УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року

м. Київ

справа № 362/5844/19

провадження № 51- 1396 км 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_8 та представника цивільного відповідача ТОВ «Персонал Преміум» в особі директора ОСОБА_9 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000259 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ришкани Ришканського району Республіка Молдова, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ТОВ «Персонал Преміум» на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

Залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до ТОВ «Персонал Преміум» про стягнення моральної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з вироком районного суду ОСОБА_8 було визнано винуватим у тому, що він 27 квітня 2019 року о 12:00, керуючи технічно справним автомобілем марки «АС G3302 АХХ-1», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.3 б, п. 10.1 Правил Дорожнього руху України, рухаючись по вул. Декабристів в напрямку центра м. Васильків Київської області, не переконався в безпечності маневру та скоїв виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ 110557», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_13 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а водій ОСОБА_13 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_8 , представника цивільного відповідача ОСОБА_9 залишено без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Вимоги, викладені у касаційних скаргах, та узагальнені доводи осіб, які їх подали

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію його дій, не погоджується із судовими рішеннями, ухваленими щодо нього, в частині призначеного покарання через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості. Також засуджений ОСОБА_8 зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано кримінальний закон, зокрема, статті 50, 65 КК України. Вважає, що суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі покарання обставини, зокрема те, що він раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, одружений, має на утриманні дружину, неповнолітнього сина, доньку, яка перебуває в декретній відпустці, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, єдиним джерелом доходу та утримання сім`ї є його заробітна плата водія в ТОВ «Персонал Преміум». Крім того, на думку засудженого, суди не врахували при призначенні покарання відсутність обставин, що обтяжують покарання, та обставин, що пом`якшують покарання, таких як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне надання грошової допомоги потерпілим в сумі 90 000 грн. Також суди не врахували відсутність цивільного позову до нього, готовність в подальшому матеріально допомагати потерпілим, думку потерпілого ОСОБА_10 , який просив суд не позбавляти його волі. При цьому засуджений порушує питання про зміну судових рішень в частині призначення покарання, а саме застосування ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та призначення йому покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У касаційній скарзі представник цивільного відповідача ТОВ «Персонал Преміум» в особі директора ОСОБА_9 просить судові рішення в частині вирішення цивільного позову скасувати, посилаючись на те, що висновки судів у цій частині суперечать нормам матеріального права та правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц). Обґрунтовуючи свої вимоги, представник указує на те, що цивільно-правова відповідальність щодо автомобіля, який належить товариству, була застрахована, а тому завдану шкоду, у межах суми страхового відшкодування, має бути стягнуто зі страхової компанії. Крім того, на думку представника, потерпілий повинен був звернутися з позовною заявою в першу чергу до страхової компанії, а вже потім до належного відповідача. Вважає, що згідно статей 23-27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія зобов`язана була відшкодувати ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 50 076 грн. Крім того, представник відповідача посилається на постанову Верховного Суду від 10 грудня 2019 року (справа № 199/6524/18) та наголошує, що у випадку, коли позовні вимоги пред`явлено не до всіх належних відповідачів (страхової компанії), то суд позбавлений можливості давати оцінку обґрунтованості таких позовних вимог.

Від учасників судового провадження заперечень на касаційні скарги прокурора та захисника не надходило.

Позиції інших учасників судового провадження

У судовому засіданні:

Захисник ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , просив її задовольнити. Щодо касаційної скарги представника цивільно відповідача, поклався на розсуд суду.

Представник потерпілого ОСОБА_7 заперечував проти касаційної скарги представника цивільного відповідача. При цьому не заперечував щодо касаційної скарги засудженого.

Прокурор ОСОБА_5 посилаючись на безпідставність доводів касаційних скарг, просила залишити їх без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши наведені у касаційних скаргах доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що провадження за касаційними скаргами ОСОБА_8 та представника цивільного відповідача ТОВ «Персонал Преміум» в особі директора ОСОБА_9 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року необхідно передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Судуна таких підставах.

Мотиви Суду

Положеннями ч. 2 ст. 434-1 КПК України регламентовано, що суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає таке кримінальне провадження на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи іншої об`єднаної палати.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Разом з тим, ч. 1 ст. 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача.

Одним з основних доводів касаційної скарги представника цивільного відповідача ТОВ «Персонал Преміум» в особі директора ОСОБА_9 є твердження про те, що цивільно-правова відповідальність щодо автомобіля, який належить товариству, була застрахована у ПАТ «СК «Країна», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6536027, а тому завдану шкоду, у межах суми страхового відшкодування, має бути стягнуто зі страхової компанії.

Перевіряючи матеріали провадження, колегія суддів встановила, що потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 звернулися з цивільним позовом до ТОВ «Персонал Преміум» (третя особа на стороні відповідача ОСОБА_8 ) у межах кримінального провадження. При цьому в їх позовній заяві не було зазначено як цивільного відповідача страхову компанію.

Під час судового розгляду потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 подали до суду заяви про залишення без розгляду їх позовних вимог до ТОВ «Персонал Преміум».

При цьому потерпілий ОСОБА_10 підтримав свій цивільний позов у повному обсязі та просив його задовольнити.

Жодних клопотань про залучення страхової компанії як цивільного відповідача учасники провадження не заявляли.

Надалі вироком місцевого суду було стягнуто з ТОВ «Персонал Преміум» на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 300 000 грн, а позовні вимоги ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до ТОВ «Персонал Преміум» про стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

З урахуванням наведеного, оскільки потерпілий ОСОБА_10 під час судового розгляду визначив відповідача саме ТОВ «Персонал Преміум», тобто скористався своїм правом, передбаченим у ч. 1 ст. 51 ЦПК України, ст. 128 КПК України, місцевий суд задовольнив цивільний позов потерпілого та стягнув саме із вказаного товариства заявлену моральну шкоду.

До того ж твердження представника цивільного відповідача в касаційній скарзі про те, що суди першої та апеляційної інстанцій вирішили цивільний позов усупереч висновкам Великої Палати Верховного Суду, зазначених в постанові від 04 липня 2018 року, є непереконливими, оскільки потерпілим пред`явлено цивільний позов до ТОВ «Персонал Преміум», а не до страховика завдавача шкоди, якого не було залучено у цьому кримінальному провадженні як цивільного відповідача. При цьому визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача. Зазначена позиція узгоджується з підходом, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц.

Такий висновок також міститься у рішеннях, які прийняті Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 02 березня 2021 року у справі № 137/265/19 (провадження № 51-6275 км 19) та від 16 квітня 2020 року у справі № 711/2625/18 (провадження № 51-897 км 20).

Проте існують різні правові позиції щодо застосування норм кримінального процесуального закону в частині, що стосується розгляду цивільного позову, пред`явленого до особи або товариства, цивільно-правова відповідальність яких була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у випадках, коли під час судового розгляду у місцевому суді страхову компанію не було залучено.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду дійшов іншого висновку. Зокрема, у постанові від 06 вересня 2022 року у справі № 363/5439/19 (провадження № 51-5800км21) суд касаційної інстанції встановив, що рішення суду першої інстанції про стягнення лише з цивільного відповідача ОСОБА_14 на користь потерпілого ОСОБА_15 коштів у рахунок відшкодування матеріальної, моральної шкоди та процесуальних витрат на правову допомогу, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції, не ґрунтується на висновках, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц). Суди не звернули увагу на те, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правову відповідальність ОСОБА_14 як володільця транспортного засобу було застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША», про що свідчить наявний у матеріалах провадження поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 6164265. Також суд першої інстанції, всупереч вищезазначеному, залишив без належної уваги надані стороною захисту пояснення і не залучив до розгляду провадження страхову компанію як співвідповідача.

З огляду на це колегія суддів Верховного Суду дійшла до висновку, що в разі відсутності від учасників провадження жодних клопотань про залучення страхової компанії як цивільного відповідача, при цьому цивільним позивачем з дотриманням положень ч. 1 ст. 51 ЦПК України, ст. 128 КПК України було визначено конкретного відповідача, а саме юридичну особу ТОВ «Персонал Преміум», суд першої інстанції задовольняючи цивільний позов обґрунтовано стягнув завдану шкоду з обраного відповідача без залучення страхової компанії.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати у справі № 363/5439/19 (провадження № 51-5800км21).

Враховуючи наведене, згідно з положеннями ч. 2 ст. 434-1КПК України з метою забезпечення єдності судової практики провадження за касаційними скаргами ОСОБА_8 та представника цивільного відповідача ТОВ «Персонал Преміум» в особі директора ОСОБА_9 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Керуючись статтями 369, 434-1, 434-2, 441 КПК, Суд

постановив:

Передати кримінальне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_8 та представника цивільного відповідача ТОВ «Персонал Преміум» в особі директора ОСОБА_9 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3