Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/2706/23

Провадження № 1-в/635/146/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новооржицьк, Оржицького району Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

28 квітня 2023 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Начальник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що з 07 лютого 2020 року засуджений відбуває строк покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання допускав порушення режиму тримання одне стягнення. Внаслідок проведеної виховної роботи змінів свою поведінку на кращу, стягнення було зняте у встановленому законом порядку, заохочувався два рази. Постановою начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» від 20 червня 2021 року переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації як засуджений, який стає на шлях виправлення. За час відбування покарання на ДСР стягнень не мав, характеризується позитивно, 8 разів заохочувався адміністрацією установи за виконання покладених на нього обов`язків, додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Працевлаштований до бригади виконанню господарських робіт в установі за межами охороняємої зони. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом установи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 квітня 2023 року вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Згідно частини 5 статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Представник установи виконання покарань та засуджений у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд подання за їх відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Вироком Миргородським міськрайонним судом Полтавської області від 20 вересня 2018 року, за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 289, частиною 1 статті 70, статтею 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 23 січня 2020 року.

Кінець строку відбування покарання 23 липня 2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений частиною 3 статті 81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (частина 3 статті 81 КК України).

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Так, з матеріалів справи стосовно умовно-дострокового звільнення та особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_5 перебуває у місцях позбавлення волі з 23 січня 2020 року. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.01.2020 року. Під час тримання в державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» характеризувався задовільно, режим тримання не порушгував, до дисциплінарної відповідальності не притягався, стягнень та заохочень не мав.

3 07.02.2020 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання допускав порушення режиму тримання, за що мав одне стягнення. Внаслідок проведеної виховної роботи змінив свою поведінку на кращу. Стягнення зняте у встановленому законом порядку, заохочувався три рази. Постановою начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» 30.06.2021 року переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації як засуджений, який стає на шлях виправлення. За час відбування покарання на ДСР стягнень не мав, характеризується позитивно, п`ять разів заохочувався адміністрацією установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Працевлаштований до бригали по виконанню господарських робіт в установі та за межами охороняємої зони. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи здійснює за ними належний догляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», до реалізації програми ставиться з зацікавленістю. Відповідно до статей 110, 114 Кримінально-виконавчого кодексу Украйт підтримує сопіально-корисні зв`язки з матір`ю та братом шляхом телефонних розмов, побачень. Отримує від них передачі. Стосунки доброзичливі. Термін застосування статті 81 Кримінального кодексу України щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання настав 23.05.2022 року. Рішенням комісії виправної колонії від 25.05.2022 року, вирішено клопотати перед судом, щодо можливого застосування ст.81 КК України. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13.07.2022 року. було відмовлено у застосуванні ст.81 КК України.

Питання про застосування зміни умов тримання відповідно статей 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України було розглянуто 12 лютого 2020 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі, що не стає на шлях виправлення. Суд враховує те, що вказане питання вирішувалося на початку строку відбування засудженим покарання.

З довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду (а.с. 20) вбачається, що за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 вересня 2018 року засуджений має судові витрати на користь держави 2 288,00 грн. Станом на 28 квітня 2023 року засуджений ОСОБА_5 відшкодував зазначені витрати, про що свідчать наявні в матеріалах справи квитанції (а.с. 21).

Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 (а.с.17-18) в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» заступника начальника планово-економічного відділу ОСОБА_6 та довідки про заробітну плату, засуджений з березня 2020 року по січень 2022 року був працевлаштований до 2 цеху, дільниці соціальної реабілітації, підсобного господарства та ДП «Грікар- А.П.С» де займався виготовленням складових до меблів, розкладачки, кронштейна, стільця, крісла, складових до велосипеда, з лютого по серпень 2022 року не був працевлаштований, з вересня 2022 року по березень 2022 року працював у дільниці соціальної реабілітації та займався ремонтно-будівельними роботами.

З довідки про заробітну плату(а.с. 19) вбачається, що з березня 2020 року по січень 2022 року та з вересня 2022 року по березнь 2023 року ОСОБА_5 отримував заробітну плату.

З довідки про заохочення та стягнення(а.с.11-13) слідує, що засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, мав одне попередження, яке погашене у встановленому законом порядку. Разом з цим має вісім заохочень у вигляді оголошення подяки та нагородження похвальною грамотою за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та ПВР установи, дотримання правил трудового розпорядку та вимог пожежної безпеки. Вказані заохочення застосовувалися рівномірно на протязі усього строку знаходження в місцях позбавлення волі у 2020, 2021 та 2022 роках.

Як вбачається зі змісту вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 вересня 2018 року, за вказаним вироком маються процесуальні витрати у розмірі 2288,00 гривень. Разом з тим, відповідно до копій квитанцій, наданих суду, станом на 28 квітня 2023 року засуджений ОСОБА_5 відшкодував 2288,00 грн.

З психологічної характеристики на засудженого від 28 квітня 2023 року(а.с.22) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за час відбуття покарання у місцях позбавлення волі довів своє виправлення, висловлює позитивні наміри на майбутнє життя, внутрішньо не схильний до емоційних спалахів, має доброзичливі стосунки з близькими, самопочуття в межах норми.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого ОСОБА_5 , який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого ОСОБА_5 , його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, визнання вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, поведінку за весь час відбуття покарання (додержання ним вимог режиму, наявність восьми заохочень, ставлення до праці, позитивної характеристики), суд констатує наявність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, аніж кінцевий строк відбування покарання 23 липня 2023 року.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 вересня 2018 року умовно достроково на невідбутий строк покарання один місяць два дні.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_7