Справа № 157/83/21 Провадження №11-кп/802/701/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125, ст.128 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції)

представника потерпілої ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 серпня 2022 року щодо ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В
Ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 серпня 2022 року, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, неодруженого, несудимого, звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125, ст. 128 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою. Закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000131 від 18 листопада 2020 року щодо ОСОБА_10 за ч.1 ст.125, ст.128 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Не погодившись зі вказаним рішенням суду, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується із висновками суду та вважає оскаржена ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що у випадку обвинувачення ОСОБА_10 наявна саме реальна сукупність злочинів, а тому відсутня обов`язкова ознака - вчинення злочину вперше. На думку прокурора, клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження не підлягало задоволенню та суперечило матеріалам кримінального провадження. При цьому, місцевий суд, ігноруючи вимоги ст. 46 КК України незаконно закрив кримінальне провадження.
Просить ухвалу Камінь-Каширського районного суду Волинської області скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
До початку апеляційного розгляду прокурор подав зміни та доповнення до апеляційної скарги, в яких звертає увагу, що після відмови потерпілої від приватного обвинувачення є необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_10 в частині обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України з підстав передбачених п.7 ч.1 ст.284 КПК України. Вважає, задоволення вказаної заяви потерпілої є правовою підставою для зміни оскарженої ухвали в частині підстав звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності й закриття щодо нього кримінального провадження в цій частині, що у результаті усуває правові наслідки щодо іншого правопорушення, яке слід вважати вчиненим вперше. Змінює апеляційні вимоги та просить змінити оскаржену ухвалу, кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України щодо ОСОБА_10 у зв`язку з відмовою потерпілої від приватного обвинувачення закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КК України, вважати кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 за ст.128 КК України закритим на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. У решті ухвалу залишити без змін.
Не погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора, адвокат ОСОБА_8 в інтересах потерпілої подав заперечення на неї, в якому вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а в діях обвинуваченого наявна ідеальна сукупність кримінальних правопорушень. Підстав для зміни чи скасування ухвали не вбачає та просить відхилити апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу залишити без змін.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій не ставилось питання про погіршення становища, обвинувачений ОСОБА_10 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, із заявою про відкладення розгляду апеляційної скарги не звернувся, у зв`язку із чим відповідно до ст. 405 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу із поданими до неї змінами та доповненнями, захисника та представника потерпілої, які не заперечили проти задоволення зміненої апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте оскаржена ухвала вказаним вимогам закону відповідає не в повному обсязі, враховуючи наступне.

Як встановлено з матеріалів провадження, на розгляд до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000131, про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.128 КК України.

До початку апеляційного розгляду потерпіла ОСОБА_11 звернулася до суду з письмовим клопотанням про закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення та на підставі положень п. 7 ч.1 ст. 284 КПК України просила закрити кримінальне провадження.

Поміж тим, судом першої інстанції кримінальне провадження закрито у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, зокрема щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення вказаної заяви потерпілої ОСОБА_11 , закривши кримінальне провадження саме на підставі положень п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, що є більш сприятливими умовами закриття кримінального провадження, аніж на підставі звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки відсутні додаткові умови закриття, що також є правовою підставою для зміни оскарженої ухвали в частині підстав звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності й закриття щодо нього кримінального провадження в цій частині.

Вказане закриття провадження щодо обвинуваченого на переконання колегії суддів усуває правові наслідки щодо іншого правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, яке слід вважати вчиненим вперше і виключає наявність в його правопорушеннях реальної сукупності злочинів.

Такий висновок колегії суддів узгоджується із конституційним принципом презумпції невинуватості особи (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України), згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який вступив в законну силу. Вказаний висновок колегії суддів підтверджується тим, що вчинення ОСОБА_10 за ч.1 ст.125 КК України не підтверджено вироком суду, який вступив в законну силу, що слід трактувати на його користь у питанні закриття щодо нього у цій частині кримінального провадження та його звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 128 ККУ у зв`язку з її примиренням з потерпілою.

Зазначений висновок апеляційного суду відповідає фундаментальному правовому принципу верховенства права (ст. 8 Конституції України, ст. 8 КПК України), відповідно до якого людина (потерпілий, обвинувачена), її права та свободи є найвищими цінностями в діяльності держави. Держава не повинна суперечити інтересам цих осіб.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Аналіз тексту цієї правової норми прямо вказує, що вона може бути застосована винятково до особи, яка вперше вчинила саме один, а не два чи більше, злочин невеликої або середньої тяжкості.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 18 Постанови Пленуму верховного Суду України Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки від 04 червня 2010 року №7 згідно зі статтями 45 - 48, ч. 1 ст. 97 КК України однією з умов передбачених ними різновидів звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою злочину відповідного ступеня тяжкості вперше.
Таким чином, враховуючи наведене є достатні підстави вважати, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 за ст.128 КК України закрите на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Статтею 408 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За наведених обставин колегія суддів прийшла до переконання про задоволення апеляційної скарги прокурора, часткову зміну ухвали суду і закриття кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України щодо ОСОБА_10 у зв`язку з відмовою потерпілої від приватного обвинувачення на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

В решті ухвалу суду слід залишити без змін, оскільки звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою відповідає вимогам ст. 46 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 серпня 2022 року щодо ОСОБА_10 змінити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_10 за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_11 від приватного обвинувачення закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.
Вважати кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 за ст.128 КК України закритим на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий
Судді