Провадження № 1-кс/204/2613/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000074, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 07.04.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000074, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 07.04.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 09.03.2023 до Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_5 із заявою, в якій вказав, що невідомі особи намагаються протиправним шляхом заволодіти його нерухомим майном приватним будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду вказаної заяви прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом того, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи земельною ділянкою та житловим будинком на території Чечелівського району м. Дніпра, чим спричинили значної шкоди потерпілому ОСОБА_5 .В ході допиту ОСОБА_5 повідомив, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 вже тривалий час належить членам його родини. 1923 року ділянка за адресою АДРЕСА_2 була виданайого діду ОСОБА_7 . На цій земельній ділянці він збудував будинок, який пізніше згорів. У ОСОБА_8 було троє синів: ОСОБА_9 , 1928 р.н., батько потерпілого ОСОБА_10 , 1918 р.н., ОСОБА_11 . Усі вони мешкали за вказаною адресою.Коли ОСОБА_12 помер, батько потерпілого та його брати купили ще одну сусідню ділянку, а ділянку за адресою АДРЕСА_2 було поділено на дві окремих. У результаті такого поділу та придбання одні ділянки було отримано три земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 . Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 належала батькові потерпілого, який разом із своєю дружиною ОСОБА_13 , 14 або ІНФОРМАЦІЯ_1 , збудували будинок, в якому ОСОБА_5 проживає до сьогодні спільно зі своїм сином.1974 року ОСОБА_10 , помер і право власності на домоволодіння перейшло до матері потерпілого, що, підтверджується домовою книгою, технічним паспортом, зведеним оцінним актом. 2003 року ОСОБА_13 , а з цього моменту ОСОБА_5 постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 зі своїм сином ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Будинок одноповерховий, площею приблизно 54 квадратні метри, двокімнатний, розташований на ділянці площею 4,7 соток. Раніше на ділянці був ще один будинок, який зараз частково розібраний та виконує функції сараю.Після смерті матері і до сьогодні у ОСОБА_15 не вступив через важкі життєві обставини, але має намір в судовому порядку підтвердити своє право власності на будинок та земельну ділянку.Окрім того, ОСОБА_5 та його сусід ОСОБА_16 надали покази за фактом того, що невідомі люди приїжджали до території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , самовільно проникали на території домоволодіння, а в останній раз, коли прибули за вказаною адресою, повідомили ОСОБА_5 , що вказане домоволодіння належить їм, а потерпілому варто зібрати всі свої речі та покинути території домоволодіння, на що йому дається двотижневий термін.

В ході зазначеного опрацювання даних з Державного реєстру прав на нерухоме майно, отримано копію договору дарування приватного будинку від 21.05.2019, укладеного між ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дарувальник) та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (обдаровуваний), за яким дарувальник передає майно у власність обдаровуваного безоплатно, а саме: житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_19 . Згідно з даними з Державного реєстру прав на нерухоме майно, право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна було зареєстровано за ОСОБА_17 державним реєстратором ОСОБА_20 , комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради Дніпропетровської області, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 41499082 від 07.06.2018 20:29:15. У подальшому між ОСОБА_18 (іпотекодавець) та ОСОБА_21 (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір від 28.03.2023, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_22 . Відповідно до умов вказаного договору, предметом іпотеки за цим договором є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,0464 га, кадастровий номер :07:248:0022, форма власності комунальна власність, що знаходиться в користуванні Іпотекодавця. Водночас встановлено, що в технічній документації, розробленій на замовлення ОСОБА_17 , остання вказана як користувач земельної ділянки або взагалі землевласник без жодних на те підстав. Вказані обставини можуть свідчити про заволодіння шляхом шахрайства приватним майном, вчиненим у великих розмірах, та наявність ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Враховуючи зазначені вище обставини в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що зазначені вище особи вчинили шахрайські дії відносно нерухомого майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Підставою накладення арешту на вищевказане майно достатня наявність підстав вважати, що майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом кримінально протиправних дій - злочинного посягання невстановленої на теперішній час особи, яка шляхом обману заволоділа ним, що завдало значної шкоди потерпілому.Арешт необхідно накласти на нерухомість для унеможливлення подальшого її відчуження на користь третіх осіб. Подальше його відчуження буде перешкоджати досягненню цілей та завдань кримінального провадження і поверненню його до законного власника. Виконуючи вимоги п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, слід зазначити перелік і види майна, що належить арештувати, а саме наступне реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт нерухомості: літ. А-1 житловий будинок, загальною площею 35,3 кв.м., житловою площею 13,5 кв.м., літ. Б літня кухня, літ. В- убиральня, № 1-3, І - споруди.

Відповідно до інформаційної довідки № 328329233 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вищезазначений житловий будинок на сьогоднішній день належить ОСОБА_18 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на підставі договору дарування житлового будинку, серія та номер: 1068, виданий 21.05.2019, видавник: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_19 .

Вважаю, що потреби досудового розслідування та суспільства виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника нерухомого майна, як застосування арешту майна. Під час досудового розслідування слідчим винесено постанову про визнання речовими доказом житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, та те що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт нерухомості: літ. А-1 житловий будинок, загальною площею 35,3 кв.м., житловою площею 13,5 кв.м, літ. Б літня кухня, літ. В- убиральня, № 1-3, І - споруди, є предметом скоєння кримінального правопорушення, та для встановлення повних обставин скоєння злочинів, та особи які здійснили переоформлення зазначеного житлового будинку можуть бути причетними до скоєння вище вказаного злочину, з метою забезпечення схоронності спірного майна, чи уникнення пошкодження житлового будинку, відчуження майна, злочинного посягання. У зв`язку з чим, слідчий звернувся з даним клопотанням до суду і просить розглянути клопотання на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Слідчий надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання про арешт майна задовольнити.

Слідчий суддя вважає розглянути клопотання про арешт майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділенням відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000074, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 07.04.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Предметом вчинення даного кримінального правопорушення є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт нерухомості: літ. А-1 житловий будинок, загальною площею 35,3 кв.м., житловою площею 13,5 кв.м, літ. Б літня кухня, літ. В- убиральня, № 1-3, І споруди. Постановою слідчого від 17 травня 2023 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000074, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000074, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 07.04.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт нерухомості: літ. А-1 житловий будинок, загальною площею 35,3 кв.м, житловою площею 13,5 кв.м, літ. Б літня кухня, літ. В- убиральня, № 1-3, І споруди, шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

Заборонити державним реєстраторам та іншим особам (в тому числі нотаріусам), які уповноважені вчиняти реєстраційні дії, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт нерухомості: літ. А-1 житловий будинок, загальною площею 35,3 кв.м, житловою площею 13,5 кв.м, літ. Б літня кухня, літ. В- убиральня, № 1-3, І - споруди.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1