КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000536 від 25.07.2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку ОСОБА_7 біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.203-2, ч.1 ст.365-3, ч.3 ст.368, ч.3 ст.369, ч.4 ст.369 КК України, а саме: копію посадової інструкції водія 13 ДПРЧ (смт. Ладан), затвердженої 01.09.2022 р., на 4 арк.;службове посвідчення ДСУНС серії НОМЕР_1 , видане 07.11.2022 р. на ім`я ОСОБА_7 ; банківську карту MonoBank НОМЕР_2 ;банківську карту ПриватБанк НОМЕР_3 ;банківську карту RaiffeisenBank НОМЕР_4 ;мобільний телефон марки iPhone 11 Pro, серійний номер НОМЕР_5 , imei: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 , із сім карткою НОМЕР_8 .

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність тієї обставини,що майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000536, а тому наявні достатні підстави для арешту, відповідно до вимог ч.1,2,3 ст.170 та ч.3 ст. 171 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Апелянт вказує на те, що: клопотання про арешт майна подане з порушенням вимог ст.171 КПК України, так як майно було вилучено 21.02.2023 року, а клопотання надійшло до слідчого судді 23.02.2023 року; в клопотанні органу досудового розслідування відсутнє обґрунтування накладення арешту на майно. Апелянт додає, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно винесена без належного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вилучене майно має важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме було знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження 0000536. На переконання апелянта відповідно до вимог ч.3 ст. 233 та 255 КПК України тимчасово вилучене майно має бути повернуто.

Заслухавши пояснення адвоката, який просив задовольнити апеляційні вимоги в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з поданого клопотання, Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000536 від 25.07.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2, ч. 1 ст. 365-3, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 369 КК України, підозра в якому за ч.3 ст.28, ч. 2 ст. 203-2, ч.4 ст.369 КК України повідомлена ОСОБА_7 . Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Як встановлено, досудове розслідування здійснюється за фактом незаконної організації та функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор чи лотерей, які проводяться в мережі Інтернет, без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності, вчиненого організованою групою осіб за участі працівників правоохоронних органів, а також за фактом бездіяльності за попередньою змовою групою осіб у складі працівників правоохоронних органів щодо припинення незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор, лотерей, та приховування виявленої такої діяльності за умови надання та отримання неправомірної вигоди.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 21 лютого 2023 року під час проведення невідкладної слідчої дії (обшуку) за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах та які вказують на обґрунтованість доводів органу досудового розслідування щодо обставин вчинення злочину, врахувавши положення ст.ст. 98,170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000536.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів може бути накладений на майно будь якої фізичної чи юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст.. 98 КПК України.

Оскільки з долучених до клопотання органу досудового розслідування вбачається факт кримінальних правопорушень ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2, ч. 1 ст. 365-3, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 369 КК Українито будь які речі можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Що стосується доводів апелянтів про те, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна розглянуто без додержання вимог і тимчасово вилучене майно підлягало поверненню, то колегія суддів не бере їх до уваги, так як слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту з метою збереження речового доказу, дотрималась вимог ст. 170 КПК України, за якою арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Також колегія суддів враховує ту обставину, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину за яке передбачено додатковий вид покарання - конфіскація майна, про що було зазначено в клопотанні органом досудового розслідування, як мету накладення арешту - збереження речових доказів та збереження можливої конфіскації майна.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, зазначене у клопотанні органу досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, а тому вимоги апелянтів, слід визнати непереконливими.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000536 від 25.07.2022 року- залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1977/2023

Єдиний унікальний номер 757/7417/23-к

Доповідач: ОСОБА_1