Справа № 632/1497/16-к
провадження № 1-кс/632/103/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у наданні дозволу на затримання з метою приводу

19 травня 2023 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду у закритому судовому засіданні у місті Первомайський Харківської області клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Лозівського районного відділу ГУНП у Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з процесуальним керівником - начальником Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання по обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №000084 від 21 січня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса мешкання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2023 року первинно слідчий СВ ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором в даному провадженні ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , подавши одночасно у зв`язку з неможливістю встановити точне місцезнаходження підозрюваної клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу вказаної особи, що відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.190 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 22.02.2023 року в даному складі суду такий дозвіл був наданий до 22.05.2023 року, оскільки слідчим суддею було встановлено, що підозра ОСОБА_5 була вручена, а сама вона ухиляється від досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим клопотання про обрання запобіжного заходу було залишено відкритим до часу затримання ОСОБА_5 , закінчення його дії або відкликання прокурором відповідно до вимог процесуального закону.

19.05.2023 року до подання даного клопотання вищевказане клопотання про дозвіл на затримання було відкликано прокурором з метою відсутності у слідчого судді двох клопотань про затримання з метою приводу відносно однієї і тієї ж особи, з чим слідчий суддя погоджується і що відповідає вимогам процесуального закону.

В обґрунтування клопотання слідчий вказала, що підозрювана, якій підозра вручена 20.05.2015 року у порядку ч.2 ст.135 КПК України через житлового-експлуатаційну організацію за місцем мешкання підозрюваної, обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України у період часу 1998-2001 років щодо підробки документів як посадова особа центру зайнятості разом з іншими посадовими особами вказаного державного органу, що є особливо тяжким злочином та передбачає суворе покарання. На час звернення до слідчого судді встановити місце знаходження ОСОБА_5 неможливо, оскільки остання покинула своє мешкання і на теперішній час місце її перебування невідоме, ні знайомі, ні сусіди не знають, де вона знаходиться.

На доказ необхідності надання дозволу на затримання з метою приводу слідчий надала суду:

-витяг з ЄРДР від 02.02.2023 року щодо реєстрації кримінального правопорушення 21.01.2013 року (а.с.5-6);

-повідомлення про підозру від 20.05.2015 року складену слідчим Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 (а.с.7);

-останні за часом постанова про відновлення та про зупинення досудового розслідування від 19.05.2023 року (а.с.9-10);

-витяг з розшукової справи (номер не підлягає розголошенню) ОСОБА_5 (а.с.11);

-протоколи допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 18.05.2023 року, складені оперуповноваженим ВП №1 Лозівського РВП ГУНП у Харківській області старши лейтенантом поліції ОСОБА_9 про те, що розшукувану особу за місцем останнього відомо місця проживання не бачили більше 15 років або взагалі її не знають (а.с.12--13);

-рапорт оперуповноваженого працівника поліції, задіяного в даному кримінальному провадженні від 18.05.2023 року, в якому він повідомляє, що підозрювана ОСОБА_5 за останнім місцем проживання не проживає, де вона знаходиться, встановити оперативним шляхом не видається можливими, розшук вказаної особи здійснюється з 12.06.2001 року по теперішній час.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав з мотивів, у ньому викладених.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, відповідні постанови Верховного суду щодо вказаного питання, слідчий суддя приходить до думки, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, виходячи з наступного.

Перш за все слідчий суддя зазначає, що справа щодо ОСОБА_5 має довгу історію та, як вбачається, в іншому складі слідчого судді, стороні обвинувачення раніше надавалися відповідні дозволи на затримання з метою приводу стосовно вказаної особи.

Більш того, даний склад слідчого судді 22.02.2023 року надав відповідний дозвіл на затримання ОСОБА_5 , погодившись із клопотанням прокурора та наданими ним доказами при первинному розгляді клопотання про дозвіл на затримання.

На виконання вимог ст.188 КПК України, раніше до Первомайського міськррайонного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії попередньої ухвали про затримання з метою приводу від 22.02.2023 року втратив свою дію 19.05.2023 року після його відкликання прокурором, підставою чого було її закінчення 22.05.2023 року, перебування даного складу слідчого судді у відпустці у вказаний період та необхідність вирішення питання з метою продовження розшуку ОСОБА_5 .

Відповідно до речення першого частини 4 статті 190 КПК України слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, дії прокурора прямо відповідають вимогам процесуального закону.

Згідно з нормами ст.187 КПК України особиста участь підозрюваного в провадженні щодо обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою. Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу. У разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

На підставі ст.189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1)підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2)одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому КПК України .

Вирішуючи клопотання по суті, слідчий суддя вважає, що поведінка ОСОБА_5 , яка майже 22 роки ухиляється від досудового розслідування, є підозрюваною особою та не виходить на зв`язок із органом досудового розслідування, не може бути безумовною підставою для дозволу на її затримання, а тим більше для розгляду відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки станом на даний час закінчилися строки, передбачені ст.49 КК України.

Так, відповідно станом на час звернення до слідчого судді сплив визначений третім реченням частини другої статті 49 КК України загальний строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, враховуючи те, що обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який не передбачено довічного позбавлення волі та який не є кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.5 ст.49 КК України.

Таке звільнення можливо виключно судом на підставі ч.1 ст.286 КПК України і лише після згоди відповідної особи, наданої у визначеному процесуальним законом порядку.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Тобто, ОСОБА_5 навіть не повинна визнавати свою винуватість в разі її затримання для звільнення її від відповідальності. Вказана позиція відповідає висновку щодо застосування норми права, первинно викладеної Касаційним кримінальним судом у постанові від 26.03.2020 року у справі №730/67/16-к, провадження № 51-6463км19, яку слідчий суддя зобов`язаний застосовувати.

Окрім цього, переховування від органу досудового розслідування та суду не можна вважати також підставою для пожиттєвого переслідування особи при закінченні строків притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки закінчення як диференційованого, так і загального строку є безумовною підставою для такого звільнення, окрім випадків визначених законом. Підставою цього є те, що визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Тобто як затримання особи з метою приводу, так і розгляд клопотання відносно неї щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є порушенням вимог діючого КПК України.

Вказані висновки слідчого судді узгоджуються із висновками щодо застосування норм ч.2 ст.49 КК України, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 року у справі №735/1121/20, провадження №13-26кс22, які є обов`язковими до виконання суддею суду першої інстанції.

Таким чином, позбавлення ОСОБА_5 волі навіть на 1 секунду не узгоджується із вимогами ст.49 КК України з урахуванням практичного правозастосування, викладених у вищевказаних постановах Верховного Суду, а тому застосування відносно неї як затримання з метою приводу, так і запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо через сплив строків притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин, враховуючи, що вона навіть не повинна визнавати свою провину у його вчиненні.

Вимоги вищевказаних постанов Верховного Суду слідчий суддя при первинному розгляді питання про дозвіл на затримання з метою приводу не врахував, що не є підставою для визнання попередньої ухвали слідчого судді такою, яка не застосовується, враховуючи мінливу практику Верховного суду та внесення суддями Верховного суду своїх рішень до Єдиного реєстру судових рішень не відразу, а через значний проміжок часу з дати їх постановлення, що судді першої інстанції дозволити собі не можуть та не дозволяють у переважній більшості випадків.

В той же час слідчий суддя розуміє, що фактично після відмови у затриманні з метою приводу та фактичної відмови у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжних заходів, у тому числі, утримання під вартою, перед органом досудового розслідування та прокурором постає питання щодо подальшого руху даного кримінального провадження, оскільки без оголошення розшуку вказаної особи знайти її не виявляється можливими.

Щодо цього аргументу, слідчий суддя вказує, що наразі правозастосовча практика Верховного Суду не знайшла свого поширення на даний випадок та звільнення від кримінальної відповідальності без участі підозрюваної або обвинуваченої особи у судовому засіданні та роз`яснення їй відповідних підстав для закриття кримінального провадження, неможливо. При цьому і обирати запобіжний захід та затримувати особу, відносно якої закінчилися загальні або диференційовані строки притягнення до кримінальної відповідальності, не можна. Тому до вирішення вказаного питання або на законодавчому, або на правозастосовчому рівні, відповідне кримінальне провадження залишається відкритим без можливості щось зробити по ньому органу досудового розслідування, окрім отримання довідок від Державної прикордонної служби України щодо перетину кордону та органів реєстрації актів цивільного стану щодо встановлення факту смерті або оперативним шляхом, що в даному провадженні показало свою неефективність.

Нарешті, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 18.07.2022 року відповідно до вимог ст.26 Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування» стала непрацездатною, що також впливає на можливість застосування до неї як будь-якого запобіжного заходу, так і дозволу на затримання з метою приводу.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст. 219, 294, 295-1, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Лозівського районного відділу ГУНП у Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з процесуальним керівником - начальником Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання по обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , відмовити.

Копію ухвали надіслати слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя -