ВИРОК

іменем України

Справа № 569/11055/21

26 червня 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судому засіданні в місті Рівне обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпіли та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000457 від 16 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рівне, громадянин України, українець, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.296, ст.128 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 15 березня 2021 року, о 19 годині 10 хвилин перебуваючи у громадському місці, неподалік продуктового магазину «Обрій», що за адресою: вул. Князя Романа, 2, м. Рівне, безпідставно, використовуючи малозначимий привід, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загально прийнятими в суспільстві нормами моралі та поведінки, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх публічність, діючи з особливою зухвалістю, підійшов до ОСОБА_6 та умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в область голови, чим заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді рваної рани ділянки кута рота зліва, яке згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Крім того, 15 березня 2021 року, приблизно о 19 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу продуктового магазину Обрій, що за адресою: вул. Князя Романа, 2, м. Рівне, безпідставно, використовуючи малозначимий привід, не передбачаючи можливість заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого за обставин коли він повинен був і міг це передбачити, умисно завдав удар кулаком правої руки у верхню ліву частину обличчя потерпілого ОСОБА_6 , у результаті нанесення якого останній впав на асфальт та вдарився лівою рукою, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому човникоподібної кістки лівого променево-зап`ясного суглобу без зміщення, яке згідно висновку експерта відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано ч.1 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та ст.128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

26 червня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000457 від 16 березня 2021 року була укладена угода про примирення.

В угоді про примирення від 26 червня 2023 рокупотерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.296, ст.128 КК України, які ніким не оспорюються.

Згідно угоди про примирення ОСОБА_3 визнав повністю вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, усвідомив протиправність свої дій, активно сприяв розкриттю злочинів, не є суспільно небезпечним, матеріальна шкода повністю відшкодована потерпілому на момент підписання угоди.

Сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання з врахуванням вищевикладеного, а також, що обвинувачений вибачився перед потерпілим, на обліку в психоневрологічному диспансері та у центрі терапії залежності не перебуває, повне відшкодування шкоди завданої потерпілому, за ст.128 КК України із застосуванням положень ст.69 Кк України у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень та за ч.1 ст.296 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України, призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням та призначити остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, а також зазначили про роз`яснення їм наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, та наслідків невиконання угоди.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідженими в судовому засіданні даними про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що скоєні ним злочини у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжкими.

При цьому, щире каяття ОСОБА_3 сприяння досудовому розслідуванню, відшкодування потерпілому завданої шкоди, примирення з потерпілим суд відносить до обставин що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Суд при вирішенні питання про можливість призначення узгодженого сторонами основного покарання із застосуванням ст. 69 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому за наявності вищевказаних обставин вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України, та призначити покарання нижче від найнижчої межі, зазначеної в санкції ст. 128 КК України.

З огляду на викладене, суд, вважає можливим призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.296 та ст.128 КК України.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.296, ст.128 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.1 ст.296 та ст.128 КК України.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угода від 26 червня 2023 року про примирення підлягає затвердженню.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376, 475, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 червня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000457 від 16 березня 2021 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296 та ст.128 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.128 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч.1 ст.296 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: оптичний DVD-R диск Verbatim 4.7 GB на якому знаходиться відеозапис, що підтверджує факт нанесення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень; оптичний DVD-R диск Verbatim 4.7 GB на якому знаходиться два відеозаписи, що підтверджує факт перебування ОСОБА_3 15.03.2021 по АДРЕСА_2 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8