Справа № 308/4093/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді клопотання заставодавця ОСОБА_3 про повернення застави по кримінальному провадженню №0000719, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 грудня 2021 року за ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України та ч.1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2023 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся заставодець ОСОБА_3 із клопотанням про повернення застави, пояснивши, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2022 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 27.04.2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000719 від 02 грудня 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України та ч.1 ст. 309 КК України. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України та ч.1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання, затверджене угодою, а саме: за ч. 1 ст. 309 КК України - у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі; за ч. 1 ст. 307 КК України - у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України - у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зараховано строк тримання ОСОБА_5 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 01.02.2022 і до 27.04.2022 року. Покарання за сукупністю вироків призначити за правилами ст. 71 КК України відповідно до ст.78 ч.3 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2021 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та визначено остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією належного ОСОБА_5 майна. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишено без змін. Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченому ОСОБА_5 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. Зазначає, що вказаний вирок набрав законної сили 02.06.2022 року. 19.05.2022 року ОСОБА_5 було звільнено з-під варти, а в кінці травня а на початку червня 2022 року ОСОБА_5 був мобілізований до лав ЗС України, де перебував до 09.02.2023 року, після чого отримав відпустку для лікування, під час відпустки був затриманий та поміщений в ДУ «Закарпатська установу відбування покарання №9», де перебуває і на даний час. Заставодавцем ОСОБА_7 18.05.2022 внесено грошові кошти в розмірі 49 620,00 грн. у якості застави за ОСОБА_5 .

Враховуючи вище викладене, заставодавець ОСОБА_7 просить суд повернути їй як заставодавцю 49 620,00 грн., що були внесені нею згідно квитанції від 18.05.2022 року на депозитний рахунок Державної казначейської служби України.

В судове засідання засуджений, заставодавець, прокурор не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання; 09.05.2023 року заставодавець ОСОБА_7 через канцелярію суду подала заяву, в якій просить подане нею клопотання залишити без розгляду.

Суд, дослідивши клопотання, приходить до висновку про відсутність на теперішній час підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскільки за змістом норм чинного КПК України передбачено за результатами розгляду клопотання про повернення застави лише два види ухвал - про відмову в задоволенні або про задоволення клопотання про скасування про повернення застави, з вказаних процесуальних підстав, у зв`язку з не підтриманням клопотання його авторами, на теперішній час клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_3 про повернення застави, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8