Єдиний унікальний номер 938/230/22
Судове провадження № 1-кс/938/167/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту

08 серпня 2023 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 20.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2023 слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно із клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 12.07.2023 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання, в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 20.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 07.08.2023, ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Верховинського районного суду від 12.07.2023 про дозвіл на затримання з метою приводу в АДРЕСА_2 07.08.2023 о 09год. 30 хв.

Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно до ч.1 ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

З метою розгляду клопотання про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу, його доставлено до суду 08.08.2023 о 10год 30хв., тобто з дотриманням строків визначених ст. 191 КПК України.

Згідно долученої до матеріалів клопотання розписки, підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 отримали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали 07.08.2023 о 14год 00хв.

Розгляд слідчим суддею відповідного клопотання призначено на 08.08.2023 о 10год 30хв., а відтак вимоги ч.2 ст.184 КПК України, згідно з якою копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання, порушено не було.

Клопотання мотивоване тим, що на даний час СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 20.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що водій ОСОБА_4 , керуючи 19.05.2022 біля 19:00 год. автомобілем марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , проїздив ділянкою автодороги сполученням «Татарів - Кам`янець-Подільський» в с. Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області в напрямку смт.Ворохта, 26+480 км. В салоні вказаного автомобіля на той час знаходилися двоє пасажирів: ОСОБА_7 , яка сиділа на передньому правому пасажирському сидінні та ОСОБА_8 , який сидів на задньому сидінні зліва.

Водій ОСОБА_4 , рухаючись ділянкою дороги із заокругленням праворуч, проявив неуважність, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «FORD ESCAPE» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 .

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., відповідно до якого, у разі виникнення небезпеки для руху, або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення водієм ОСОБА_4 вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 168 від 26.12.2022, отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому середньої третини правої плечової кістки, закритої травми живота із розривом печінки, підкапсульними гематомами селезінки, парадуоденальної гематоми із внутрішньою кровотечею, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення, а також відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя, закритого перелому середньої третини лівого стегна, закритих переломів обох кісток лівої гомілки, які супроводжувалися травматичним шоком ІІ-ІІІ ст., закритої травми грудної клітки із переломом третього ребра справа із забоєм легень та малими двобічними гідротораксами, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя в момент їх спричинення та закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, забійні рани лівої кисті та підборіддя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Інший пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , внаслідок виниклої дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи №169 від 26.12.2022, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-лицевої травми із переломами кісток лицевого черепа (стінок гайморової пазухи, кісток правої орбіти) та кісток основи черепа (решітчаста кістка, клиноподібна кістка) із забоєм головного мозку легкого ступеня, пневмоцефалією, гематосинуситом із забоєм обох повік правого ока, синцями травматичним набряком м`яких тканин, крововиливом під кон`юнктивом правого очного яблука, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення, а також нижнього вивиху у правому плечовому суглобі із відривом великого горбика правої плечової кістки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

29.12.2022 на підставі отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження фактичних даних та встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст. 42, 111, 112, 276, 277, 278 КПК України було складено повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У цей же день, тобто 29.12.2022 повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю останнього, вручено його батькові ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07.08.2023 о 11год. 30хв. повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, вручено йому особисто та його захиснику.

Слідчий вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілої ОСОБА_7 ; показами свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ; висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану ТЗ» автомобіля марки «FORD ESCAPE» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , СЕ-19/109-22/4395-ІТ від 13.06.2022 року; висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану ТЗ» автомобіля марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , СЕ-19/109-22/4394-ІТ від 13.06.2022 року; висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» № СЕ-19/109-22/5040-ІТ від 15.06.2022 року; висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_7 за № 168 від 26.12.2022 року; висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_8 за № 169 від 23.12.2022 року; речовими доказами та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

Обґрунтовуючи необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що на даний час існують ризики передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України, санкцією якого передбачено максимально суворе покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років.

Згідно наявних в матеріалах кримінального провадження даних ОСОБА_4 , згодом після вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а саме 24.06.2022 покинув межі України, виїхавши в м.Ужгород, перетнувши українсько-словацьку ділянку кордону та з того часу не повертався.

Також зазначає, що в ході проведення досудового розслідування, було допитано батька підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_10 , який підтвердив те, що його син 24.06.2022 року виїхав за межі країни, при чому зазначив, що як йому відомо за час перебування за кордоном в його сина виникли проблеми із законом на території Республіки Угорщина, де він перебував під вартою.

Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, просить клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити. Разом з тим зазначив, що на даний час підтвердженим є тільки один із ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також прокурор зазначив, що обґрунтованість підозри та наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, доводиться долученими до клопотання доказами. При цьому прокурор не заперечив щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, зазначив, що йому зрозуміло у чому його підозрюють, він не заперечує своєї вини, однак просить суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який він має змогу відбувати за зареєстрованим місцем проживання в АДРЕСА_1 , де він проживає разом із дружиною, своїми двома малолітніми дітьми та батьками, та умови якого обіцяє не порушувати, з`являтися на виклик слідчого, прокурора чи суду. Звернув увагу на те, що при поверненні в Україну та перетині кордону, його не затримували та не повідомляли йому про те, що він перебуває у розшуку. Після приїзду додому, він дізнався про це від батька, та одразу з`явився до відділення поліції у смт.Верховина, де й був затриманий. Також зазначив, що на момент виїзду за кордон, він знав що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої він був, відкрито кримінальне провадження та проводиться досудове розслідування, однак жодної заборони для виїзду за кордон, йому ніхто не повідомляв. Зазначив, що поїхав за межі України, щоб заробити грошей та відшкодувати шкоду потерпілим, яку було завдано внаслідок ДТП.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , підтримав позицію ОСОБА_4 , також просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту в нічний час. Надав суду документи в підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно працював у Республіці Польща, одружений, має двох малолітніх дітей та проживає разом із дружиною, дітьми, батьками та їх прийомними дітьми в с.Кривопілля Верховинського району.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим слідчого відділення Верховинського РВП ГУ НП України в Івано-Франківській, внесено відомості до ЄРДР за №0000031 від 20.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Кривопілля Верховинського району, Івано-Франківської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, на утримані двоє малолітніх дітей, непрацевлаштований, з повною загальною середньою освітою, депутатом не обирався, раніше не судимий.

29.12.2022 на підставі отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження фактичних даних та встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст. ст. 42, 111, 112, 276, 277, 278 КПК України було складено повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У цей же день, тобто 29.12.2022 повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю останнього, вручено його батькові ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім вищевказаного, в ході проведення досудового розслідування, було допитано батька підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_10 , який підтвердив те, що його син 24.06.2022 року виїхав за межі країни, при чому зазначив, що як йому відомо за час перебування за кордоном в його сина виникли проблеми із законом на території Республіки Угорщина й на даний час він перебуває під вартою.

Зважаючи на вищевказане, 09.01.2023 керуючись ч.2 ст.281 КПК України слідчим Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_6 було оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 .

09 січня 2023 року до Верховинського районного суду було подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

10 січня 2023 року слідчим суддею Верховинського районного суду було постановлено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до ст. 191 КПК України, строк дії даної ухвали закінчився 10.07.2023 року, тобто зі збігом шести місяців з дня її постановлення.

12.01.2023 постановою слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 20.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України зупинено, у зв`язку з оголошенням підозрюваного ОСОБА_4 в розшук.

Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12.07.2023 надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі строком дії до закінчення шести місяців з дати постановлення ухвали.

07.08.2023 постановою слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 20.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відновлено, у зв`язку із встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 .

Згідно протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 07.08.2023, ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Верховинського районного суду від 12.07.2023 про дозвіл на затримання з метою приводу в АДРЕСА_2 07.08.2023 о 09:30 год.

07.08.2023 о 10год 30хв. на підставі наявності достатніх доказів у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 вищевказаної норми, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В силу вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема не забезпечить виконання підозрюваним (обвинуваченим) своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

При вирішенні поданого клопотання прокурора суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, ст.5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" вказує, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст.5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий та прокурор підтверджують зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: показами потерпілої ОСОБА_7 ; показами свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ; висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану ТЗ» автомобіля марки «FORD ESCAPE» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , СЕ-19/109-22/4395-ІТ від 13.06.2022 року; висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану ТЗ» автомобіля марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , СЕ-19/109-22/4394-ІТ від 13.06.2022 року; висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» № СЕ-19/109-22/5040-ІТ від 15.06.2022 року; висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_7 за № 168 від 26.12.2022 року; висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_8 за № 169 від 23.12.2022 року;

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Також матеріалами клопотання підтверджується наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме щодо можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який за законом карається позбавленням волі від трьох до восьми років та відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Окрім цього, відповідно до наявних в матеріалах кримінального провадження даних ОСОБА_4 згодом після кримінального правопорушення у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме 24.06.2022 року покинув межі України виїхавши в м.Ужгороді, перетнувши українсько-словацьку ділянку кордону та з того часу, більше року не повертався в Україну, у зв`язку з чим його було оголошено в розшук. Як зазначив у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 на момент виїзду за кордон, йому було відомо, що за результатами дорожньо-транспортної пригоди відкрито кримінальне провадження та здійснюється досудове розслідування.

Слідчий суддя критично оцінює посилання підозрюваного та його захисника на те, що він виїхав за межі України не з метою переховуватись від органу досудового розслідування, а з метою заробляння грошей для відшкодування шкоди потерпілим. Вказані обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Долучені захисником документи на підтвердження факту працевлаштування ОСОБА_4 на території Республіка Польща, а саме скрін-копія інтернет-сайту та документ під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » викладені на іноземній мові без перекладу на українську мову, що не дає можливості їх ідентифікувати та ознайомитись із їх змістом. Окрім того, відповідний документ датований 25.01.2022, в той час, як ОСОБА_4 виїхав за межі України 24.06.2022.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що будучи обізнаним про наявність кримінального провадження за фактом події учасником якої він був, та проведення в ньому досудового розслідування, ОСОБА_4 , незважаючи на досить міцні соціальні зв`язки на території Верховинського району, а саме наявність дружини, двох малолітніх дітей, батьків, виїхав за межі України, та тривалий час (більше року) не повертався.

Тому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися до спроб переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Таким чином прокурором підтверджено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо існування на даний час ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки в ході проведення досудового розслідування, було допитано батька підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_10 , який вказав, що йому відомо про те, що за час перебування за кордоном в його сина виникли проблеми із законом на території Республіки Угорщина та він перебуває під там вартою, то слідчий суддя вважає, що такий прокурором не доведено, доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_4 під час перебування під слідством чи судом нових злочинів за межами території України, суду не представлено та ОСОБА_4 вважається таким, що раніше, несудимий. На думку слідчого судді вказана обставина свідчить про недоведеність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Разом з тим, суд вважає, що прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного, для запобігання встановленим ризикам, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Крім того, згідно ст.5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи. Крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

У справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умисні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного постійного місця проживання за місцем проведення досудового розслідування, наявність у нього сім`ї (дружини та двох малолітніх дітей, які потребують постійного стороннього догляду), його молодий вік, відсутність судимостей, відсутність постійного місця праці, а також не наведення прокурором переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту для запобігання встановленому ризику, оскільки він має визначене місце проживання за місцем розслідування кримінального провадження, заявив про готовність активно сприяти досудовому розслідуванню, проживає разом із батьками, дружиною та дітьми, та він перебуватиме під постійним контролем органу Національної поліції, порядок здійснення якого, визначений ст. 181 КПК України, а в разі порушення ним умов відбування цього запобіжного заходу прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, мають право звернутися до слідчого судді чи суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Також запобіганню встановленим ризикам слугуватиме покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого у кримінальному провадженні за кожною вимогою;

- не залишати місце фактичного постійного проживання - АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- в разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

З аналізу ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом визначається в межах строку досудового розслідування, але не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 195, 199, 331, 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кривопілля Верховинського району, Івано-Франківської області, проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого у кримінальному провадженні за кожною вимогою;

- не залишати місце фактичного постійного проживання - АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- в разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених обов`язків становить один місяць.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що згідно з ст. 195 КПК України, застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.

Зобов`язати слідчих слідчого відділення Верховинського районного відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0000031 від 20.05.2022 року, забезпечити виконання ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту органом Національної поліції за місцем проживання підозрюваної особи.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1