Справа № 135/46/23
Провадження № 1-кп/135/37/23
ВИРОК

іменем України

17.01.2023 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні матеріали кримінального провадження, внесеного 07.01.2023 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000006 за обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючий в ГО «Центр громадського здоров`я «Незалежність», раніше судимого:

12.12.2000 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України (в ред. 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки з відстрочкою виконання вироку на строк 2 роки;

07.08.2001 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 229-6, ст.43 КК України (в ред. 1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

07.04.2003 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 8 місяців, звільнений по відбуттю покарання 14.02.2004 року;

20.08.2004 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 01.12.2006 року умовно-достроково на строк 1 рік 23 дні;

08.11.2007 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ст. 69 КК України до штрафу в сумі 510 грн;

03.10.2008 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, звільнений від відбування покарання 27.04.2012 року умовно-достроково на строк 1 рік 2 місяці 13 днів;

05.03.2014 Гайсинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці з конфіскацією майна, звільнений 26.03.2020 з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2023 року близько 09 год 00 хв ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході словесного конфлікту з ОСОБА_4 , умисно наніс кулаком правої руки удар в область обличчя ОСОБА_4 , а саме в нижню ліву частину підборіддя, внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці нижньої лівої половини обличчя біля підборіддя, які згідно з висновком експерта № 2 від 09.01.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві обвинувачений зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. У цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Крім того до обвинувального акту долучено заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином судом шляхом дослідження відповідних заяв встановлено, що сторони, які обізнані зі своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене вище, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, та заяву потерпілого, в якій він не заперечує проти такого розгляду, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381 - 382 КПК України.

При цьому, відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 суд визнає рецидив кримінальних правопорушень, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, стан його здоров`я, суд вважає за можливе у такому випадку призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

На підставі частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя