Справа № 204/5952/23
Провадження № 1-кс/204/1490/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000339 від 21.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 111 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000339 від 21.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, щослідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000339 від 21.04.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 111 КК України.Підставою для реєстрації став рапорт начальника 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , відповідно до якого у кримінальному провадженні № 0000134 від 22.07.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 111 КК України, ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 (справа №204/8477/22, провадження № 1-кс/204/1947/22) на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 000 від 19.02.2019, кадастровий номер: :08:678:0043 накладено арешт, однак 17.12.2022 невстановлені особи з числа громадян України, за пособництвом невстановлених осіб, вчинили умисні дії на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності шляхом переоформлення права власності на вказаний об`єкт нерухомості з метою не відчуження вказаної нерухомості в дохід держави.

Так, з матеріалів кримінального провадження № 0000134 від 22.07.2022 слідує, що в ході досудового розслідування 13.10.2022 слідчим з погодженням з прокурором подано клопотання про арешт майна, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на домоволодіння (об`єкт житлової нерухомості), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 000 від 19.02.2019, кадастровий номер::08:678:0043.У свою чергу, слідчим суддею Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська 14.10.2022 винесено ухвалу про задоволення вказаного клопотання та, відповідно до якої накладено арешт на домоволодіння (об`єкт житлової нерухомості), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 000 від 19.02.2019, кадастровий номер::08:678:0043.Разом із тим, станом на теперішній час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні. Крім того, наявні відомості про реєстрацію 17.12.2022 приватним нотаріусом ОСОБА_7 права приватної власності вказаного об`єкта нерухомого майна за ОСОБА_8 . Встановлено, що ОСОБА_8 являється дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 .

У зв`язку з викладеним, на теперішній час в органу досудового розслідування наявні обґрунтовані підстави вважати, що невстановлені особи з числа громадян України, за пособництвом невстановлених осіб, вчинили умисні дії на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності шляхом переоформлення права власності на вказаний об`єкт нерухомості з метою не відчуження вказаної нерухомості в дохід держави.Також, 24.04.2023 постановою слідчого вказане домоволодіння визнано речовим доказом, оскільки в органу досудового розслідування наявні обґрунтовані підстави вважати, що вищезазначений об`єкт нерухомого майна являється об`єктом кримінально протиправних дій, та є річчю, набутою кримінально протиправним шляхом.На даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до вжиття невстановленими в ході досудового розслідування особами заходів щодо зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування та відчуження останнього.Враховуючи викладене, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна і просить розглянути клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна та представника такого власника, у зв`язку з необхідністю забезпечення арешту майна.

Слідчим надана заява, про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна та представника такого власника, у зв`язку із необхідністю забезпечення арешту майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Згідно ст. 5 Конвенції, держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом; c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000339 від 21.04.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Красногівардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2022 року у справі № 204/8477/22 накладено арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 , а саме: на домоволодіння (об`єкт житлової нерухомості), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000 від 19.02.2019 року, кадастровий номер: :08:678:0043.Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000, кадастровий номер: :08:678:0043, на підставі договору дарування, домоволодіння від 17.12.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , належить ОСОБА_8 , розмір частки: 1. Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області від 24 квітня 2023 по кримінальному провадженню №0000339 від 21.04.2023 р. визнано речовим доказом домоволодіння (об`єкт житлової нерухомості), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :08:678:0043, реєстраційний номер 000.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна. Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів. Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000339 від 21.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 111 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що перебуває у власності ОСОБА_8 , а саме на домоволодіння (об`єкт житлової нерухомості), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :08:678:0043, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Зобов`язати посадових осіб Міністерства юстиції України, його територіальних органів, Державного підприємства «Національні інформаційні системи» чи інших уповноважених посадових осіб державних органів влади або місцевого самоврядування негайно внести відповідні дані щодо зміни правового статусу арештованого майна, а також надати інформацію (витяг) щодо внесення вказаних відомостей.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно направити власнику майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1