У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 30.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , в якому останній просить накласти арешт на арматуру діаметром 12 мм., довжиною 12 м., загальною кількістю 10 тон, яку було вилучено в ході огляду місця події 29.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити використання та розпоряджання арматурою діаметром 12 мм., довжиною 12 м., загальною кількістю 10 тон.

Клопотання обґрунтовано наступним.

29.08.2023 року до чч ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області звернувся з письмовою заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 29.08.2023 року до нього зателефонувала невідома особа на ім?я ОСОБА_5 з мобільних номерів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та запропонувала придати арматуру, на що заявник самостійно перерахував грошові кошти на банківську картку А-Банку НОМЕР_3 за купівлю арматури, в сумі 125000 гривень.

30 серпня 2023 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

29 серпня 2023 року о 17 год 30 хв. під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , слідчий СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 виявив та вилучив арматуру діаметром 12 мм., довжиною 12 м., загальною кількістю 10 тон, яку в подальшому було передано на відповідальне зберігання на фірму АВ «Метал Груп» за адресою: м. Мукачево, вул. Петра Дорошенка, буд. 21, Закарпатської області, представнику вказаної фірми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 .

30 серпня 2023 року постановою дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , яка здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, арматуру діаметром 12 мм., довжиною 12 м., загальною кількістю 10 тон, яку в подальшому було передано на відповідальне зберігання на фірму АВ «Метал Груп» за адресою: м. Мукачево, вул. Петра Дорошенка, буд. 21, Закарпатської області - визнані речовими доказами.

Враховуючи викладене, а також те, що арматуру діаметром 12 мм., довжиною 12 м., загальною кількістю 10 тон, визнані речовим доказом та є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, постала потреба у збереженні вказаного речового доказу, який надалі може бути використаний у процесі доказування у порядку ст. 91 КПК України, а також проведенні товарознавчої експертизи даної арматури до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що вказана арматура вважається предметом, що був об?єктом кримінально протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своєю чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

При цьому зазначає, що перебування вказаного автомобіля на зберіганні у третіх осіб у зв?язку з їхньою заінтересованістю, що може виразитися у пошкодженні, перетворенні, псуванні, приховуванні згаданого вище майна, може вплинути повноту та достовірність проведеної експертизи.

Потрібно також врахувати, що без наявності вказаної арматури не надається можливим проведення експертного дослідження, а саме: товарознавчої експертизи, яка є вкрай необхідною для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування. 3 огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, прокурор просить задоволити подане клопотання.

У судове засідання прокурор не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, подане клопотання просить задовольнити в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду даного клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як випливає з матеріалів клопотання сектором дізнання відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2023 за №0000426.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є речі виявлені і вилучені в ході проведення огляду місця події від 29.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на арматуру діаметром 12 мм., довжиною 12 м., загальною кількістю 10 тон

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 30.08.2023 вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, враховуючи те, що вказана арматура є предметом вчинення кримінального правопорушення, необхідність проведення товарознавчої експертизи, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. У зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 30.082023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт, в частині заборони використання та розпорядження, вилученим майном в ході огляду місця події 29.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на арматуру діаметром 12 мм., довжиною 12 м., загальною кількістю 10 тон.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1