Справа № 331/3420/21
Провадження № 1-кп/331/135/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 р. м.Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000229 від 04.04.2021 р. з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.3 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 за ст.15 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.3 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13.03.2023 р. обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений до 13.05.2023 р.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`яза-

ний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинува- ченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_6 строку запо- біжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продовжують існувати ризики, передба-

чені ст.177 КПК України, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу.

Захисник проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, вважає за можливе змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт, у тому числі із застосуванням електронних засобів. Обвинувачений підтримав думку захисника.

Вирішуючи питання щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання

під вартою суд виходить з наступного.

Суд враховує вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, вик- ладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. (справа «Харченко проти України»), кожні

два місяці переглядає питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, якою передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня над- ходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення вико-

нання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у

тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпі-

лого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім

наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального про-

вадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що за-

грожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинен-

ні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також прак-

тики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе

лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європей-

ський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі

стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Також, суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною під- ставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо вівернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії"

№ 33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_6 ,

суд виходить із того, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання лише у виді

позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, раніше був неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, не має джерела доходу, з огляду на що може продовжити злочинну діяльність, не має стійких соціальних зв`язків. Також суд враховує, що ОСОБА_6 є громадянином іншої держави - РФ, що в умовах воєнного стану підвищує ризик переховування від суду, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє обвинуваче-ного можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам незаконно впливати на потерпілих, свідків та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому обраного запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК Украї-

ни, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 2 місяці до 24 червня 2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 314, 315 КПК України, суд

у х в а л и в:

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці до 24 червня 2023 року.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі тридцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 86835 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 або заставодавець мають право у буд-який момент внести заставу, реквізити для внесення застави - отримувач ТУ ДСА України в Запорізькій області, , № UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. Призначення платежу: застава за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кримінальне провадження № 1-кп/331/135/2023, ЄУН № 331/3420/21.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає: м. Запоріжжя, без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений,

будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин, не повідомив про

причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки,

застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й вико-

ристовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запо-

біжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , надіслати прокурору та Запорізькому слідчому ізолятору УДПС України в Запорізькій області за місцем утримання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_8