печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000270 від 08.02.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

10.07.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000270 від 08.02.2023, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивуючи клопотання, сторона обвинувачення вказує, що ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами визначивши вчинення злочину як джерело здобуття коштів та матеріальних благ для власного збагачення, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим час та місці, але не пізніше 20.01.2023 ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою переслідуючи корисливі мотиви, залучили невстановлену досудовим розслідуванням особу для зустрічі із ОСОБА_10 з метою подальшого заволодіння грошовими коштами шляхом обману.

Згідно попередньої злочинної змови із невстановленою досудовим розслідуванням особою, через мобільний додаток «Telegram», користуючись створеним профілем під назвою «L.А.», запропонували ОСОБА_10 придбати наркотичну речовину «Канабіс» нащо останній надав свою згоду. Невстановлена досудовим розслідуванням особа проінформувала ОСОБА_10 , що 20.01.2023 близько 15 год. зможе продати йому при зустрічі наркотичну речовину поблизу ресторану «Fenix» за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 30-А, про що невідомою особою проінформовано ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом 20.01.2023 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та невстановленою досудовим розслідуванням особою прибули до ресторану «Fenix», що знаходиться за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 30-А де невстановлена досудовим розслідуванням особа зустрілася із ОСОБА_10 , одночасно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 перебували поруч, тримали в полі зору ОСОБА_10 і пішли в напрямку будинку №61-А по вул. Чигоріна в м. Києві за ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою.

Цього ж дня, близько 15 год 32 хв. ОСОБА_10 спільно із невстановленою досудовим розслідуванням особою підійшли до будинку АДРЕСА_1 де ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 наблизилися, взяли під руки по обидва боки та посадили ОСОБА_10 на заднє сидіння транспортного засобу марки «Nissan Maxima» держаний номерний знак « НОМЕР_1 », станом на 20.01.2023, у якому перебував ОСОБА_8 .

Перебуваючи в транспортному засобі марки «Nissan Maxima», держаний номерний знак « НОМЕР_1 » станом на 20.01.2023 притримуючись заздалегідь обумовленого злочинного плану направленого на незаконне заволодіння грошових коштів, ОСОБА_9 діючи спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановленою в ході досудового розслідування особою які були обізнані про вчинення злочину та об`єднані єдиним умислом, увів в оману і повідомив, що являються працівниками правоохоронного органу, тобто поліцейськими і переконав ОСОБА_10 , що він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за торгівлю наркотиками та запропонував уникнути покарання шляхом отримання ними грошових коштів в сумі 10 000 доларів США, на що ОСОБА_10 надав свою згоду, повідомивши останнім, що передасть зазначену суму за адресою проживання батьків, а саме: АДРЕСА_2 .

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_8 перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «Nissan Maxima», держаний номерний знак « НОМЕР_1 », станом на 20.01.2023 близько 16 год. 00 хв. спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , невстановленою досудовим розслідуванням особою та ОСОБА_10 приїхали за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 про те що їм потрібно сьогодні передати грошові кошти в сумі 10 000 доларів США для уникнення кримінальної відповідальності та для цього приїде ще один транспортний засіб і в супроводі із ОСОБА_5 за адресою: м. Київ, вул. Анни Ахматової, 13-Д, ОСОБА_10 має передати повну суму обумовлених грошових коштів, що підтвердив останній.

Цього ж дня близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_5 залучили до виконання обумовленого плану ОСОБА_11 , який не був обізнаний про дії останніх та який має у користуванні транспортний засіб марки «Toyota Camry» держаний номерний знак « НОМЕР_2 », що прибув за адресою: м. Київ, вул. Єриванська, буд. 10 для перевезення вказаних осіб. Перебуваючи у вказаному місці до транспортного засобу марки «Toyota Camry» д.н.з. « НОМЕР_2 », сів ОСОБА_10 у супроводі ОСОБА_5 та разом поїхали в напрямку за адресою: м. Київ, вул. Анни Ахматової, 13-Д.

20.01.2023 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_10 у супроводі ОСОБА_5 приїхав до будинку АДРЕСА_2 . Вийшовши із вказаного транспортного засобу ОСОБА_10 у супроводі ОСОБА_5 піднялися до кв. АДРЕСА_4 , де останній отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, що станом на 20.01.2023 відповідно до курсу НБУ, становить 365 000 (триста шістьдесят п`ять тисяч гривень) за не притягнення до кримінальної відповідальності. В свою чергу ОСОБА_5 по мобільному телефону підтвердив ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про їх отримання, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_10 .

В подальшому на транспортному засобі марки «Toyota Camry», держаний номерний знак « НОМЕР_2 », яким керував ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_5 поїхали до місця мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_5 де зустрілися із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який повідомив ОСОБА_10 , про необхідність надати ще грошові коштів для уникнути кримінальної відповідальності, на що останній повідомив, що за місцем мешкання може віддати грошові кошти.

Цього ж дня, в період часу близько з 18:30 по 19:00 ОСОБА_10 в супроводі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 піднялись до квартири АДРЕСА_6 .

Перебуваючи в зазначеній квартирі ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 , який діяв спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 120 000 грн., за не притягнення до кримінальної відповідальності, на що ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_10 , що він уникнув кримінальної відповідальності, оскільки вони отримали грошові кошти в повному обсязі та пішли із вказаного місця у невідомому напрямку, тим самим завдали ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 485 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману вчиненому у великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 01 травня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 254/2023 від 18.08.2023.

Так, в період дії в Україні воєнного стану, 20.01.2023 близько 15 год. 30 хв. керуючись корисливим мотивом перебуваючи в складі групи за попередньою змовою між собою ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановленою досудовим розслідуванням особою перебуваючи в транспортному засобі марки «Nissan Maxima», держаний номерний знак « НОМЕР_1 » станом на 20.01.2023 виник умисел на відкрите заволодіння грошових коштів та речей ОСОБА_10 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно в складі групи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна в умовах військового стану, маючи численну перевагу, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановленою досудовим розслідуванням особою відкрито забрав в ОСОБА_10 з голови шапку лілового кольору марки «Cиндикат», з руки годинник «Apple» Watch Series 7 GPS 41 mm Midnight Aluminium Case with Midnight Sport Band, вартістю 10799,67 грн., з кишень навушники бездротові «Apple Air Pods Pro» вакуумні, білого кольору із кейсом білого кольору, вартістю 3240,00 грн., силіконовим чохлом зеленого кольору та грошові кошти в сумі 60 000 грн.

Цього ж дня в період близько з 18:30 до 19:00 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_7 продовжуючи свої протиправні дії, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_9 спільно ОСОБА_8 та ОСОБА_5 керуючись корисливим мотивом за попередньою змовою групою осіб в умовах військового стану піднялися до місця мешкання ОСОБА_10 , а саме до квартири АДРЕСА_6 . Перебуваючи в зазначеній квартирі ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у присутності ОСОБА_10 , заволодів портативною батареєю марки «Xiaomi Mi Power Bank 3 Ultra Compact 10000 mAh останього, вартістю 966,33 грн. та поклав його до своєї кишені брюк, в подальшому викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Протиправними діями ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду в на загальну суму 15 006 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна, групою осіб за попередньою домовленістю вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Окрім цього, 20.01.2023, у ОСОБА_9 в складі групи спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за попередньою домовленістю між собою виник умисел на самовільне привласнення владних повноважень працівника правоохоронного органу з метою заволодіння грошових коштів, ОСОБА_10 , шляхом шахрайства.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 20.01.2023, близько 15 год. 35 хв. перебуваючи в транспортному засобі марки «Nissan Maxima», держаний номерний знак « НОМЕР_1 », станом на 20.01.2023 поблизу будинку №61-А по вул. Чигоріна в м. Києві де також знаходилася невстановлена досудовим розслідуванням особа, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, повідомив ОСОБА_10 , що вони є діючими працівниками поліції.

Перебуваючи в транспортному засобі марки «Nissan Maxima», держаний номерний знак « НОМЕР_1 » станом на 20.01.2023 під час руху ОСОБА_9 у спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, повідомив ОСОБА_10 , що він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за торгівлю наркотиками та запропонував уникнути покарання шляхом отримання ними грошових коштів в сумі 10 000 доларів США, одночасно ОСОБА_8 говорив, що їх колеги чекають на приїзд слідчо-оперативної групи в іншому місці, після чого ОСОБА_10 , переконався, що дійсно спілкується із поліцейськими.

В подальшому ОСОБА_10 , будучи ведений в оману, 20.01.2023 близько 18 год. 00 хв. в кв. АДРЕСА_4 , передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, що станом на 20.01.2023 відповідно до курсу НБУ, становить 365 000 (триста шістьдесят п`ять тисяч гривень) та цього ж дня, в період часу близько з 18:30 по 19:00 за адресою: АДРЕСА_5 ОСОБА_9 який діяв спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 передав 120 000 грн., за не притягнення до кримінальної відповідальності, тобто останні заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 шляхом шахрайства, що є суспільно небезпечним діянням.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 353 КК України.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0000270 від 08.02.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 ч. 4 ст. 186 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 353 КК України.

07.07.2023 слідчим слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві, повідомлено про підозру ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 190 ч. 4 ст. 186 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 353 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколами допитів потерпілого ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_10 , протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , висновком товарознавчої експертизи, протоколом переглядів відеозаписів, довідкою за результатом аналізу трафіку дзвінків мобільних телефонів, довідкою аналізу руху транспортних засобів із камер «Безпечне місце».

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах, враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя приймає до уваги, що Згідно ст. 12 КК України інкриміновані ОСОБА_5 злочини є тяжким, згідно ч. 3 ст. 190 КК України, передбачено максимальне покарання - до 8 років позбавлення волі, а також , згідно ч. 4 ст. 186 КК України передбачено максимальне покарання - до 10 років позбавлення волі.

Тому ОСОБА_5 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вказаний ризик є реальним, оскільки підозрюваний може переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності;

Окрім цього, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, може незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки йому відомі їх анкетні дані та місце проживання та такий вплив не виключається.

Також, прокурором доведено, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у нього відсутнє законне джерело доходів, міцні соціальні зв`язки та згідно матеріалів досудового розслідування інкримінований злочин вчинено із застосуванням насильства, що дає підстави вважати що під дією більш м`якого запобіжного заходу може продовжувати злочинну діяльність.

Слід зазначити, що вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід, враховуючи, що в противагу вказаним ризикам сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували вказані ризики.

Окрім цього, слідчий суддя враховує позицію ЄСПЛ, висловлену у рішенні по справі: «Маріянчук та інші проти України», де зазначено, що тримання під вартою є виправданим лише за умови наявності суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи (ст. 5, ст. 6 Конвенції, заяви № 14490/07 та 2 інші, від 17.01.2019 р.). Враховуючи вищевикладене та резонанс у вказаному кримінальному правопорушенні наявний значний суспільний інтерес.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та разом з тим надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягала сторона захисту.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04 вересня 2023 року, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 60000270 від 08.02.2023.

Взяти підозрюваного під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1