Справа № 634/539/17
провадження № 1-кп/624/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кегичівка, Харківської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 та № 0000179, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сахновщина, Харківської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 20.12.2010 Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки, 2) 12.07.2012 Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 296 КК України із застосуванням ст.ст. 71, 73 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі; 3) 17.04.2014 Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 345 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі; 4) 20.09.2016 Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення: прокурорів Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

- захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

В провадженні Кегичівського районного суду Харківської області на стадії судового розгляду перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296 КК України.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100, Яловега обвинувачується в тому, що 17 квітня 2017 року, близько 03-00 годин ОСОБА_3 , будучи судимим за хуліганські дії, знаходився біля магазину «Світанок», який розташований за адресою: вул. Південновокзальна, смт. Сахновщина, Харківської області. В цей час поруч з магазином «Світанок» відпочивали ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . ОСОБА_3 побачивши ОСОБА_11 , покликав його до себе. Коли останній підійшов, то ОСОБА_3 , діючи безпричинно, умисно та протиправно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам, діючи з особливою зухвалістю, наніс ОСОБА_11 удар кулаком правої руки в обличчя. Від даного удару ОСОБА_11 впав на землю. Після цього ОСОБА_3 наніс ОСОБА_11 , який лежав на землі, два удари ногами по тулубу. На місце події відразу підійшов ОСОБА_9 , який з метою припинення хуліганських дій вчиняючи ОСОБА_3 зробив йому зауваження. Після цього, продовжуючи ОСОБА_3 діяти безпричинно, умисно та протиправно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам, діючи з особливою зухвалістю, наніс ОСОБА_9 удар кулаком по обличчю, після чого пішов в невідомому напрямку.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_3 , був грубо порушений громадський порядок та ОСОБА_9 спричиненні наступні тілесні ушкодження: двобічний перелом нижньої щелепи на рівні 43,43 зубів (3,4 зуби на нижній щелепі справа) в ділянці лівого кута, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 23.05.2017 № 140-КР/17, за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 3 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство.

Крім цього, відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти громадського порядку та моральності на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин при наступних обставинах: 09 червня 2018 року, в період часу з 19-00 години до 20-30 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території кафе «Мрія», що розташоване за адресою: Харківська область, смт. Сахновщина, вул. Центральна, 11, де діючи умисно, протиправно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам, заважав присутнім закладу відпочивати, а саме виражався нецензурною лайкою в адресу відпочиваючих, чим тимчасово припинив нормальну діяльність кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На зауваження персоналу кафе «Мрія», а саме барменів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 припинити хуліганські дії, ОСОБА_3 не реагував. У подальшому персонал кафе попрохав присутню в кафе ОСОБА_6 , яка являється заступником начальника ВП начальником СВ Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області, викликати наряд поліції з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_3 .

Після прибуття працівників поліції 09 червня 2018 року близько 20-30 години, ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_6 та працівників поліції та почав виражатися нецензурною лайкою в їхню адресу. На прохання ОСОБА_6 та працівників поліції припинити свої неправомірні дії та покинути території кафе «Мрія», останній не відреагував та безпричинно, діючи умисно, з особливою зухвалістю та усвідомлюючи свої протиправні дії наніс ОСОБА_6 , один удар рукою в область правого ока. Після чого його протиправні дії були припинені працівниками поліції з застосуванням спеціальних засобів.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/110-КР/18 від 31.07.2018 встановлено діагноз закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, садно правого ока, забій шийного відділу хребта. По ступеню тяжкості закрита черепно-мозкова травма з ушкодженням на обличчі відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, спричинивши короткостроковий розлад здоров`я.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 3 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство.

17.08.2023 до суду від обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_8 подані клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, наполягав на задоволенні клопотання про закриття кримінальних проваджень.

Судом ОСОБА_3 роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України. Обвинувачений повідомив, що розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, а також й те, що дане закриття є з нереабілітуючих обставин.

Захисник підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Зазначив, що на протязі всього часу розгляду справи обвинувачений не переховувався від органу досудового розслідування або суду, нового злочину не вчинив, тому є всі підстави для закриття об`єднаного кримінального провадження відносно його підзахисного ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_5 вважав за можливе клопотання обвинуваченого та його захисника задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, але надала суду через свого представника адвоката ОСОБА_7 заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. Щодо закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строків давності свою думку не висловила, але просила про результати розгляду цього клопотання повідомити, надіславши ухвалу за адресою її проживання.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, проти закриття кримінального провадження за строком давності не заперечує, наслідки закриття йому зрозумілі.

Суд, враховуючи думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 296 КК України (в редакції ЗУ № 767-VII від 23.02.2014), які станом на час вчинення є злочином середньої тяжкості та станом на 21.05.2019 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018), кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , а саме за ч. 3 ст. 296 КК України (в редакції ЗУ № 767-VII від 23.02.2014), віднесене до категорії нетяжкого злочину.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції ЗУ № 2812-IX від 01.12.2022), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Виходячи з фактичних обставин, так як вони викладені в обвинувальних актах, кримінальні правопорушення мали місце 17.04.2017 та 09.06.2018, відтак на час судового розгляду справи сплинув, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції ЗУ № 2812-IX від 01.12.2022) п`ятирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Даних про переривання або зупинення перебігу давності матеріали кримінального провадження не містять.

Закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, пов`язує переривання або зупинення строків давності з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства .

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст.49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недоотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід не нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо) .

Таким чином, в справі відсутні докази, які б об`єктивно вказували на навмисне переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від органу досудового розслідування або суду.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, частин 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України суд першої інстанцій має обов`язок роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності, те, що на момент судового розгляду закінчилися строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Нероз`яснення судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 285 КПК України зазначених обставин є порушенням вимог кримінального процесуального закону, що спричинить неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною, і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечували проти закриття провадження з відповідних підстав, ними подані відповідні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, які повністю ними підтримані в судовому засіданні.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_3 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Також, потерпілою ОСОБА_6 до ОСОБА_3 було подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Проте, нормами статті 129 КПК України встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову чи відмову у ньому, може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Окрім того, пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року, «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне залишити без розгляду, з роз`ясненням права на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Речові докази та процесуальні витрати по даній справі відсутні.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 128, 284-286, 288, 371-372, 376, 395 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності.

Кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 та № 0000179 відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 296 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши право потерпілої на звернення до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1