Справа № 357/4904/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження № 0001450, внесеному 26.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого різноробочим ТОВ «Еколап», інваліда ІІІ групи, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 27.05.2016 Тетіївським районним судом Київської області за ч. 1, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на три роки; 2) 17.11.2016 Тетіївським районним судом Київської області за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на три роки; 3) 13.04.2017 Тетіївським районним судом Київської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на п?ять років; 4) 05.07.2017 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на п?ять років; 5) 22.02.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк п?ять років два місяці. 18.02.2022 звільнений по відбуттю строку покарання з Коростенської ВК № 71 Житомирської області; 5) 14.03.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до п?яти місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , а під час судового провадження до суду надійшла угода про визнання винуватості з заявою законного представника неповнолітньої потерпілої та останньої про те, що останні не заперечують проти затвердження угоди.

Так, судом встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за № 133/2022 від 14.03.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Разом з цим, відповідно до Указу Президента України за № 259/2022 від 18.04.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, затвердженим Законом України від 23.08.2022 № 2500-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.08.2022 строком на 90 діб до 21.11.2022.

Указом Президента України від 7.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб до 19.02.2023.

Указом Президента України від 14 лютого 2023 року №2915-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Встановлено, що 25.03.2023 приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_3 проходив поблизу буд. АДРЕСА_3 та в цей час помітив, що у попереду прямуючої нього дівчини - неповнолітньої ОСОБА_7 , яка йшла в напрямку Соборної площі на землю випав мобільний телефон, однак потерпіла це не помітила, та продовжила рух до місця помешкання. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, підняв з асфальту викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «A 52 5G» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 5399 гривень 80 копійок, належний потерпілій ОСОБА_7 , який поклав до кишені куртки, в яку був одягнений.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майнової шкоди на суму 5399 гривень 80 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

24.07.2023 відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , за письмовою згодою законного представника неповнолітньої потерпілої та останньою укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та обвинувачений, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на п`ять роки та на підставі ст. 71 ч. 1 КК України до покарання призначеного ОСОБА_3 за цим вироком, частково приєднати невідбуту ним частину покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2023 та визначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 24.07.2023 укладена між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника подана до суду під час судового засідання, суд відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 474 КПК України невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаювався, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погодився з встановленими фактичними обставинами, у зв`язку з чим відмовився від дачі показань та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просила суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, інвалід ІІІ групи, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також не перебуває на військовому обліку військовозобов?язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 , має місце проживання та місце реєстрації, які не співпадають, працевлаштований різноробочим ТОВ «Еколап», неодружений, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також судом встановлено, що обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Підстав у суду для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 24.07.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 4 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.07.2023 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2023 та остаточне призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць.

Після набрання вироком законної сили доручити Білоцерківському районному Управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направити для відбування покарання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «A 52 5G» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який повернуто на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити у останньої, як у власника майна.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Суддя: ОСОБА_8