Провадження № 1-в/592/34/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисниці: адвоката ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання за хворобою, -

В С Т А Н О В И В :

23.12.2023 року засуджена ОСОБА_5 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, із змісту вбачається, що вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2022 року вона була засуджена за ч. 4 ст 286-1 КК України до позбавлення волі на строк 7 (сім) років. На даний час вона перебуває в СІЗО № 25 м. Суми. Фактично вона відбуває покарання в державній установі Сумський слідчий ізолятор м. Суми з 09.09.2022 року. За час перебування в місцях позбавлення волі вона хворіє на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, яке передбачене Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання: астма. Вона пройшла курс обов`язкового лікування й обстеження у стаціонарних умовах державної установи Сумський слідчий ізолятор , із урахуванням результатів медичного обстеження та проведеного лікування вона отримала остаточний діагноз: астма. У період відбування покарання вона характеризується позитивно, стягнень не має. Також вона вважає за необхідне та керуючись нормами права ст. ст. 537, 539 КПК України, вона просила винести окрему ухвалу про її тимчасове залишення в державній установі Сумський слідчий ізолятор м. Суми на час повноцінного розгляду її клопотання з її присутністю. З урахуванням всього вищевикладеного, на підставі ст. 84 КК України; ст. ст. 537, 539 КПК України, вона просила: 1. Звільнити її від відбування покарання як засуджену, яка хворіє на хворобу, зазначену в Переліку захворювань, що є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. 2. Керуючись нормами права ст. ст. 537, 539 КПК України, вона просила суд винести відповідну ухвалу про її тимчасове залишення в СІЗО № 25 м. Суми для повноцінного розгляду її клопотання, яке є для неї важливим. У разі відмови вона просила повідомити її письмово для подальшого оскарження (вхідний № 28479/22 від 23.12.2023 року) (а. п. 2) .

З технічних причин провести дистанційне судове засідання в режимі відеоконференції за участю засудженої ОСОБА_5 не виявилося за можливе.

В судовому засідання захисниця ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просила задовольнити клопотання її підзахисної.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 категорично заперечував проти задоволення клопотання засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання за хворобою.

Вислухавши думку та пояснення захисниці засудженої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши документи, які містяться в матеріалах справи, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2022 року у справі № 577/4048/22, провадження № 1-кп/577/401/22 ОСОБА_5 було визнано винуватою у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, та їй було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 (десять) років. До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 було ухвалено залишити у вигляді тримання під вартою. Строк відбуття покарання було ухвалено рахувати з 09.09.2022 року. Речові докази: - автомобіль Dacia Logan , реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладку рульового колеса, власником яких є ОСОБА_6 , було ухвалено їй повернути; - кросівки білого кольору, гумові капці чорного кольору, належні загиблим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно, штани чорного кольору Адідас , куртку темно-синього кольору Адідас Клімаліте , належні загиблому ОСОБА_7 , куртку в клітину чорно-червоного кольору моделі Олд Наві , належну загиблому ОСОБА_8 , було ухвалено повернути батькам загиблих; - змиви та контрольні змиви бурого кольору з дверних карток передніх водійських та пасажирських дверей було ухвалено знищити. Було ухвалено скасувати раніше накладений арешт на вказані речові докази. Позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було ухвалено залишити без розгляду на підставі поданої позивачкою відповідної заяви. Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Вирок набрав законної сили 27.12.2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107547044) (а. п. 19-21) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.12.2022 року усправі № 592/9522/22, провадження № 1-в/592/508/22 клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою було постановлено повернути. Ухвала набрала законної сили 06.12.2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107719613) (а. п. 22) .

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2022 року у справі № 577/4048/22, провадження № 1-р/577/3/23 було відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні заяви про роз`яснення вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2022 року, за яким її було засуджено за ч. 4 ст. 286-1 КК України до позбавлення волі на строк 7 (сім) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років. Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня оголошення. Ухвала набрала законної сили 07.02.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108726777) (а. п. 24) .

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31.01.2023 року у справі № 577/4048/22, провадження № 1-в/577/11/23 було відмолено ОСОБА_5 у задоволенні звернення про звільнення від покарання за хворобою. Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний Сумської області суд протягом семи днів з дня оголошення. Ухала набрала законної сили 07.02.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108726778) (а. п. 25, 26) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.02.2023 року у справі № 592/9520/22, провадження № 1-в/592/17/23 у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким було відмовлено за безпідставністю. Було ухвалено роз`яснити засудженій ОСОБА_5 її право на звернення з даним клопотанням до суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджена відбуває покарання. Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Із змісту даної ухвали вбачається, що ОСОБА_5 була засуджена вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2022 року за ч. 4 ст. 286-1 КК України до позбавлення волі на строк 7 (сім) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортирними засобами на строк 10 (десять) років. Вирок набрав законної сили 27.12.2022 року. На даний час засуджена ОСОБА_5 тимчасово перебуває в державній установі Сумський слідчий ізолятор . Разом з цим місцем відбування нею покарання є державна установа Покровський виправний центр (№ 79) , який знаходиться за адресою: 53300, Дніпропетровська обл. , м. Покров, вул. Зонова, буд 15. Ухвала набрала законної сили 17.02.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108876337) (а. п. 27) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.02.2023 року у справі № 592/9525/22, провадження № 1-в/592/18/23 у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання було відмвлено. Було ухвалено роз`яснити засудженій ОСОБА_5 її право звернення з даним клопотанням до суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа за місцем відбування покарання. Копію ухвали було постановлено невідкладно вручити засудженій ОСОБА_5 . Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Із змісту даної ухвали вбачається, що ОСОБА_5 була засуджена вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2022 року за ч. 4 ст. 286-1 КК України до позбавлення волі на строк 7 (сім) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортирними засобами на строк 10 (десять) років. Вирок набрав законної сили 27.12.2022 року. На даний час ОСОБА_5 тимчасово перебуває в державній установі Сумський слідчий ізолятор . Разом з цим місцем відбування нею покарання є державна установа Покровський виправний центр (№ 79) , який знаходиться за адресою: 53300, Дніпропетровська обл. , м. Покров, вул. Зонова, буд. 15. Ухвала набрала законної сили 17.02.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108876326) (а. п. 28) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.02.2023 року у справі № 592/9873/22, провадження № 1-в/592/24/23 у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання було відмовлено. Було ухвалено роз`яснити засудженій ОСОБА_5 право звернення з даним клопотанням до суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа за місцем відбування покарання. Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Із змісту даної ухвали вбачається, що місцем відбування покарання засудженої ОСОБА_5 визначено державну установу Покровський виправний центр (№ 79) , який знаходиться за адресою: 53300, Дніпропетровська обл. , м. Покров, вул. Зонова, буд. 15. Ухвала набрала законної сили 17.02.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108899820) (а. п. 29) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.03.2023 року у справі № 592/3182/23, провадження № 1-в/592/115/23 клопотання засудженої ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою було залишено без задоволення. Було ухвалено відмовити в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про відстрочку виконання вироку. Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженою з моменту отримання копії ухвали суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Ухвала набрала законної сили 30.03.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/109715787) (а. п. 32) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.05.2023 року у справі № 592/3860/23, провадження № 1-в/592/133/23 клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою було залишено без розгляду. Було ухвалено роз`яснити засудженій ОСОБА_5 її право на звернення з відповідним клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджена відбуває покарання. Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення. Із змісту даної ухвали вбачається, що прокурор Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 . Зауважив на тому, що клопотання засудженої ОСОБА_5 не підлягає розгляду Ковпаківським районним судом м. Суми, у зв`язку з його непідсудністю, оскільки місцем відбування покарання засудженою ОСОБА_5 було визначено державну установу Покровський виправний центр (№ 79) Дніпропетровської області. Як вбачається з листа державної установи Сумський слідчий ізолятор № 14/03-2554 від 17.04.2023 року, засудженій ОСОБА_5 було визначено відбувати покарання у секторі мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання для засуджених жінок державної установи Покровський виправний центр (№ 79) Дніпровської області. Таким чином, враховуючи вимоги ст. 539 КПК України, оскільки місцем відбування покарання ОСОБА_5 , засудженої до позбавлення волі на певний строк, визначено державну установу Покровський виправний центр (№ 79) , що знаходиться за адресою: 53300, Дніпропетровська обл. , м. Покров, вул. Зонова, буд. 15, яка не відноситься до територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м. Суми, відтак суд дійшов висновку про необхідність залишення клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою без розгляду, роз`яснивши засудженій ОСОБА_5 її право звернутися з відповідним клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджена відбуває покарання. Ухвала не набрала законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/111064194) (а п. 33, 34) .

Згідно ч. 3 ст. 63 Конституції України засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

Із змісту ч. 1 ст. 74 КК України вбачається, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Звільнення від відбування покарання засудженого, який захворів на тяжку хворобу, передбачене ст. 84 КК України, відповідно до якої, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку чи під час відбування покарання захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, або захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, звільняється від покарання, або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд бере до уваги тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи. До такої особи можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру відповідно до ст. ст. 92-95 КК України. У разі одужання зазначених осіб вони мають бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності або відсутні інші підстави для звільнення від покарання. Час, протягом якого до осіб застосовувалися примусові заходи медичного характеру, зараховується у строк покарання, а один день позбавлення волі дорівнює одному дню застосування примусових заходів медичного характеру. Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затверджено Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767. Факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не спричиняє обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання, якщо ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань. Медичне обстеження таких засуджених здійснюють спеціальні лікарські комісії, склад яких затверджують начальники управлінь Міністерства внутрішніх справ у Автономній Республіці Крим та областях. Огляд хворого та розгляд матеріалів медичного обстеження здійснюються комісією після його обов`язкового лікування і ретельного обстеження в умовах стаціонарних лікувальних установ. Матеріали щодо психічнохворих розглядаються за наявності акта психіатричного обстеження засудженого в стаціонарних умовах психіатричної лікарні, акт затверджується судово-психіатричною експертною комісією. Засуджені, стосовно яких службовою перевіркою встановлено, що їхня хвороба є результатом навмисного заподіяння собі ушкоджень під час відбування покарання, на звільнення від подальшого відбуття покарання через хворобу не представляються, за винятком випадків, коли під час заподіяння таких ушкоджень особа перебувала у стані гострого психічного розладу, що підтверджено лікарями-фахівцями. Законним приводом до розгляду питання про звільнення від відбуття покарання засудженого, який захворів на тяжку хронічну хворобу, є подання начальника виправної установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених. У разі погіршення стану здоров`я засудженого після відмови судом у його звільненні від подальшого відбуття покарання через хворобу повторно таке подання може бути надіслано до суду на підставі відповідного висновку комісії незалежно від часу винесення судом рішення про відмову.

Тобто, якщо особа після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку (не психічну) хворобу, яка перешкоджає відбуванню покарання, останнє стає недоцільним, антигуманним і, найголовніше, здатним завдати фізичних страждань засудженому. Водночас покарання не повинне мати на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності (ч. 3 ст. 50 КК України) . Зазначений підвид звільнення за хворобою має принципові відмінності від звільнення від відбування покарання за психічною хворобою, оскільки особа не втрачає можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. Через те, що основні засоби виправлення засуджених, визначені у ч. 3 ст. 6 КВК України, не можуть достатньою мірою застосовуватися до засуджених, які захворіли на тяжку хворобу, говорити про виправлення таких осіб практично неможливо. За таких обставин вважається, що особа неспроможна належним чином відбувати покарання, хоч вона і цілком здатна сприймати здійснюваний щодо неї виправний і каральний вплив, який становить зміст покарання. У деяких випадках хвора особа за станом здоров`я втрачає суспільну небезпечність та позбавляється реальної можливості знову вчинювати злочини, тобто мова йде про вже реалізовану мету покарання, щонайменше, у частині спеціальної превенцїї. Вирішення питання про звільнення від покарання або його відбування за тяжкою хворобою є правом, а не обов`язком суду (ч. 2 ст. 84 КК України) . Факт іншої тяжкої хвороби (навіть якщо вона перешкоджає відбуванню покарання) сам по собі не тягне за собою обов`язкового звільнення від покарання (його відбування) . При прийнятті відповідного рішення суд має враховувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи, які б у сукупності давали можливість у кожному конкретному випадку встановити баланс між необхідністю гуманного ставлення до тяжко хворого і недопущенням з його боку подальшої злочинної поведінки після звільнення. Для з`ясування того, чи вчинюватиме особа в разі її звільнення нові злочини, та для розв`язання інших суміжних питань має забезпечуватись індивідуальний підхід до кожної особи. Зокрема, потребує уваги її поведінка під час відбування покарання, ставлення до праці, причини виникнення хвороби, ступінь впливу хвороби на процес реалізації мети покарання, причини, які призвели до виникнення та розвитку хвороби, ухилення від лікування, тривалість відбутого покарання, можливість здійснювати лікування засудженого за умов відбування покарання тощо. Рішення суду про застосування ч. 2 ст. 84 КК України або про відмову від її застосування підлягає належному обґрунтуванню з чітким визначенням мотивів, які зумовили його ухвалення. Не будь-яка тяжка хвороба дає підстави для звільнення від покарання або його відбування. Суд установлює тяжкість хвороби з урахуванням медичних показників і на підставі зазначеного вище Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з яким такими захворюваннями визнаються: туберкульоз, інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) , лепра, новоутворення, хвороби ендокринної системи, хвороби нервової системи та органів чуття. При ухваленні рішення про звільнення від покарання (його відбування) у зв`язку з тяжкою хворобою суд обов`язково має враховувати специфіку певного виду покарання, яке відбувається засудженим, ураховувати його сутнісні особливості, зокрема характер застосовуваного карального впливу. Для одного виду покарання (наприклад, виправні роботи) захворювання за своїми наслідками і тяжкістю перешкоджатиме його відбуванню, а для іншого (наприклад, позбавлення волі на певний строк) ні. Захворювання, що утворює підставу для застосування ч. 2 ст. 84 КК України, може бути встановлене в особи як на момент розгляду справи в суді (звільнення від покарання) , так і після постановлення вироку (звільнення від відбування покарання) .

Із змісту п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Із змісту п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України вбачається, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 2-4, 6, 7 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Із змісту ст. 152 КВК України вбачається, що підставами звільнення від відбування покарання є, зокрема, хвороба.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок психічної хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Разом з поданням до суду надсилаються висновок спеціальної психіатричної експертної комісії й особова справа засудженого. Подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Аналізуючи встановлені обставини справи, приведені норми законів, які регулюють вказані спірні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Отже, оскільки засуджена ОСОБА_5 не відбувала та не відбуває призначене їй вироком суду покарання у виді позбавлення волі в установі виконання покарань, оскільки начальник установи виконання покарання не надсилав до Ковпаківського районного суду м. Суми подання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання разом з висновком лікарської комісії та особовою справою засудженої, оскільки клопотання про звільнення від відбування покарання за хворобою було подано засудженою ОСОБА_5 до суду не за місцем відбування покарання, тобто всупереч вищенаведеним вимогам законодавства про порядок розгляду питання про звільнення засудженої від покарання та від відбування покарання, відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання за хворобою слід відмовити. Крім того, засудженій ОСОБА_5 слід роз`яснити її право на звернення із зазначеним клопотанням до місцевого суду за місцем відбування покарання (виконання вироку) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 375, 376, 537, 539 КПК України; ст. 74, 84 КК України; ст. ст. 152, 154 КВК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання за хворобою відмовити.

Роз`яснити засудженій ОСОБА_5 її право на звернення із зазначеним клопотанням до місцевого суду за місцем відбування покарання (виконання вироку) .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання за хворобою може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1