Провадження №1-кс/522/5220/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000513 від 10.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна.

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000513 від 10.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 10.08.2023 у зв`язку із невідкладним випадком проведено обшук, без ухвали слідчого судді.

Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку(огляду) до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та неможливість іншими способами встановити обставини, які передбачаються довести за їх допомогою, прокурор просить накласти арешт.

Прокурор чи дізнавач до судового засідання не з`явилися.

Власник майна до судового засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається у разі наявності підстав вважати, що вилучене майно може бути речовим доказом.

В даному випадку майно вилучене під час проведення обшуку, дозвіл на проведення якого суд не надавав, таким чином майно вилучено незаконно, а тому захід забезпечення кримінального провадження не може бути застосованим.

Керуючись ст. ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання дізнавача СД ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000513 від 10.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_5