Справа № 159/1298/21 Провадження №11-кп/802/642/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 липня 2023 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 липня 2023 року задоволене клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 02 вересня 2023 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу. Просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки отримав його повний текст лише через 9 днів - 14 липня 2023 року, а тому не мав можливості його оскаржити раніше. Стверджує, що відсутні належні докази на підтвердження його обвинувачення, а також необґрунтованими є ризики, наведені прокурором. З огляду на наведене, просить судове рішення скасувати і постановити нове, яким відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду провадження встановлено, що ухвала Ківерцівського районного суду Волинської області датована 05 липня 2023 року (а.п.11-12). Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія вказаного судового рішення від 05 липня 2023 року вручена за дорученням Луцькому СІЗО 13 липня 2023 року (а.п.13). Тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

Заслухавши доповідача, який виклав суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого і його захисника, які апеляцію підтримали у повному обсязі та просили скасувати ухвалу суду і відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Норми ч.1 ст.194 КПК України регламентують, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» передбачено, що запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

На переконання суду апеляційної інстанції, місцевий суд згідно з положеннями кримінального процесуального законодавства, а також майнового і сімейного стану ОСОБА_6 , міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Судом першої інстанції у достатній мірі встановлені підстави для продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які за ступенем тяжкості належать до категорії особливо тяжких злочинів, за які законом передбачені покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі із конфіскацією майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що обвинувачений раніше судимий.

Крім того, на даний час у провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст.187, ст. 257, ч.1 ст.263 КК України.

З клопотання прокурора убачається, що обвинувачення ОСОБА_6 обґрунтовується сукупністю таких доказів: протоколами огляду місця події від 12.04.2019; висновком експерта № 61 від 29.08.2019; висновком експерта №734 від 22.09.20; висновками експертів № 175 від 31.08.20, №10/370 від19.07.19; показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколами слідчих експериментів за їх участі та показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ..

Наведеною сукупністю доказів спростовуються твердження апелянта про відсутність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Отже, на думку апеляційного суду, стороною обвинувачення доведено, що раніше заявлені ризики не зменшилися, оскільки враховуючи тяжкість покарання, яке може бути призначене у випадку доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому заявлені прокурором ризики продовжують існувати.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен враховувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

При продовженні ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд першої інстанції врахував як обставини, передбачені ст.184 КПК України, так і обставини, визначені ст.199 КПК України.

Наведені обвинуваченим апеляційні доводи жодним чином не зменшують доведених прокурором ризиків та не є єдиною і безумовною підставою для скасування рішення місцевого суду та відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також місцевий суд дійшов вмотивованого висновку про те, що тримання обвинуваченого під вартою у даному випадку є виправданим, так як цього вимагають справжні інтереси суспільства у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Поновити обвинуваченому ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 липня 2023 року щодо нього.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 липня 2023 року щодо нього - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді