Справа № 308/5570/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ужгород клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за №0000459, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

в с т а н о в и в:

на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання про скасування арешту майна, в якому адвокат ОСОБА_3 просить слідчого суддю скасувати арешт на транспортний засіб марки «Lexus XE2» д.н.з. НОМЕР_1 (Польської Республіки), який згідно реєстраційного документу належить юридичній особі «Ecomaster SP. Z o.o. та на момент вилучення перебував у фактичному володінні громадянина Польщі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у частині заборони права користування відповідним транспортним засобом.

Клопотання обґрунтоване тим, що сторона обвинувачення мала достатньо часу для проведення слідчий дій, а тому наразі правові підстави для повного арешту згаданого автомобіля відпали.

У судове засідання ОСОБА_5 ( ОСОБА_4 ) та його представник не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, до суду від адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі. До вказаної заяви адвокат ОСОБА_3 долучив заяву від 24.04.2023 від компанії-власника транспортного засобу, з якої вбачається, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_4 ) є законним володільцем арештованого транспортного засобу.

Вирішуючи подане клопотання про скасування арешту, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, зважаючи на таке.

Витягом із ЄРДР №0000459 від 07.03.2023 підтверджується, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України.

Внесення відомостей до ЄРДР обумовлене тим, що 06.03.2023 о 14:30 год. громадянин ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Lexus XE2» д.н.з. НОМЕР_1 (Польської Республіки), під час виїзду з прилеглої території ресторану «Кантрі», що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Запорізька 2а, здійснив маневр повороту ліворуч та допустив зіткнення з автомобілем, що рухався з правої сторони - з «АЗЛК 2141» д.н.з. НОМЕР_2 , водієм якого була ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 . Внаслідок зіткнення остання отримала тілесне ушкодженння у вигляді перелом основи другої п`ясної кістки правої кисті, забої та гематоми.

06.03.2023 в ході проведення огляду місця події за адресою м.Ужгород, по вул.Запорізькій, біля буд.№2а було виявлено та вилучено, зокрема, автомобіль «Lexus XE2» д.н.з. НОМЕР_1 (Польської Республіки).

07.03.2023 постановою старшого слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, «Lexus XE2» д.н.з. НОМЕР_1 (Польської Республіки) визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2023 накладено арешт на транспортний засіб марки «Lexus XE2» д.н.з. НОМЕР_1 (Польської Республіки) із забороною користування, відчуження та розпорядження.

Виходячи з наявності підстав для часткового скасування арешту на означений автомобіль, адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах громадянина Польщі - ОСОБА_9 ( ОСОБА_4 ), звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Як слідує зі змісту згаданої ухвали від 16.03.2023, накладаючи арешт, слідчий суддя керувався, серед іншого, тим, що зазначений автомобіль є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям речового доказу, позаяк на такому майні збереглися сліди злочину.

Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а пункту 2 - визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (частина 1 статті 16 КПК України).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином процесуальний закон визначає вичерпний перелік осіб, які вправі звернутися з клопотання про скасування арешту.

При цьому тягар доказування необґрунтованості або подальшої недоцільності арешту у даному випадку покладається на особу, яка звернулася з клопотанням про скасування арешту.

Надаючи правову оцінку доводам адвоката щодо відсутності подальшої потреби для слідства у застосуванні повного арешту автомобіля, слідчий суддя вказує, що ці твердження представника ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки адвокатом не подано з цього приводу жодних доказів.

За приписами ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що перелік обставин, персоніфікованих статтею 91 КПК України, підлягає встановленню в межах досудового розслідування безвідносно до обов`язкових елементів складу кримінального правопорушення, що забезпечує дотримання принципу законності, передбаченого ст.9 КПК України та який покладає на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого обов`язок всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставини кримінального провадження.

Слід вказати на те, що родовим об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України є відносини щодо безпеки руху та правил експлуатації транспорту.

На переконання слідчого судді, не викликає сумнівів той факт, що розслідування злочинів проти безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту відрізняється від інших кримінальних проваджень, зокрема, спектром різноманітних судових експертиз і їх значимістю в доказуванні.

Доцільно звернути увагу на те, що дослідження фактичних обставин означеного роду кримінальних правопорушень передбачає здійснення аналізу механізму дорожньо-транспортної пригоди (ДТП). Це пояснюється специфічною особливістю відповідних кримінальних правопорушень, яка проявляється у тому що їх об`єктивна сторона полягає в порушенні певних правил; які мають своїм наслідком ДТП із заподіянням потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості або більш тяжких наслідків. Ключовою обставиною у доказуванні виступає причинно-наслідковий зв`язок між порушенням названих правил певним суб`єктом і настанням ДТП.

Тому визначення механізму ДТП виступає ключем для встановлення багатьох обставини, що мають кримінально-правове значення.

За обставин цього кримінального провадження слідчий суддя з`ясував, що слідчий призначав експертизу технічного стану транспортного засобу «Lexus XE2» д.н.з. НОМЕР_1 ; інженерно-транспортну експертизу з транспортно-трасологічного дослідження; автотехнічну експертизу щодо механізму розвитку ДТП.

Утім, на момент розгляду та вирішення цього клопотання відомості щодо завершення експертизи технічного стану та технічної експертизи щодо механізму розвитку ДТП відсутні.

Більше того, у кримінальному провадженні №0000459 від 07.03.2023 не проводився огляд транспортного засобу «Lexus XE2» д.н.з. НОМЕР_1 , як і не проводився слідчий експеримент.

Таким чином, на даний час досудове розслідування триває, а також існує необхідність у завершенні експертних досліджень та проведенні додаткових слідчий дій.

Підсумовуючи викладене та беручи до уваги те, що доказів на підтвердження відсутності подальшої потреби в застосуванні арешту автомобіля «Lexus XE2» д.н.з. НОМЕР_1 не надано, слідчий суддя доходить до переконання про відсутність підстав для задоволення внесеного клопотання.

Керуючись статтями 22, 170-174 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за №0000459, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1