1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1262/19 1-кс/335/1572/2023
18 липня 2023 року м. Запоріжжя
13.02.2022 року слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , погоджене прокурором. Проте дане повідомлення про підозру ОСОБА_6 не вручено, матеріали справи містять відомості про залишення повідомлення про підозру 14.02.2022 року біля дверей будинку, відомості про отримання заступником голови ТГ повідомлення про підозру для направлення поштою ОСОБА_6 , письмове повідомлення ОСОБА_9 від 14.02.2022 року про зобов`язання передати повідомлення шляхом особистого вручення ОСОБА_6 . Заявник зазначає, що оскільки повідомлення про підозру всупереч вимог КПК України не було вручено в день до його складення, подальше вручення повідомлення про підозру є незаконною процесуальною дією, та має наслідком її недійсність та не створює правових наслідків для особи. Крім того, зазначає, що у повідомленні про підозру відсутній фактичний виклад обставин кримінального правопорушення, у тексті повідомлення про підозру відсутні беззаперечні докази, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
З цих підстав Заявник просить слідчого суддю визнати незаконними дії слідчого щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , складене 13.02.2022 року; скасувати повідомлення про підозру від 13.02.2022 року ОСОБА_6 .
У судовому засіданні представник Заявника скаргу підтримала, на підставах, викладених у ній, просила скаргу задовольнити у повному обсязі.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували. Прокурор пояснив, що після складення та погодження повідомлення про підозру 13.02.2022 року та неможливості його вручення в день складення, воно було вручено у відповідності до ст.ст. 278, 135 КПК України, що підтверджено матеріалами кримінального провадження. Що стосується змісту повідомлення про підозру, то воно складено на підставі матеріалів кримінального провадження після встановлення наявності достатніх доказів для повідомлення особі про підозру.
Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, надані для огляду у судовому засіданні, в межах вирішуваних питань, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що Заявником не пропущено строк на звернення до суду з даною скаргою.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру визначений ст. 277 КПК України, порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором та має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
У відповідності до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 11.12.2019 у справі №536/2475/14-к, вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.
13.02.2022 року у даному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.4,5 ст. 191 КК України, погоджене прокурором.
У судовому засіданні досліджено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , виклад якого та його зміст дає підстави стверджувати, що повідомлення про підозру за своїм змістом та формою відповідає вимогам статті 277 КПК України.
Згідно ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Встановлено, що повідомлення про підозру складено 13.02.2022 року та у зв`язку з неможливістю вручення в цей день, наступного дня, 14.02.2022 року слідчим було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_6 для вручення повідомлення. Однак у зв`язку із неможливістю вручення і в зазначений спосіб, що зафіксовано у матеріалах кримінального провадження, повідомлення про підозру вручалось у відповідності до ст.ст. 278, 135 КПК України.
З наведеного вбачається, що слідчим було вчинено всі необхідні дії для здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_6 відповідно до вимог процесуального закону, повідомлення про підозру ОСОБА_6 за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. ст. 278, 135 КПК України.
У скарзі представник Заявника наполягає на порушенні порядку вручення повідомлення про підозру та просить визнати незаконними дії слідчого щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні.
Повідомлення про підозру є системою процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора під час досудового розслідування, спрямованих на формування законної та обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваною, можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами та способами.
У ст. 303 КПК України законодавець встановив перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження.
Так, згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, підозрюваним та його захисником, зокрема, може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру.
Відповідно до вимог п. 18 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, ч. 2 ст. 307 КПК України визначає різні повноваження слідчого судді у випадку оскарження дій, бездіяльності чи рішення. При оскарженні дії або бездіяльності слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час при оскарженні рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення, визнати незаконною дію.
Слідчий суддя за результатом розгляду скарги на повідомлення про підозру дійшов висновку, що за наслідками розгляду скарги на процесуальне рішення - «повідомлення про підозру», слідчий суддя має право постановити ухвалу, згідно з якою скасувати таке рішення, або відмовити у задоволенні скарги (ч. 2 ст. 307 КПК).
Натомість, у випадку, коли предметом судового контролю є процесуальні дії слідчого, прокурора чи їх бездіяльність, що мали місце під час здійснення повідомлення про підозру, слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або зобов`язати здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію чи бездіяльність, визнати незаконною дію, що вже відбулися, а також скасувати рішення - «повідомлення про підозру», яке є окремим предметом оскарження. Отже, заявлена у скарзі вимога про скасування повідомлення про підозру, з підстав того, що слідчий чи прокурор, на думку Заявника, у неналежний спосіб вчинили певні процесуальні дії щодо вручення повідомлення про підозру, не підлягає задоволенню слідчим суддею.
Окрім того, під час розгляду скарги, не було встановлено і порушень при вчиненні цієї процесуальної дії.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Доводи заявника щодо необґрунтованості підозри в тій редакції, що викладена та за тими доводами, які були озвучені під час судового засідання, не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги в порядку вимог ст. 303 КПК України.
Вимоги скарги про визнання незаконними дій слідчого щодо вручення повідомлення про підозру не охоплюються повноваженням слідчого судді при розгляді скарги на повідомлення про підозру, яка є рішенням слідчого, прокурора.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1