КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 31 серпня 2023 року, апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України, одруженого, працюючого охоронцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України,-

за участі: прокурора захисників в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене начальником управління Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів у межах строку досудового розслідування, тобто до 27 вересня 2023 року до 15 год. 50 хв. включно, без права внесення застави.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованною та невмотивованою, через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження.

На переконання сторони захисту, підозра та ризики передбачені ст. 177 КПК України необґрунтовані.

Зазначає, що незаконне вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру в особливо тяжкому кримінальному правопорушенні зумовлено недопущенням звільнення його 01 серпня 2023 року з-під варти під запобіжний захід - домашній арешт, застосований до нього ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року у іншому кримінальному провадженні № 0002216.

Звертає увагу, що у вказаному кримінальному провадженні за 1 рік і 11 місяців досудового розслідування Дніпровським УП ГУНП у м. Києві, не встановлено потерпілих, підозрюваних, та доказів існування події злочину.

В подальшому досудове розслідування доручено СУ ГУ НП у м. Києві, однак за час здійснення досудового розслідування, тобто з 26 липня 2023 року по 09 серпня 2023 року, слідчі та процесуальні дії, направленні на отримання доказів встановлення наявності події злочини, та причетності ОСОБА_6 до вказаного діяння не проведено. Зокрема, з огляду на те, що 09 серпня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження №0002710 в порядку ст. 290 КПК України та захистом завершено ознайомлення.

Вважає, що показання потерпілих незмінні у провадженні, і жодної нової, відмінної від майже 2 річної давності інформації, доказового значення на дали. Вказані зазначили про те, що вони не є очевидцями, нічого не бачили і не чули, і припускають причетність до можливого загоряння ОСОБА_6 , та інших, в зв`язку із неприязними стосунками, які з ними раніше склалися через спільну господарську діяльність.

На переконання захисника, вказані кримінальні провадження стосуються одних і тих же подій, вчинених в один і той же період (квітень 2021 року - лютий 2023 року), одних і тих же учасників (підозрювані, свідки, потерпілі) та різняться лише різною кількістю підпалів як способів вимагання, які направлені на досягнення єдиного умислу - полегшення вчинення вимагання коштів та майна у потерпілих з квітня 2021 року по лютий 2023 року.

На думку сторони захисту, вказаний підпал у провадженні № 0002710, після завершення строку досудового розслідування у провадженні № 0002216, був інкримінований ОСОБА_6 , як спосіб вимагання виключно з метою недопущення виходу підозрюваного з під варти на домашній арешт, обраний йому в основному провадженні (№...2216).

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21 вересня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002710, за підозрою у тому числі ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 362 КК України.

27 липня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

28 липня 2023 року начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням із начальником управління Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року клопотання задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 , заслухано думку прокурора та позицію захисників, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Окрім того, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає можливість вважати, що підозра ОСОБА_6 обґрунтована, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки, наявність існування вказаних ризиків підтверджується матеріалами провадження, з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_6 .

Зокрема, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він в повному обсязі довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того, слідчий суддя на підставі п. 4 ч. 4 ст. 183 КК України не визначив розмір застави. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні не встановлено.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 характеризуючих даних про особу підозрюваного, застосував запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 752/15404/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадженя № 11сс/824/4890/2023 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України