СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/342/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2021 року за № 0002310 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Івано-Франківської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше засудженого: 13.08.2015 року Святошинським районний судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 . Клопотання вмотивоване тим, що ризики, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, встановлені при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, продовжують існувати та наразі не зменшились, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. З огляду на зазначене, прокурор просив продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , проти клопотання прокурора заперечив, зазначивши що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені, в діях ОСОБА_3 відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 01.08.2022р. до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, надалі строк дії запобіжного заходу судом було неодноразово продовжено, строк дії запобіжного заходу закінчується 10.03.2023.

Завершити судовий розгляд до закінчення строку дії запобіжного заходу неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді триманні під вартою та при продовженні строку вказаного запобіжного заходу судом були встановлені наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України: ризик того,що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, ухилятись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 порушив застосований до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та переховувався від суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук. Також судом враховано відомості щодо особи обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, неодружений, зі слів має на утриманні малолітню дитину.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (справи «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»). Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа «Бекчиєв проти Молдови»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій, оскільки у ОСОБА_3 відсутні міцні соціальні зв`язки та стримуючі фактори, а також з огляду на те, що останній вже вдавався до відповідних дій , у зв`язку з чим був оголошений судом у розшук.

Також суд вважає, що наразі існує ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, раніше судимий за злочин проти власності.

Таким чином, встановлені судом ризики, передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі не зменшились та продовжують існувати.

З огляду на вишезазначене суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Стан здоров`я обвинуваченого не виключає можливість перебування його під вартою в умовах слідчого ізолятора на час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, клопотання прокурора є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Суд не визначає розміру застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182,183, 194, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 30 квітня 2023 року включно.

Визначити строк дії ухвали - до 30 квітня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1