Справа № 296/7042/23
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердичів, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст.317 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказав, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування відомості щодо яких внесено до ЄРДР за №0000286 від 25.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою реалізації злочинного умислу, у невстановлений точно досудовим слідством день та час, але не пізніше 21.06.2023, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, групою осіб, маючи намір на здійснення злочинної діяльності, підшукали та організували місце для багаторазового незаконного виготовлення та зберігання психотропної речовини обіг якої обмежено - амфетаміну, у домоволодінні, яке надане їм у користування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке останні утримували з цією метою до 22.07.2023.

Крім іншого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 реалізуючи умисел направлений на організацію і утримання місця для незаконного виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, забезпечили застосування спеціального допоміжного обладнання, спеціальних речовин та рідин, інших необхідних складових частин, предметів побутового призначення, які зберігали у домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , до 22.07.2023.

Так, у вказаному місці, у достовірно невстановлений досудовим слідством день та час, проте не пізніше ніж до 17 год. 30 хв. 22.07.2023, ОСОБА_6 діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , реалізуючи єдиний спільний злочинний умисел, спрямований на виготовлення та зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, використовуючи спеціальне допоміжне обладнання, спеціальні речовини та рідини, інші необхідні складові частини, предмети побутового призначення, незаконно виготовили з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін загальною масою не менше 1,53985 грам, яку незаконно зберігали з метою збуту у домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , до 22.07.2023.

Працівниками СУ ГУНП в Житомирській області 22.07.2023р. о 17 год 30 хв, у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до вимог ст.ст. 276-278 УКПК України 23.07.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст.317 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії тяжкого злочину. Максимальна відповідальність передбачена санкцією ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України - позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Метою застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала вимоги клопотання у повному обсязі та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши розмір застави у 300 прожиткових мінімумів відповідно до абз. 2 ч. 5 ст.182 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти клопотання слідчого. На думку останнього, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є необґрунтованим. Також вказав, що досудовим розслідуванням не надано доказів існування ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України. ОСОБА_5 зазначив, що клопотання прокурора про збільшення розміру застави не підлягає до задоволення. Просив врахувати, що ОСОБА_6 проживає з цивільною дружиною, яка перебуває на 9 місяці вагітності. З огляду на вищезазначене захисник просив застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в засіданні суду підтримав правову позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наданих матеріалів клопотання вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими слідчим суддею доказами.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, не виключає можливості того, що ОСОБА_6 бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, усвідомлюючи тяжкість покарання за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, може ухилятися від органів досудового розслідування, що підтверджує ризик визначений п. 1 ч 1. ст. 177 КПК України.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Судом встановлено, що органами досудового розслідування доведено ризик визначений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_6 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, місцезнаходження яких на даному етапі досудового розслідування не встановлено.

Прокурором доведені ризики визначені п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, повне коло співучасників якої органом досудового розслідування достовірно не встановлена, отже останній може вчиняти спроби спілкуватися із співучасниками, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо, може орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, що дає підстави вважати про відсутність законних джерел доходів, а характер та послідовність вчинення кримінальних правопорушень свідчить про способи отримання джерел доходів для прожиття.

Крім іншого слід зазначити, що 17.06.2022 ОСОБА_6 був звільнений з-під варти в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» у зв`язку із внесенням застави, визначеної ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 16.06.2022 у розмірі 198 480 гривень у межах кримінального провадження № 0000449 від 01.10.2021. Однак, після звільнення з - під варти ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ряду нових умисних кримінальних правопорушень, зокрема однорідного складу (ч.2 ст.307 КК України), що свідчить про неспроможність застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів, який передбачено п.2 ч.5 ст.182 КПК України, забезпечити належне виконання обов`язків підозрюваним.

На даний час ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України.

Згідно анкетних даних підозрюваний є громадянином України, не працюючий, раніше не судимий, обвинувачений у кримінальних провадженнях: №0003553 від 28.08.2018 за ч. 2 ст. 345 КК України, №0000459 від 19.03.2021 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 307 КК України, №0002250 30.12.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України, №0000449 від 01.10.2021 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст.311 КК України.

Наведене вище свідчить про високу ймовірність прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, а також про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на особу підозрюваного.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про те, що підозрюваний переховуватись від органів досудового розслідування не збирається й свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, відсутність місця роботи, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обвинувачення по аналогічним кримінальним правопорушенням, інші дані, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приписами п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначено, що щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч.5 ст.182 КПК України).

При визначенні розміру застави суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом ризики та спосіб життя підозрюваного, з якого вбачається, що розмір застави у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не спроможний забезпечити належної поведінки останнього.

За вказаних обставин, керуючись абз. 2 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536800 грн. , для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176, 178, 182 - 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, який обчислювати з часу затримання особи, тобто з 17:30год. 22.07.2023 року по 17:30год. 21.09.2023року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира.

Розмір застави визначити у межах 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536800 грн. (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот гривень).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.;

5) заборонити спілкуватися з підозрюваними та свідками кримінального провадження №0000286 від 25.05.2023, коло яких визначать слідчий та прокурор.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали до 21.09.2023р.

Повний текст ухвали оголошено 27.07.2023 р. о 14:00год.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1