньою дитиною і не працює, а він має намір працювати та забезпечувати сім`ю.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в цій частині, судом встановлено, що ОСОБА_5 не працює, не одружений, доказів наявності дітей не надав, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні ряду не тяжких, тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень в якості співучасника у складі організованої групи.

Тяжкість ймовірного покарання свідчить про існування реального ризику переховування від суду, впливу на інших обвинувачених та свідків.

Наявність на розгляді в суді справи в період інкримінованих кримінальних правопорушень також може свідчити про існування реального ризику продовження вчинення злочинів.

Щодо доводів прокурора про можливе перешкоджання кримінальному провадженню шляхом неприбуття чи несвоєчасного прибуття на виклики суду, то такі дії охоплюються поняттям «переховування від суду», а не «перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином», а тому суд приходить до висновку, що прокурором не доведено існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки не розкрито суті цього ризику.

Отже, ризики, передбачені пп. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України є вагомими і запобігання їм та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливе в умовах існуючого запобіжного заходу. Інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні в повній мірі в забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню. Одночасно з продовженням дії запобіжного заходу суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314-317 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08.09.2023 (включно).

Одночасно визначити розмір застави у межах 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 201300 (двісті одну тисячу триста) гривень 00 копійок.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;

2) не відлучатися із м.Житомира, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з обвинуваченими, свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати до УДМС в Житомирській області на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 08.09.2023 (включно).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити Богунський районний суд м. Житомира.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 на строк до 08.09.2023 (включно).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальні обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) утриматися від спілкуванні з іншими обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні;

3) здати до УДМС в Житомирській області на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії обов`язків встановити до 08.09.2023 (включно).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Виконання ухвали щодо ОСОБА_5 доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оголошення повного тексту ухвали 14.07.2023 об 11.00

Головуючий- суддя ОСОБА_1