Код суду 233 Справа № 233/1073/23
Вирок
Іменем України

13 липня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого
судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисниці ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Зоря Костянтинівського району Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , має військове звання - солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)27 червня 2007 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.115, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років;
2)24 квітня 2013 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч.2 ст.309, ст.71КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту від 10 березня 2023 року затвердженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 :
ОСОБА_5 , в умовах правового режиму воєнного стану, введеного на території Україниз 24 лютого 2022 року, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.41 Конституції України, ст.17Закону України «Про оборону України», ст.1Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9,11,16,127,128Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 17 грудня 2022 року в денний час доби, більш точного часу встановити не представилось можливим, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що в будинку знаходиться майно, яке належить ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою звернення чужого майна на свою користь та особистого збагачення за рахунок громадянки ОСОБА_6 , викрав із вказаного домоволодіння монітор торгової марки «LG» моделі «E2050S» вартістю 1146 грн. 38 коп., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_6 у розмірі 1146 гривень 38 копійок.
Крім того, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, гранатометник 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.185КК України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.41Конституції України, ст.17Закону України «Про оборону України», ст.1Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9,11,16,127,128Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 31 грудня 2022 року у вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що в будинку знаходиться майно, яке належить ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, з метою звернення чужого майна на свою користь та особистого збагачення за рахунок громадянки ОСОБА_6 викрав із вказаного домоволодіння лобзик електричний торгової марки «Graphite» моделі «58G071» вартістю 978 гривень 00 копійок, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_6 у розмірі 978 гривень 00 копійок.
Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.
10 липня 2023 року, за згодою потерпілої ОСОБА_6 , між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисниці ОСОБА_4 з іншого боку, в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,470,472КПК України, укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185КК України, вчинених ним за викладених обставин у обвинувальному акті в повному обсязі; щиро каятися; у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання; не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових злочинів; добровільно відшкодувати завдану шкоду.
Сторони, за погодженням з потерпілою, узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 передбаченого санкцією ч.4 ст.185КК України із застосуванням ст.ст.60,69КК України, у виді арешту строком на 6 (шість) місяців із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.474КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно до статті 468КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Так, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12КК України є тяжкими злочинами.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476КПК України та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також те, що потерпіла, відповідно до ч.4 ст.469КПК України надала письмову згоду на укладання даної угоди про визнання винуватості.
З огляду на викладене, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим, в присутності його захисника та за згодою потерпілої, відповідає вимогам закону, не порушує законних прав чи інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, має адресу реєстрації та місце мешкання, на медичних обліках за місцем проживання не перебуває, працездатний, одружений, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_7 - 2021 року народження, є військовослужбовцем, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185КК України, відповідно вимог ст.ст.60,69КК України, у виді у виді арешту строком на 6 (шість) місяців із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 10 липня 2023 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності його захисниці ОСОБА_4 та за згодою потерпілої ОСОБА_6 , і призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.ст.122,124КПК України слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.373,374,468,469,472,475КПК України, суд -
Угоду про визнання винуватості, за згодою потерпілої ОСОБА_6 , укладену 10 липня 2023 року між Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності його захисниці ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.ст.60,69КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців із триманням на гауптвахті
ІНФОРМАЦІЯ_3 строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 13 липня 2023 року.
На підставі ч.5 ст.72КК України - зарахувати ОСОБА_5 попереднє ув`язнення починаючи з 23 лютого 2023 року по 12 липня 2023 року включно у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює одному дню арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судово-товарознавчої експертизи, в розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять ) гривень 24 копійки.
- монітор торгової марки «LG» моделі «E2050S», чорного кольору та лобзик електричний торгової марки «Graphite» моделі «58G071», сірого кольору залишити потерпілій ОСОБА_6 , як законному володільцю;
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору, потерпілій, захисниці та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1