Справа № 632/606/23
провадження № 1-кп/632/87/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого: - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000046 від 20 квітня 2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайський Харківської області, громадянина України, має базову середню освіту, не працюючого, не одруженого, не судимого, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, без визначеного місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок у сфері обігу наркотичних речовин за таких обставин.

Наприкінці вересня 2022 року (точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не довелось можливим),обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу міського кладовища у місті Первомайський Харківської області, виявив кущ рослини конопель. Діючи умисно, з метою незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, цього-ж дня ОСОБА_3 зірвав листя з вказаної рослини у невстановленій кількості, помістив їх до полімерного пакету та пішов додому.

У подальшому, ОСОБА_3 почав зберігати рослини конопель за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив їх сушитися природним шляхом на території двору. Після того, як листя рослини конопель висохло, обвинувачений ОСОБА_3 подрібнив його та помістив до паперового згортку, продовживши незаконно зберігати наркотичний засіб за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

20 квітня 2023 вранці (точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не довелось можливим), обвинувачений ОСОБА_3 , маючи на меті вжити наявний в нього наркотичний засіб, поклав до свого рюкзаку паперовий згорток з наркотичним засобом «канабіс» та направився до лісосмуги, яка знаходиться поблизу с. Олексіївка, Лозівського району, Харківської області.

Цього дня в період часу з 07.41 до 08.42 год. працівниками ВП №1Лозівського РВП ГУНП в Харківській області за місцем перебування обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, поблизу домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , проведено огляд місця події, у ході якого у обвинуваченого ОСОБА_3 виявлено та вилучено паперовий згорток із речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - «канабісом», обіг якого заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину склала 18,6345 грам, який обвинувачений ОСОБА_3 незаконно придбав, виготовив та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

ІІ. Відомості про укладену угоду про визнання винуватості, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

09 серпня 2023 року між прокурором Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений, представлений захисником ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України.

Зокрема, в угоді про визнання винуватості визначено, що обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв найшвидшому розкриттю вчиненого ним проступку, даючи правдиві та повні покази, що відповідає суспільним інтересам у найшвидшому досудовому розслідуванні і судовому провадженні, сприяв проведенню досудового розслідування.

Враховуючи зазначене, сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України з урахуванням обставини, яка пом`якшує покарання - щирого каяття, особи винного, у виді у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Сторонами узгоджені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 , просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 09 серпня 2023 року.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов подальшого висновку.

Відповідно до правил ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо, зокрема, кримінальних проступків може бути укладена угода про визнання винуватості за ініціативою прокурора та обвинуваченого.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Прокурор ОСОБА_4 вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК та КК України, зокрема, діям обвинуваченого ОСОБА_3 надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 309 КК України, узгоджене сторонами покарання у виді 01 року 06 місяців обмеження волі, відповідає загальним засадам призначення покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, відсутність заробітку та офіційного працевлаштування, не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, наявністю обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання. призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту, з огляду на неможливість звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, сторонами не узгоджувалося. Також умови угоди про визнання винуватості цілком відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтересі сторін або інших осіб. З огляду на зазначене, прокурор наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості та призначенні обвинуваченому узгодженої сторонами в угоді міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 під час судового розгляду також просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, що йому інкримінується. Зазначив про те, що він щиро розкаюється у вчиненому, підтвердив обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленими органом досудового розслідування та викладеним у обвинувальному акті. Зокрема, пояснив, що, дійсно наприкінці вересня 2022 року придбав, виготовив, а потім зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичного засобу - «канабісу», який в подальшому він добровільно віддав працівникам поліції біля будинку АДРЕСА_2 .

Щиро кається у вчиненому, розповів одразу працівникам поліції за яких обставин вчинив проступок. Також обвинувачений заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Надав згоду на призначення узгодженої міри покарання.

Захисник ОСОБА_5 наполягав на відсутності підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, зазначивши, що ним були роз`ясненні підзахисному усі умови угоди та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.

Отже, судом під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, який, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, вчиненим кримінальним проступком шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він не працює, не одружений, раніше не судимий, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 65-67 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту, з огляду на неможливість звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, на переконання суду було б не справедливим, не відповідало б тяжкості скоєного кримінального проступку та особі обвинуваченого. Аналізуючи викладене, суд вважає,що призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу є неможливим, адже обвинувачений ОСОБА_3 не має постійного місця роботи.

Разом з цим суд, враховуючи узгоджене сторонами звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, з покладенням відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерту, в сумі 1673 грн. 00 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 09 серпня 2023 року між прокурором Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік 06 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік .

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерту, в сумі 1673 (одна тисяча шістсот сімдесят три) грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженню:

1) згорток із газетного паперу із речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - «канабіс», маса якого в перерахунку на суху речовину складає 18,6345 грам, паперовий конверт із полімерною пляшкою, фольговим наперстком, ватним тампоном з нашаруваннями речовини; що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відповідно до квитанції № 49 від 01.05.2023 - знищити;

2) «DVD» диск, на якому маються фрагменти відеозапису, огляду місця події у проміжок часу із 07:41 по 08:42 20 квітня 2023 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, яка тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1