Справа № 347/2421/21
Провадження № 11-кп/4808/45/23
Категорія ч.1 ст. 161 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , на вирок Косівського районного суду від 03.10.2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.164 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, ФОП, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та засуджено до покарання у виді громадських робіт строком на вісімдесят годин.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку, кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин: згідно рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2020 року (справа №347/2275/19), ОСОБА_7 , зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 жительки АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття з дня вступу рішення в законну силу.

Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2020 року (справа №347/2275/19) набрало законної сили 13 серпня 2020 року. 09 жовтня 2020 року Косівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №63264682.

ОСОБА_12 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів встановлених судовим рішенням за виконавчим провадженням № 63264682, від сплати аліментів злісно ухилявся, грошові кошти на утримання дітей не виплачував, що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що станом на 25.10.2021 склала 23128 гривень 17 копійок.

З вироком суду не погодився захисник та подав апеляційну скаргу в якій вказує, що вирок суду є незаконним через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Звертає увагу на те, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_7 складу злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються зібраними в ході судового розгляду доказами. Суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам обвинуваченого що заборгованість виникла не з його вини. Він не мав умислу на ухилення від сплати аліментів та своєчасно їх перераховував особі зазначеній в судовому рішенні. Заборгованість утворилась через дії державних виконавців, які провели перерахунок. Після цього, вони наклали арешт на його банківські рахунки і він не міг погасити заборгованість. При цьому, ДВС не приймало дій для списання грошей з арештованих рахунків, хоча коштів там було достатньо. На даний момент заборгованість погашена. Просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 скасувати, та постановити новий, яким виправдати його за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення та промови сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що її слід - задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,3 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Захисник в апеляційній скарзі просив виправдати ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 164 КК України . Разом з тим, клопотання про повторне дослідження обставин не заявляв.

За таких обставин, дотримуючись вимог ст.22 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє доводи апеляційної скарги без повторного дослідження доказів та обставин, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Проте, ухвалюючи оскаржуваний вирок суд першої інстанції не дотримався вищевказаних вимог та без наведення належної оцінки доказів передчасно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

При цьому суд не мотивував свої висновки щодо наявності умислу, а обмежився формальними фразами про наявність заборгованості.

Так суд навів у вироку цитату Закону України від 3 липня 2018 року №2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, проте не перевірив доводи обвинуваченого, що державні виконавці не провели своєчасний перерахунок суми аліментів до 2020 року. Коли такий розрахунок був проведений, його про це не повідомили. Коли виникла заборгованість, на його кошти було накладено арешт.

Також, суд першої інстанції не дав оцінку доказам наданим стороною захисту, а саме, платіжному дорученню від 08.07.2021р. на суму 13871,83 грн., копію виписки банку про перерахування на користь ОСОБА_13 аліментів в сумі 1600 грн. 09.02.2021р., виписку банку на перерахування 06.04.2021р. сум 738,21 грн. та 1149,67 грн. які на думку сторони захисту спростовують факт злісного ухилення від сплати аліментів.

Не дана оцінка судом і того факту, що обвинувачення визнане судом доведеним охоплює період заборгованості та вчинення ОСОБА_14 злочинних дій до 25 жовтня 2021 року. В той же час, кримінальне провадження було відкрито 07 жовтня 2021 року.

Окрім іншого, судом не перевірено версію сторони захисту, що ОСОБА_14 був позбавлений реальної можливості своєчасно сплачувати аліменти через накладення арешту на його банківські рахунки, а не через наявність умислу на ухилення від сплати аліментів.

Враховуючи що суд не дав оцінки всім доказам сторони захисту, частина обставин не була досліджена, справа не була розглянута повно та всебічно. Такі порушення вимог діючого законодавства перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. За таких обставин, оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно з дотриманням всіх вимог кримінального процесуального законодавства розглянути кримінальне провадження, дослідити всі докази по справі та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Керуючись статтями, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Косівського районного суду від 03.10.2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4