Справа № 991/5538/21
Провадження 1-кп/991/46/21
У Х В А Л А

20 жовтня 2022 року місто Київ

Вищий антикорупційний суд колегією у складі:

головуючий - ОСОБА_9

судді - ОСОБА_10, ОСОБА_11,

секретар судового засідання - ОСОБА_12

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення:

прокурор - ОСОБА_13

сторона захисту:

обвинувачений - ОСОБА_1 ,

захисник - ОСОБА_14

розглядаючи у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 та у кримінальному провадженні № 0000785,

у с т а н о в и в:

1.У Вищому антикорупційному суді (далі - суд, колегія суддів) перебуває кримінальне провадження № 0000785 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК).

І. Питання, що вирішуються та позиції сторін кримінального провадження

2.Захисником обвинуваченого ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_15. до суду подано клопотання про зміну запобіжного заходу.

3.Його позиція мотивована тим, що ухвалою суду від 13 вересня 2021 року до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави у розмірі 1800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Згодом, 12 жовтня 2021 року Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду (далі - АП ВАКС) було частково задоволено апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в частині зменшення суми застави до 1300 неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 951 000 грн.

4.Так, покликаючись на існування нових обставин, які не розглядались судом при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу, захисник ОСОБА_16. зазначає таке.

5.01 листопада 2021 року між дружиною ОСОБА_1 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено договір про надання їй в борг коштів у сумі 2 951 000 грн для внесення як застави за ОСОБА_1 . Цього ж дня ОСОБА_7 вніс на рахунок Вищого антикорупційного суду зазначену суму, внаслідок чого ОСОБА_1 був звільнений з-під варти. На нього були покладені відповідні обов?язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, строк дії яких закінчився 17 квітня 2022 року.

6.Як і раніше, захисник ОСОБА_16. покликається на необгрунтованість підозри (обвинувачення). Як на одну із обставин, яка на це вказує, посилається на відсутність збитків. Також вважає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні докази причетності ОСОБА_1 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

7.Окрім того, захисник вказує на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме відсутність ризику переховування від суду. Спростовуючи існування цього ризику, адвокат зазначає, що на момент виїзду ОСОБА_1 за межі території України, він набув статусу свідка, а тому не мав обов?язку повідомляти про зміну свого місця перебування. Перед залишенням території України ОСОБА_1 не надходили повістки про виклик до слідчого для проведення слідчих дій, що могли утворити в нього уяву про можливе майбутнє притягнення до кримінальної відповідальності. Покликається також на те, що дізнавшись про розшук, ОСОБА_1 самостійно повернувся на територію України та прибув до суду. Також, захисник ОСОБА_5 стверджує, що оскільки наразі триває війна, то за нормативно-правовими актами заборонено виїзд за кордон чоловіків, які не досягнули пенсійного віку, фактично перекриті всі контрольовані кордони, що вказує на відсутність ризику переховування від суду, зокрема шляхом виїзду за кордон.

8.Як і раніше, захисник зазначає про відсутність ризику незаконного впливу на свідків, експерта чи спеціаліста у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_1 не відводиться роль організатора у цьому кримінальному провадженні, з більшістю свідків він не знайомий.

9.Ураховуючи це, захисник стверджує, що зазначені судом ризики значно зменшились у зв?язку з плином часу, а ризик переховування від суду взагалі перестав існувати.

10.Щодо розміру застави, захисник ОСОБА_16. покликається на те, що 01 листопада 2021 року між дружиною ОСОБА_1 - ОСОБА_8 було укладено договір позики коштів в сумі 2 951 000 грн з ОСОБА_7 , які були внесені як застава за ОСОБА_1 . Проте наразі, відповідно до договору позики, настав час її повернення. Родина ОСОБА_1 не змогла повернути кошти, оскільки ОСОБА_8 отримує мінімальну заробітну плату, а ОСОБА_1 за цей час так і не зміг влаштуватись на роботу та проживає за рахунок разових заробітків. Це стало підставою для розірвання між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 шлюбу, про що 05 вересня 2020 року до суду подана відповідна позовна заява.

11.Ураховуючи вищевикладене, захисник просить зменшити ОСОБА_1 розмір застави, визначивши її в мінімальному для особливо тяжких злочинів розмірі - 80 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 208 000 грн, а решту застави, в сумі 2 743 000 грн повернути заставодавцю ОСОБА_7 ..

Позиція сторони захисту в суді

12.Захисник ОСОБА_16. та обвинувачений ОСОБА_1 клопотання підтримали, покликаючись на обставини, викладені у ньому. Також додав, що стороною обвинувачення не ініціювалось питання продовження ОСОБА_1 обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, що на переконання сторони захисту, свідчить про відсутність ризиків, або власне про їх суттєве зниження.

Позиція сторони обвинувачення в суді

13.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_17 щодо задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що: (1) встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого кримінального правопорушення можливо лише за наслідком розгляду кримінального провадження; (2) обов?язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК не продовжувались у зв?язку з війною, задля забезпечення вільного пересування ОСОБА_1 територією України задля убезпечення свого життя та здоров?я; (3) ризик переховування від суду, на переконання прокурора, буде лише зростати, оскільки у процесі розгляду кримінального провадження, на стадіях, коли кримінальне провадження буде наближатись до ухвалення рішення, ризик переховування від суду лише актуалізується; (4) ризик впливу на свідків також існує, оскільки свої показання вони надають безпосередньо і наразі не допитаний жоден зі свідків; (5) КПК не передбачає підстав для зміни запобіжного заходу з підстав виникнення певних зобов?язань, зокрема, необхідності повернення коштів. Тому, просить відмовити у задоволенні клопотання.

ІІ. Установлені судом обставини, мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

14.Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього документи, вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить із такого.

15.Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

16.Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

17.Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК).

18.Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

19.Частинами 1, 2 ст. 331 КПК встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

20.Як установлено ухвалою суду від 13 вересня 2021 року, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) НАБУ здійснювало досудове розслідування кримінального провадження № 0000785 за фактом заволодіння чужим майном, а саме речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004296 - тютюновими виробами (сигаретами) марок: «99 nine/nine», «Capital Slims», «A&B», «МАС», «R.G.D», «Richman Royal», «Golden Deer», «TGT» встановленою вартістю 13 464 280, 65 грн, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а саме начальником ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , його заступником ОСОБА_3 та директорами суб`єктів господарювання приватної форми власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , в особливо великих розмірах.

21.Одним із фігурантів цього кримінального провадження - підозрюваним був ОСОБА_1 , якого постановою детектива НАБУ ОСОБА_18 від 31 липня 2019 року було оголошено у розшук, а постановою від 7 серпня 2019 року - у міжнародний розшук.

22.Під час розгляду клопотання судом, колегією суддів встановлено факт переховування ОСОБА_1 від органу досудового розслідування, у зв?язку з чим ОСОБА_1 був оголошений у розшук, а згодом - у міжнародний розшук. На переконання суду, цей ризик продовжує існувати і на стадії судового провадження, а тому суд врахував його при застосуванні до ОСОБА_1 запобіжного заходу.

23.Окрім цього, судом встановлено ризик ймовірного впливу на свідків, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

24.Ухвалою АП ВАКС від 12 жовтня 2021 року частково задоволено апеляційну скаргу захисника ОСОБА_19., зменшено ОСОБА_1 суму застави, визначеної ухвалою від 13 вересня 2021 року.

25.Щодо покликань сторони захисту на відсутність ризику переховування від суду через неможливість перетину ОСОБА_1 державного кордону України у зв?язку з введенням воєнного стану та забороною виїзду за кордон чоловікам призовного віку, колегія суддів визнає їх неспроможними, оскільки переховуватись від суду можливо не лише за кордоном, а і в межах території України. Більше того, колегія суддів зазначає, що існують способи виїзду за кордон чоловіків призовного віку, до прикладу, з волонтерською місією тощо. А тому стверджувати, що ризик переховування від суду, у тому числі, за кордоном нівельовано повністю, неможливо.

26.Стосовно твердження сторони захисту щодо необхідності повернення позики за договором позики, укладеним між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності (ч. 2 ст. 182 КПК України).

27.Суд також звертає увагу захисника ОСОБА_19. на те, що КПК не передбачає можливості зміни розміру застави у зв`язку зі зміною матеріального становища обвинуваченого чи членів його сім?ї, заставодавця, зміною стану здоров`я чи сімейних обставин, а також виникнення будь-яких зобов?язань, у тому числі, необхідності повернення позики. Адже внесення застави є правом, а не обов`язком застоводавця, і здійснюючи ці дії, він має врахувати те, що заставою забезпечується належна процесуальна поведінка підозрюваного чи обвинуваченого з моменту застосування запобіжного заходу і до його припинення. Окрім того, заставодавець також має усвідомлювати, що згідно з ч. 8 ст. 182 КПК у разі порушення обвинуваченим процесуальних обов`язків, внесена заставодавцем сума застави звертається в дохід держави.

28.Колегія суддів вважає, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_1 , обумовлена власне застосованим стосовно нього запобіжним заходом у вигляді застави.

29.Проте, суд погоджується з твердженням сторони захисту щодо поступового зменшення ризиків у зв?язку з плином часу. Окрім того, беручи до уваги належну процесуальну поведінку ОСОБА_1 , суд доходить висновку про можливість зменшення суми застави до 1077 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 800 200 грн. На переконання суду, саме застосований розмір застави у такій сумі в достатній мірі гарантуватиме та забезпечуватиме належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_1 у цьому кримінальному провадженні.

30.З огляду на це, суд доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді застави наразі покликаний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього ст. 42 КПК процесуальних обов`язків, зокрема прибувати до суду за викликом, підстав вважати визначений розмір застави завідомо непомірним, суд не вбачає, а зменшений розмір застави, на переконання суду, зможе запобігти наведеним судом ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК.

31.Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 371, 372, 375, 376 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_1 відповідно до ухвали Вищого антикорупційного суду від 13 вересня 2021 року запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначений ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 12 жовтня 2021 року, на запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1077 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 800 200 гривень.

Повернути заставодавцю - ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на рахунок ІВАN - НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк») кошти в сумі 150 800 (сто п?ятдесят тисяч вісімсот) гривень, внесені ним як заставу за обвинуваченого ОСОБА_1 , згідно з ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 991/5538/21 на депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду , банк отримувача: Державна казначейська служба України в місті Києві, номер рахунку IBAN UA0096000, згідно з квитанцією № 1-1069К від 01 листопада 2021 року.

У іншій частині клопотання захисника відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_9 ОСОБА_11