Справа № 138/242/23
Провадження №:1-кп/138/89/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в ході розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінального провадження № 0001121 від 11.11.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільського Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що надійшло з угодою про визнання винуватості

ВСТАНОВИВ:

31.01.2023 в Могилів-Подільський міськрайонний суд з Офісу Генерального прокурора надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та угодою про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, по якому заходами забезпечення кримінального провадження були застосовані під час досудового розслідування арешт майна та застава.

Відповідно до обвинувального акту та угоди про визнання винуватості від 30.01.2023 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню вказівками, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України щодо якого він визнає себе повністю винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні не заперечувала щодо затвердження угоди про ви-знання винуватості, укладеної між обвинуваченим та прокурором, вважаючи, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального закону.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Заслухавши думки прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши зміст обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу,а також призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, не відповідають інтересам суспільства.

Як встановлено, 30.01.2023 між ОСОБА_4 та прокурором було укладено угоду про визнання винуватості. Сторони погодилися на призначення обвинуваченому за тяжкий злочин більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна з визначенням іспитового строку в три роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КПК України.

Стаття 69 КК України передбачає можливість призначення судом, умотивувавши своє рішення, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, лише за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Тобто, суд, оцінивши вказані обставини та дійшовши висновку, що вони не лише існують, а й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вправі призначити покарання нижче від найнижчої межі, обов`язково навівши у своєму рішенні відповідну мотивацію.

В самій угоді про визнання винуватості зазначено лише дві обставини, що пом`якшують покарання, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, які без дослідження доказів, принаймні допиту обвинуваченого та з`ясування (перевірки) ролі його та усіх інших співучасників в інкримінованому їм тяжкому злочині в умовах воєнного стану, не можуть бути об`єктивно оцінені судом, як і реальна можливість чи неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

До того ж в угоді та в обвинувальному висновку вказано про відсутність обставин, що обтяжують покарання, разом з тим інкримінується вчинення злочину в умовах воєнного стану, а п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, визначено вчинення злочину зокрема з використанням умов саме воєнного стану.

Також сторонами не надано суду документів, які б характеризували обвинуваченого, визначали його соціальний статус, сімейний стан, стан здоров`я тощо. При цьому, згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання обов`язково враховуючи, крім іншого, і особу винного.

Оскільки при перевірці угоди на відповідність вимогам законодавства встановлено, що її умови суперечать вимогам зазначених кодексів і можливо не відповідають інтересам суспільства, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у затвердженні укладеної угоди.

Керуючись ст. 314-316, 369-372, 472 КПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 30.01.2023 у кримінальному провадженні № 0001121 від 11.11.2022 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1