УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 Справа №1-172/10

провадження №1-в/607/162/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі клопотання ОСОБА_4 про повернення речових доказів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про повернення йому актів та інших документів, які визнані речовими доказами у кримінальній справі №1-172/10 про його обвинувачення за ч.2 ст. 366 КК України, у зв`язку із необхідністю виконувати юридичні дії з майном та належним веденням фермерського господарства.

Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримав.

Прокурор у судовому засіданні заперечив з приводу повернення ОСОБА_4 речових доказів, оскільки судом при винесенні постанови про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст. 366 КК України, вирішено питання про долю речових доказів, а саме речові докази вирішено зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Вивчивши подане суду клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 5 КПК України, процесуальне рішення приймається судом згідно з положеннями КПК України, чинним на момент початку виконання процесуальної дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23 червня 2010 року, ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, передбачений ч.2 ст. 366 КК України, на підставі п.3 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а порушену щодо нього кримінальну справу за ч.2 ст.366 КК України, провадженням закрито. Речові докази вирішено зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Вказана постанова учасниками не оскаржувалась та набрала законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Враховуючи те, що питання про долю речових доказів вже вирішено у постанові Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2010 року, яка набрала законної сили, а тому підстав для перегляду питання про долю речових доказів у суда немає.

Окрім цього, при прийнятті рішення по суті заявленого клопотання суд також враховує, що документи, які ОСОБА_4 просить повернути, за змістом обвинувального висновку у даній кримінальній справі, є однією з ознак об`єктивної сторони складу злочину, інкримінованого ОСОБА_4 .

Таким чином, враховуючи наведенні вимоги процесуального закону, суд вважає, що в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про повернення речових доказів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 100, 537-539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про вирішення питання щодо повернення речових доказів у кримінальному провадженні відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1