Номер провадження:1-кс/521/2240/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2023 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що 25.11.2022 року до відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 в якій він просить вжити заходів правового характеру до невстановленої особи по імені Станіслав, котрий на початку листопада 2022 року шляхом обману, використовуючи мережу «Інтернет» під приводом видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, заволодів грошовими коштами заявника на суму 5000 гривень.
Окрім того, 20.06.2023 року до чергової частини відділення поліції №3 ОРУП №1 надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цро притягнення до відповідальності невстановленої особи, яка 20.06.2023 року, зловживаючи довірою, під приводом виготовлення дублікату посвідчення водія, заволоділа його грошовими коштами у розмірі 9315 гривень 00 копійок .
За заявою потерпілого ОСОБА_6 20.06.2023 року до матеріалів кримінального провадження долучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ№8042 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, 20.06.2023 року зазначений документ оглянуто, визнано речовим доказом та поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR0042951.
Окрім того, 20.06.2023 року до чергової частини відділення поліції №3 ОРУП №1 надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про притягнення до відповідальності невстановленої особи, яка 20.06.2023 року зловживаючи довірою під приводом виготовлення дублікату посвідчення водія, заволоділа його грошовими коштами у розмірі 7778 гривень 00 копійок .
За заявою потерпілого ОСОБА_7 20.06.2023 року до матеріалів кримінального провадження долучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ №8042 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Так, 20.06.2023 року зазначений документ оглянуто, визнано речовим доказом та поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR0042952.
Зазначені предмети постановою слідчого СВ ВП № З ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 20.06.2023 року визнані речовими доказами в межах зазначеного кримінального провадження.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.
Слідчий надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за відсутності його та прокурора, власника майна повідомлено щодо розгляду клопотання про накладення арешту.
Власник майна в судове засідання не прибув, свого ставлення до клопотання слідчого не висловив.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною відчуження, розпорядження та користування, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, яке 20.06.2023 року добровільно видали потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме: на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ №8042 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ №8042 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1