Справа №345/1447/23
Провадження № 1-кп/345/166/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000064 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , освіта вища, розлученої, не працюючої, ІПН НОМЕР_1 , раніше не судимої, громадянинки України, за ч.2 ст.332 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 вчинила незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 212-ХІ на всій території України введено воєнний стан.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії права і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб врегульовано положеннями Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Так, пунктом 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених Указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, пов`язані із встановленням у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливості в`їзду і виїзду, обмеженням свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 вказаного Закону України встановлено, що Військові адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, Законами України: «Про оборону України»; «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, п. 1 Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» в Україні оголошено та впроваджено проведення загальної мобілізації.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1455 від 29.12.2021 затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан». Пунктом 8 вказаного Порядку встановлено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби Безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 22 вказаного Закону України - граничний вік перебування на військовій службі встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, з числа осіб: рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу - 60 років.

Постановою Кабінету міністрів України № 57 від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 661 (661-2022-п) від 10.06.2022), зокрема п. 2-1 встановлено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану особи з інвалідністю мають право перетинати державний кордон за наявності довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення, в яких зазначено групу та причину інвалідності.

У другому абзаці зазначеного пункту Постанови вказується, що перетин державного кордону може здійснюватися особою з інвалідністю І чи ІІ групи у супроводі одного або обох батьків, на утриманні яких перебуває така особа з інвалідністю, дружини/чоловіка, повнолітніх сина/доньки, їх дружини/чоловіка (за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки та інвалідність).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у період з 19.12.2021 по 09.07.2022 перебувала за межами України. Будучи громадянкою України, ОСОБА_6 достовірно знала про війну в Україні та про введення на її території воєнного стану. Окрім цього, їй було відомо про проведення загальної мобілізації військовозобов`язаних, під яку підпадає її син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель м. Калуш, Івано-Франківської області.

З метою уникнення призову сина за мобілізацією у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне переправлення його через державний кордон України.

Надалі, 09.07.2022 з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 прибула на територію України, зокрема в м. Калуш, Івано-Франківської області, де розпочала пошук співучасників із числа осіб, які працюють в органах місцевого самоврядування та в медичних закладах, щоб ті, за певну грошову винагороду, посприяли їй порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод у незаконному переправленні через державний кордон України її сина ОСОБА_7 .

13 липня 2022 року ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Калуш, Івано-Франківської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, вступила у злочинну змову із особою, матеріали досудового розслідування стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, яка працювала на керівній посаді в одному із відділів Калуської міської ради та ОСОБА_8 , який працював на посаді завідувача хірургічного відділення поліклінічного відділення, лікаря-хірурга КНП «Калуська міська лікарня Калуської міської ради».

Відповідно до розробленого злочинного плану особа, матеріали досудового розслідування стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження та ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та отримавши заздалегідь, у невстановлений розслідуванням час та у невстановленому місці від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2 500 доларів США, будучи обізнаними з вимогами вищеперерахованих нормативних актів, всупереч їм повинні були виготовити та сприяти погодженню експертними комісіями медичної документації ОСОБА_6 , із внесенням туди завідомо неправдивих відомостей про лікування останньої та діагнози її захворювання, що стануть підставою для встановлення їй комісією медико-соціальної експертизи ІІ групи інвалідності. Одержання ІІ групи інвалідності дасть їй можливість незаконно переправити через державний кордон України ОСОБА_7 , як супроводжуючого повнолітнього сина особи із інвалідністю.

Відтак, в період з 14 липня по 08 вересня 2022 року ОСОБА_8 , відповідно до відведеної йому ролі виконавця кримінального правопорушення, виступаючи як лікуючий лікар ОСОБА_6 , та одночасно як член лікувально-лікарської комісії КНП «Калуська міська клінічна лікарня Калуської міської ради», в порушення вимог п. 2 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 027/о «Виписка із медичної карти амбулаторного хворого» та п. 9 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 074/о «Журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів», не вносячи жодних медичних записів щодо лікування ОСОБА_6 в електронну систему Міністерства охорони здоров`я України «ЕHealth», в якій як пацієнт ОСОБА_6 зареєстрована лише 13.07.2022, склав дві виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 про нібито проходження останньою в періоди з 19.11.2020 по 28.11.2020 та з 26.08.2020 по 04.09.2020 амбулаторного лікування в КНП «Калуська міська лікарня Калуської міської ради», що не відповідає дійсності, оскільки в зазначений час ОСОБА_6 перебувала за межами України, самовільно присвоїв даним медичним документам реєстраційні номери 1911/20 та 2608/20 і вніс в них завідомо неправдиві записи про її лікування та медичні діагнози встановленого та виявленого хірургічного захворювання.

Окрім цього, 01.08.2022 ОСОБА_8 як член ЛЛК КНП «Калуська міська лікарня Калуської міської ради» склав письмове направлення ОСОБА_6 на медико-соціальну експертну комісію (МСКЕК), в яке власноручно вніс завідомо неправдиві записи про перебування останньої під наглядом лікувально-профілактичного закладу - Калуська міська лікарня Калуської міської ради з 2020 року, а також завідомо неправдиві медичні записи про історію захворювання та діагноз при направленні пацієнта на МСЕК.

В свою чергу особа, матеріали досудового розслідування стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, у створеному спільному злочинному плані із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , виконуючи роль виконавця кримінального правопорушення, починаючи з 14 липня 2022 року, надавала поради та вказівки останній щодо її зовнішнього вигляду, імітації захворювання її нижніх та верхніх кінцівок, прибуття в КНП «Калуська міська лікарня Калуської міської ради» для здачі біологічних аналізів, оглядів в інших спеціалістів, а також при подальшому прибутті на засідання медико-соціальної експертної комісії для встановлення їй групи інвалідності, ініціювала зустрічі всіх співучасників кримінального правопорушення щодо обговорення подальших спільних злочинних дій, а також надавала консультації ОСОБА_6 щодо необхідності отримання нею переліку документів, потрібних для перетину кордону спільно із сином ОСОБА_7 .

Окрім цього, особа, матеріали досудового розслідування стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, 08.09.2022, будучи обізнаною у відмові ОСОБА_8 головою ЛКК КНП «Калуська міська клінічна лікарня Калуської міської ради» в погодженні складеного та підробленого ним направлення на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК)

ОСОБА_6 , а також прикріплених до нього складених та підроблених двох виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 та завіреної копії друкованого Консультаційного висновку КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» щодо обстеження ОСОБА_6 , що необхідно для подальшого скерування її документації на розгляд медико-соціальної експертної комісії (МСЕК), з метою подолання зазначеної перешкоди, керуючись своїм авторитетом як керівника одного із відділів Калуської міської ради, представившись, особисто погодила вказане направлення в голови ЛКК КНП «Калуський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Калуської міської ради», що є порушенням п. п. 2, 13 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 088/о «Направлення на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК)», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 14.02.2012 № 110, а також пп. 3 п. 3 розділу ІІІ Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 № 189.

15 вересня 2022 року ОСОБА_6 у супроводі особи, матеріали досудового розслідування стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження прибула до будівлі Калуської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Івано-Франківського обласного бюро МСЕК, що в м. Калуш, вул. Каракая, 25, Івано-Франківської області, де остання продовжила надавати їй поради та вказівки щодо поведінки та спілкування із членами медико-соціальної експертної комісії.

Того ж дня, під час спільного засідання членів Івано-Франківської обласної виїзної комісії МСЕ та Калуської МСЕК, на яке було запрошено ОСОБА_6 , складено акт огляду медико-соціальною експертною комісією № 2035 на основі заключення № 924 Івано-Франківської МСЕК про результати розгляду медекспертної документації і очного освідчення ОСОБА_6 та встановлено останній ІІ групу інвалідності з причини - загальне захворювання на строк 1(один) рік та видано відповідну довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 206044.

17 жовтня 2022 року ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою доведення своїх злочинних намірів до кінця, безпосередньо керуючи та власне здійснюючи незаконне переправлення через державний кордон України свого сина ОСОБА_7 , спільно з останнім на міжнародному рейсовому автобусі марки Setra, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , близько 19 год 00 хв прибули до міжнародного пункту пропуску «Краківець», розміщеного за адресою: смт Краківець, вул. Михайла Вербицького, 54, Яворівського району, Львівської області, маючи намір виїхати з України в напрямку Республіки Польща.

Того ж дня, о 19 год 09 хв ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , проходячи паспортний контроль, пред`явили власті паспорти громадян України для виїзду за кордон, свідоцтво про народження ОСОБА_7 , довідку про їх спільне місце реєстрації і проживання та довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 206044 про встановлення ОСОБА_6 . ІІ групи інвалідності з причини - загальне захворювання, після чого були зупинені працівниками правоохоронних органів.

26 грудня 2022 року на підставі наказу головного лікаря Івано-Франківського обласного бюро МСЕК № 43 від 21.12.2022 «Про засідання розширеної обласної експертної комісії» проведено розширене засідання експертної комісії, в ході якого прийнято рішення про скасування спільного рішення Івано-Франківської обласної та Калуської міжрайонної МСЕК від 15.09.2022 про встановлення ОСОБА_6 . ІІ групи інвалідності з причини - загальне захворювання.

28.03.2023 між прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості від 28.03.2023 вбачається, що обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується, щиро розкаюється. При вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості у відповідності до ст.470 КПК України враховано: ступінь та характер сприяння обвинуваченої у проведенні кримінального провадження щодо неї, зокрема те, що обвинувачена ОСОБА_6 в ході судового розгляду свою вину в інкримінованому їй злочину визнала повністю, щиро покаялася, активно сприяла розкриттю вчиненого нею правопорушення; характер і тяжкість обвинувачення, зокрема те, що злочини, в учиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 332 КК України відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, зокрема, ОСОБА_6 повністю визнає вину, активно сприяла розкриттю вчиненого нею злочину, сама ініціювала укладення даної угоди та беззастережно погоджується на призначення покарання, визначеного сторонами угоди.

У судовому засіданні прокурор, якому надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, на підставі ст.37 КПК України, заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 28.03.2023, призначивши обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання. Окрім того просив не вирішувати долю речових доказів та не скасовувати накладені арешти, оскільки на даний час слухається справа по обвинуваченню ОСОБА_8 за ст.ст.332 ч.2, ч.1,4 ст.358 КК України по якій буде вірішуватись доля речових доказів та питання по скасуванню арешту.

Обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та підтвердила, що кримінальне правопорушення вчинено нею, з підстав, наведених в обвинувальному акті. У вчиненому розкаялася, просила суворо не карати, а також просила затвердити угоду про визнання винуватості від 28.03.2023.

Захисники обвинуваченої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора про затвердження угоди про визнання винуватості, просили затвердити зазначену угоду та призначити обвинуваченій визначену сторонами міру покарання.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та її захисників, дослідивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, обвинувачена розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні їй додатково роз`яснені, визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, підтвердила обставини, викладені у пред`явленому їй обвинуваченні та надала згоду на призначення, узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості, покарання.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь- яких інших обставин.

Обвинувачена усвідомлює, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

За таких обставин, ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, передбачені ч.2 ст.332 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 і узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України. Зокрема, суд враховує обставини справи, дані про особу обвинуваченої, її вік, стан здоров`я в якої діагностовано онкологічне захворювання та те, що ОСОБА_6 на «Д» обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше не притягувала до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, та наявні пом`якшуючі покарання обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, які б обтяжувати покарання, суд вважає за допустиме при призначенні обвинуваченій покарання за ч.2 ст.332 КК України вважає за допустиме застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.332 КК України, а саме покарання у вигляді штрафу з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади і місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях державної чи комунальної форми власності.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості від 28.03.2023 із призначенням ОСОБА_6 узгодженої сторонами угоди міри покарання і ухвалення обвинувального вироку.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 50,65,69,70,72 КК України, ст.ст. 373, 374, 468-476 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.03.2023 у кримінальному провадженні № 0000064 укладену між прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватою за ч.2 ст.332 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України - штраф у розмірі 4 710 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 80 070 грн., з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади і місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях державної чи комунальної форми власності на строк три роки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд, лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Головуючий: