УХВАЛА

15 серпня 2023 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у скарзі просить скасувати постанову слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 (далі - слідчий) від 31.07.2023 про закриття кримінального провадження №0005564 від 11.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КК України (далі - це ж кримінальне провадження).

У скарзі вказує, що є потерпілим у кримінальному провадженні. З рішенням слідчого про закриття кримінального провадження не погоджується, вважає таке рішення передчасним, а відтак постанову незаконною. Як слідує з постанови слідчого, останній не врахував усі наявні та встановлені факти під час досудового розслідування, не встановив причинно - наслідковий зв`язкою між діянням та наслідком, досудове розслідування проведено неповно, без всебічного, повного об`єктивного дослідження даних. Постанова слідчого не містить обґрунтованих висновків про встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не було вжито усі передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.

ОСОБА_3 подав заяву про розгляд скарги без його участі, просив задоволити скаргу.

Слідчий, будучи повідомленим про день та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився.

Неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги у його відсутності, відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України.

За наявності заяви заявника скарги та неявки слідчого, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась, відповідно до положення ч.4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши скаргу та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим його представником чи законним представником.

Досудове розслідування кримінального провадження здійснювалось за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, по факту неналежного виконання своїх професійних обов`язків лікарями КЗ «Рівненський обласний онкологічний диспансер» Рівненської обласної ради, де отримувала лікування ОСОБА_5 , що полягало у неправильному діагностуванні захворювання, внаслідок чого ОСОБА_5 померла.

Постановою слідчого від 31.07.2023 кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Як слідує з оскаржуваної постанови, рішення слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтується на висновку комісійної судово - медичної експертизи. У висновку експерта вказано (що зазначено у постанові слідчого), … «що без даних детального секційного та подальшого гістологічного дослідження трупа, судово - медична експертна комісія не може достовірно визначити характер та поширеність патологічного (онкологічного) процесу, можливий характер та вираженість супутньої соматичної патології тощо, у сукупності не дозволяє встановити послідовність патологічних процесів, які призвели до смерті та беззаперечно встановити безпосередню причину смерті. А відтак відповісти на запитання про наявність причинно - наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) лікарів КП «Рівненський обласний протипухлинний центр» РОР і смертю ОСОБА_5 та чи можна було запобігти її смерті при вчасному, огляді і належному лікуванні - не представляється можливим . Встановлення персональної відповідальності медичного персоналу при наданні медичної допомоги пацієнтам, ведення медичної документації не входить до компетенції судово - медичної експертизи….»

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором, показань, речей і документів, доказів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Окрім згаданого висновку комісійної судово - медичної експертизи, інші докази здобуті в ході досудового розслідування кримінального провадження, постанова слідчого не містить.

Крім цього, слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження обмежившись висновком про відсутність складу кримінального правопорушення, при цьому не вказав, в діях яких осіб не вбачає складу кримінального правопорушення.

Отже, викладені у скарзі факти потребують додаткової перевірки.

За наведених обставин, постанова слідчого, не відповідає вимогам ст.ст. 2, 9 КПК України, оскільки не містить відомостей про вчинення дій, які спрямовані на отримання доказів у кримінальному провадженні, встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, тому її слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скасувати постанову слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 31.07.2023 про закриття кримінального провадження №0005564 від 11.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КК України.

Матеріали на підставі яких прийнято рішення про закриття зазначеного кримінального провадження направити до Рівненського РУП в Рівненській області для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1