Справа № 148/1376/22
Провадження №11-кп/801/205/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000104 за апеляційними скаргами прокурора та потерпілої ОСОБА_6 і її представника ОСОБА_7 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.11.2022, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, українку, незаміжню, з середньо-спеціальною освітою, працюючу неофіційно продавцем ТРЦ «Європейський», раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 2500 грн., а також 5200 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

В частині стягнення матеріальної шкоди позов залишено без розгляду.

Вирішено питання з речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_6 та представника потерпілої ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 25.07.2022 близько 09 год. 06 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні ТРЦ «Європейський», що розташований по вул. Леонтовича, 55Б у м. Тульчині, помітивши ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вона протягом останнього часу перебуває у неприязних відносинах, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи і передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підбігла до останньої та нанесла їй один удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя та нігтями правої руки подряпала ліву кисть ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяла останній тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці нижньої повіки зліва та саден на лівій кисті, які згідно висновку експерта № 44 від 27.07.2022 по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт.

В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд, призначаючи найбільш м`яке покарання не врахував, що обвинувачена не розкаялася у вчиненому та не вжила заходів до відшкодування моральної шкоди потерпілій, яка просила призначити ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт.

Також ОСОБА_8 не надала інформацію про фактичне місце роботи та розмір доходу, що може призвести до неможливості сплатити штраф за вироком суду.

Потерпіла ОСОБА_6 і її представник ОСОБА_7 в спільній апеляційній скарзі просять вирок в частині часткового стягнення моральної шкоди у розмірі 2500 грн з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 та залишення позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди без розгляду скасувати та змінити вирок, яким позовну заяву потерпілої ОСОБА_6 задовільнити повністю та стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 5000 грн моральної шкоди та 28000 грн матеріальної шкоди, а в іншій частині вирок залишити без змін.

Свої вимоги потерпіла та її представник обґрунтовують тим, що суд незаконно залишив позов потерпілої про стягнення матеріальної шкоди без розгляду, так як в наслідок кримінального проступку їй було пошкоджено мобільний телефон Айфон 11 pro Max.

Також судом не було призначено експертизу даного телефону та проігноровано вимоги цивільного позову потерпілої, а тому просять апеляційний суд призначити таку експертизу та відшкодувати всі завдані збитки.

В запереченнях обвинувачена ОСОБА_8 просить вирок залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та потерпілої без задоволення, через відсутність підстав для їх задоволення, так як судом враховано всі обставини та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідь судді, потерпілу ОСОБА_6 і її представника ОСОБА_7 , які підтримали свою апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просять змінити вирок в частині вирішення цивільного позову, так як вважають, що його слід задовільнити повністю, стягнувши з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 5000 грн моральної шкоди та 28000 грн матеріальної шкоди, прокурора, який надав суду заяву про відмову прокурора від своєї апеляційної скарги на підставі ст. 403 КПК України, а тому просив закрити провадження в цій частині, обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_10 , які заперечили проти апеляційної скарги потерпілої та її представника, зважаючи на обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги потерпілої сторони, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_6 і її представника ОСОБА_7 підлягає частковомузадоволенню, а апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора слід закрити через відмову прокурора від апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, є обґрунтованим і законним та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Істотних порушень вимог КПК, які були би підставою для скасування в цілому судового рішення у провадженні не встановлено.

За таких обставин, вирок, відповідно до ст. 403, 404 КПК України, переглядається лише в частині позивних вимог потерпілої про стягнення моральної та матеріальної шкоди з обвинуваченої.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі

вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є

рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте зазначені вимоги судом першої інстанції не було належно виконано.

Як вбачається із матеріалів справи, потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження №0000104 звернулася до Тульчинського районного суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди у сумі 5000 грн та матеріальної шкоди за розбитий мобільний телефон Айфон 11 pro Max вартістю 28000 грн, які були завдані кримінальним правопорушенням.

Зазначений цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 судом першої інстанції задоволено частково та стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 2500 грн, враховуючи тяжкість тілесних ушкоджень і спричинених душевних страждань потерпілій, та залишено без розгляду цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди за пошкоджений телефон з огляду на положення ч. 1 ст. 337 КПК України.

Оцінюючи всі наявні в матеріалах докази та обставини кримінального провадження у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги потерпілої сторони в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а в частині не стягнення матеріальної шкоди за пошкоджений телефон слід відмовити.

Відповідно до ст. 337 КПК України, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оскільки обвинувачення стосовно пошкодженого майна ОСОБА_8 не висувалось, то суд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, був позбавлений можливості досліджувати питання пошкодження телефона, так як суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Разом з тим, вирішення питання відшкодування вартості телефона з обвинуваченої може бути вирішене шляхом звернення потерпілої до суду в порядку цивільного судочинства.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині визначення розміру моральної шкоди колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними.

На думку колегії суддів, рівень моральних страждань визначається не тільки видом правопорушення та його складністю, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.

З урахуванням фактичних обставин кримінального проступку та матеріалів провадження, вбачається причинний зв`язок між заподіяною потерпілій моральною шкодою та протиправними діями обвинуваченої.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність факту завдання потерпілій моральної шкоди. Проте, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 , суд першої інстанції недостатньо врахував характер, тривалість та глибину заподіяних їй моральних страждань, оскільки в момент отримання тілесного ушкодження вона перенесла значний фізичний біль, сильний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження людської гідності, оскільки її побиття відбулося в громадському місці, тривоги, страху за своє здоров`я, негативного переживання, важкістю виконання повсякденних обов`язків, тимчасовою відірваністю від активного соціального життя, емоційною напругою, побоюванням щодо майбутнього стану свого здоров`я.

Наведені обставини дають підстави стверджувати те, що розмір відшкодування у 2500 грн не відповідає ступеню моральних страждань потерпілої та незручностей, викликаних вимушеними змінами її укладу та способу життя.

Компенсацією моральної шкоди, яка б відповідала ступеню моральних страждань потерпілої, на думку колегії суддів, буде грошова сума у розмірі 4000 грн, яка підлягає стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої у рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди та буде достатньою сатисфакцію в даному випадку, зважаючи також на матеріальне становище обвинуваченої.

З огляду на те, що збільшення розміру моральної шкоди не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, вирок суду першої інстанції в силу вимог ст. 408 КПК України підлягає зміні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 403, 407, 409, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити, у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 і представника ОСОБА_7 задовільнити частково.

Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.11.2022 щодо ОСОБА_8 змінити в частині цивільного позову.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 4000 грн., в решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі трьох місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4