Справа № 308/4208/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/176/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури та продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 19.05.2023, та визначено заставу - сімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 187 880 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, одруженого, непрацюючого, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Клопотання прокурор обґрунтував тим, що 20.09.2022 уповноваженими особами ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 05.09.2022, проведено контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки у ОСОБА_6 .

У ході проведення оперативної закупки 20.09.2022 близько 18 год ОСОБА_6 , перебуваючи біля супермаркету «Велмарт» за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, 168, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, всупереч положенням ч. 3 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», тобто діючи незаконно, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежений на території України, збув за грошові кошти в сумі 900 грн, особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 зіп-пакет в якому містилась психотропна речовина, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 0,2202 г, відсотковий вміст метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 67, 32%.

У такий спосіб ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

-2-

24.12.2022 уповноваженими особами ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 07.11.2022, проведено контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки у ОСОБА_6 .

У ході проведення оперативної закупки 24.12.2022 о 14 год 24 хв ОСОБА_6 , перебуваючи на перехресті вул. Золота та Лобачевського у м. Ужгороді, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, всупереч положенням ч. 3 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», тобто діючи незаконно, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежений на території України, збув за грошові кошти в сумі 1500 грн особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_9 згорток фольги, в якому містилась психотропна речовина, обіг якої обмежено, - метамфетамін. Маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 0,1602 г, відсотковий вміст метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу ) становить 65, 35%.

Окрім того, із часу невстановленого досудовим слідством до 18 год 24.12.2022, за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_6 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та всупереч положенням ч. 3 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи незаконно, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконний зберігання психотропних речовин з метою збуту, обіг яких обмежений на території України, здійснив дії спрямовані на забезпечення перебування у власному володіння, психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетаміну, масою 0,816 г, тобто незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

У такий спосіб ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Необхідність у продовженні щодо обвинуваченого (підозрюваного) ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обумовлена метою запобігти ризикам вчинення ним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому у клопотанні ставиться питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на строк 60 днів.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказала, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не відпали і не зменшилися з часу обрання відносно обвинуваченому запобіжного заходу. Докази, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , зазначені в клопотанні прокурора обставини у їх сукупності, які об`єктивно свідчать про наявність у даному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню шляхом застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого (підозрюваного) ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді від 22.03.2023, яку просить скасувати та постановити нову про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя не взяла до уваги те, що

-3-

прокурор не довів необхідність продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, слідчий суддя, діючи всупереч вимогам ст. 178 КПК України, не встановила чи додані докази доводять недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам зазначених у клопотанні, а взяла до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання, натомість проігнорувала факти, що ставлять під сумнів необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 . Слідчим суддею належно не враховано, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, батька на утриманні, який потребує сторонньої допомоги. Вказані обставини давали підстави слідчому судді обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Крім того, всупереч вимогам ст. 183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначила розмір застави, який з урахуванням скрутного матеріального становища підозрюваного, мав би становити не більше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який просить апеляційний суд визначити щодо підозрюваного ОСОБА_6 у випадку неможливості застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. ст. 176,177,178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-4-

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0000194 від 14.03.2023 щодо ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

13.03.2023 ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 16.02.2023 за клопотанням прокурора щодо ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід тримання під вартою з можливістю внесення застави, до 23.03.2023.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

За приписами ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

-5-

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, проте підстав для спростування підозри, або встановлення обставин, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою за станом його здоров`я, слідчим суддею встановлено не було.

Крім того, слідчий суддя також дослідила доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2023, якою щодо ОСОБА_6 був продовжений запобіжний захід - тримання під вартою, до 23.02.2023 та з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшла висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки таке продовження, на думку апеляційного суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і учасників процесу, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки слідчим суддею, відповідно до положень ст. 178 КПК України здійснено оцінку вказаних даних, в тому числі наявності у підозрюваного постійного місця проживання, його міцних соціальних зв`язків, не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, і з огляду на суспільну небезпечність інкримінованих злочинів, вказані факти не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_6 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З огляду на вищевикладене, доводи захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваного на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

-6-

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин та виходячи з того, що продовження строку тримання під вартою не перевищує розумних меж, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 в цій частині безпідставними і такі відхиляє.

На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави - 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 та характером і обставинами злочинів, у яких він підозрюється, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ст. 182 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний ОСОБА_6 і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначений судом першої інстанції розмір застави.

При цьому, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не впливають та не спростовують наявність ризиків, описаних в оскаржуваній ухвалі, що в свою чергу унеможливлює зміну підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід або визначення меншого розміру застави.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

-7-

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2023, щодо ОСОБА_6 ,-без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді