Справа 688/1854/23
№ 1-кп/688/145/23
Вирок

Іменем України

31 травня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України ID картка№ НОМЕР_1 , вид. 24.11.2016 року), уродженки м. Шепетівки Хмельницької області, громадянки України, без реєстрації місця проживання, фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученої, непрацюючої, не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

Стислий опис провадження

01 травня 2023 року із Шепетівської окружної прокуратури до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт з додатками від 28 квітня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02 березня 2023 року №0000360 щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357, частиною 4 статті 185 КК України та угода про визнання винуватості від 28 квітня 2023 року, укладена між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 і ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у підготовчому судовому засіданні суд зокрема має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього кодексу, а тому ухвалою суду від 01 травня 2023 року призначено підготовче судове засідання.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акту, ОСОБА_7 відповідно підозрюється та обвинувачується у викраденні офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану та вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за таких обставин.

У ході досудового розслідування встановлено, що 21 лютого 2023 року близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 , на столі в кімнаті спальні виявила дві банківські картки АТ КБ «ПриватБанк», емітовані на ім`я ОСОБА_4 , разом з паролями ПІН-коду доступу до них. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційних документів, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_4 заснув та за її діями ніхто не спостерігає, в той же день, час та місці ОСОБА_6 викрала з метою подальшого використання для заволодіння грошовими коштами вищевказані банківські картки, а саме: кредитну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_3 та карту для виплат АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , яка є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_5 , відкритих на ім`я ОСОБА_4 , є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві та відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», тобто офіційним документом, який містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк), держателя цього спеціального платіжного засобу та ініціювати переказ з його рахунку. В подальшому залишила вказаний будинок.

Крім того, 21 лютого 2023 року близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 , на столі в кімнаті спальні виявила мобільний телефон марки «Хіаоmi», моделі «Redmi 9T» синього кольору (ІМЕІ1 НОМЕР_6 , ІМЕІ2 НОМЕР_7 ) із серійним номером « НОМЕР_8 » із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» , захисним склом та чохлом до вищевказаного телефону, якого залишив без нагляду ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_4 заснув та за її діями ніхто не спостерігає, в той же день, час і місці ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, що введений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжено останній раз згідно Указу Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2915-ІХ від 07 лютого 2023 року, таємно викрала вищевказаний мобільний телефон марки «Хіаоmi», моделі «Redmi 9T» вартістю 4166,67 грн., із сім-карткою оператора мобільного зв`язку«Lifecell» вартістю 100 грн., чохлом до мобільного телефону марки «Хіаоmi», моделі «Redmi 9T» вартістю 150 грн. та захисним склом до мобільного телефону марки «Хіаоmi», моделі «Redmi 9T» вартістю 200 грн, після чого залишила будинок, завдавши потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 4616,67 грн.

Окрім того, 21 лютого 2023 року близько 13 год. 13 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, що введений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжено останній раз згідно Указу Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», підійшовши до банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вул. Судилківська, буд. 177 в м. Шепетівка Хмельницької області, скориставшись раніше викраденою банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належала потерпілому ОСОБА_4 та яка забезпечувала доступ до грошових коштів на рахунку, не повідомляючи про свої дійсні наміри попросила свого знайомого ОСОБА_8 , якому надала ПІН-код доступу до рахунку, який не був обізнаним у походженні даної картки, здійснити зняття грошових коштів двома транзакціями по 8000 грн., на загальну суму 16000 грн., у такий спосіб діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, викрала вищевказані грошові кошти.

Крім того, 21 лютого 2023 року біля 13 год. 24 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним злочинним наміром, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, що введений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжено останній раз згідно Указу Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», підійшовши до банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вул. Судилківська, буд. 1 в м. Шепетівка Хмельницької області, скориставшись раніше викраденою банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належала ОСОБА_4 та яка забезпечувала доступ до грошових коштів на рахунку, не повідомляючи про свої дійсні наміри попросила свого знайомого ОСОБА_8 , якому надала ПІН-код доступу до рахунку та який не був обізнаний у походженні даної картки, здійснити зняття грошових коштів в сумі 8000 грн, у такий спосіб діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисним мотивом та метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, викрала вищевказані грошові кошти.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, вчинила крадіжку грошей ОСОБА_4 на загальну суму 24 000 грн., чим спричинила потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

Угода про визнання винуватості укладена 28 квітня 2023 року у місті Шепетівці в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02 березня 2023 року №0000360 між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 і ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_5 .

В угоді про визнання винуватості визначено істотні обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, а саме: повне визнання ОСОБА_6 своєї винуватості у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, примирення потерпілого ОСОБА_4 з обвинуваченою ОСОБА_6 , відсутність у потерпілого матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої, не бажання потерпілого призначити ОСОБА_6 покарання у виді реального позбавлення волі.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України потерпілим ОСОБА_4 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором.

На підставі наведеного вище, сторони угоди погодились запропонувати суду призначити ОСОБА_6 узгоджене покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши останній іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Сторони погодили, що обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_6 раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у центрі пробації не перебуває, під динамічним спостереженням у лікаря психіатра КНП «Шепетівська БПЛ» не перебуває, перебуває під динамічним спостереженням у лікаря нарколога з 2015 року, з діагнозом «хронічний алкоголізм». Згідно висновку судово-психіатричного експерта №248 від 27 квітня 2023 року ОСОБА_6 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, виявляла такі й на період інкримінованих їй кримінальних правопорушень. Усвідомлювала та усвідомлює значення своїх дій, могла та може керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

В угоді зазначено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваної є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК, а для підозрюваної - також її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК.

В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК, та наслідки відмови від права на судовий розгляд, передбачені частиною 4 статті 474 КПК.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 угоду підтримав, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність даних кримінальних правопорушень до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченою своєї винуватості у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, зазначив, що задані збитки йому відшкодовано, претензій до обвинуваченої не має, укладенням угоди про визнання винуватості не будуть порушені його права.

ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях та щиро розкаюється, просила суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_6 зазначила, що вона цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінальних правопорушень, і що вона при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь, проте все одно просила затвердити укладену угоду. Вона також вказала, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до неї у разі її затвердження. Крім того, повідомила, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним та не суперечить інтересам ОСОБА_6 .

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до ч.1 ст.357 КК викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах, - караються штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Частиною 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до наведеного вище та обставин обвинувачення, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 357 належить до кримінальних проступків, а кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 ст. 185 КК України до тяжких злочинів.

За пунктом 1 частини 4 статті 469 КПК, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, що передбачено абз. 5 ч.4 ст. 469 КПК України.

Судом встановлено, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості від 28 квітня 2023 року є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором.

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Також умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті кримінальних правопорушень, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

В укладенні даної угоди згідно з пунктом 9 частини 2 статті 52 КПК України брав участь захисник.

Суд вважає, що укладена угода відповідає нормам КК та інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК, що передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення.

Згідно з частиною 5 статті 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Проте питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами, відповідно до норм статті 50 КК.

Відтак загалом суд має призначати покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, що є виключно судовою дискрецією у кримінальному судочинстві і охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Тому суд бере до уваги особу обвинуваченої, те, що вона раніше не судима, під динамічним спостереженням лікаря психіатра не перебуває, страждає хронічним алкоголізмом, є осудною, розуміє значення своїх дій та може керувати ними, кримінальні правопорушення вчинила вперше, її позитивну характеристику з місця проживання, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання відповідно до частини 1 статті 66 КК, а саме: щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Висновок суду щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України, а тому дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думки прокурора, обвинуваченої та її захисника, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження, шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

До набрання вироком законної сили підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченої не має.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, підлягають скасуванню.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченої згідно зі ст.124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.65,66,75,76 КК, а також ст. 124, 314, 374-376, 469-475 КПК, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2023 року №0000360, укладену 28 квітня 2023 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 і ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_5

Визнати винуватою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357 та частиною 4 статті 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за частиною 1 статті 357 КК у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 755,12 грн.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2023 року на мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі», моделі «Redmi 9Т» синього кольору, із: ІМЕI1 НОМЕР_6 , ІМЕІ2 НОМЕР_7 , серійним номером « НОМЕР_8 » об`ємом пам`яті 128 Gb,

Речові докази: - мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі», моделі «Redmi 9Т» синього кольору, із: ІМЕI1 НОМЕР_6 , ІМЕІ2 НОМЕР_7 серійним номером « НОМЕР_8 » об`ємом пам`яті 128 Gb, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_4 як власнику;

- Коробку від мобільного телефону торгівельної марки «Хіаоmі», моделі «Redmi 9Т» синього кольору, із: ІМЕI1 НОМЕР_6 , ІМЕІ2 НОМЕР_7 , переданий на зберігання потерпілому повернути ОСОБА_4 як власнику;

- компакт-диск формату CD-R, з інформацією щодо розрахункового рахунку НОМЕР_9 ; копії документів, складених працівниками АТ КБ «Приватбанк» при відкритті рахунку; банківську виписку про рух коштів по розрахунковому рахунку НОМЕР_9 з 00.00 год 20 лютого 2023 року по 00.00 год 28 лютого 2023 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд, з підстав, передбачених статтею 394 КПК та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя Неоніла БЕРЕЗЮК