ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.10.2022 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002431 від 04.11.2021 на підставі обвинувального акта стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002431 від 04.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
У судове засідання в черговий раз не з`явились свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Ухвалами Оболонського районного суду міста Києва від 14.07.2022, 21.07.2022, 06.09.2022 та 06.10.2022 до свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 застосовано привід.
Прокурор у судовому засіданні, з огляду на те, що вищевказані свідки не з`являються до суду для допиту в судовому засіданні, заявив клопотання про повторний привід свідків до суду.
Захисник та обвинувачена при вирішенні клопотання прокурора поклались на розсуд суду.
Заслухавши клопотання прокурора, позицію сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає за необхідне застосувати повторний привід до вищевказаних свідків з огляду на наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 327 КПК України суд має право постановити ухвалу про привід свідка у випадку та в порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.
За ч. 3 ст. 142 цього Кодексу слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку, та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.
Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.
Враховуючи те, що свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 протягом тривалого часу не з`являються до суду для допиту в судовому засіданні, про поважні причини неприбуття жодного разу не повідомили, а тому, враховуючи тривалість судового провадження кримінального провадження, обраний стосовно обвинуваченої вид запобіжного заходу, стадію судового провадження (дослідження доказів), а саме допит свідків сторони обвинувачення, присутність яких під час судового розгляду для забезпечення стороні захисту права на їх допит перед незалежним на неупередженим судом зобов`язана забезпечити саме сторона обвинувачення, водночас явку яких всупереч положенням ч. 3 ст. 23 КПК України не може забезпечити прокурор у кримінальному провадженні, що свідчить про неналежне виконання останнім своїх процесуальних обов`язків, що у свою чергу створює перешкоди для швидкого, повного та неупередженого судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, суд вважає за необхідне повторно застосувати до вищевказаних свідків примусовий привід.
Крім того, 25.10.2022 в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 на строк 60 днів з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 10 (десяти) розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб. При цьому зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні при обранні запобіжного заходу, не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 не забезпечить належного виконання нею процесуальних обов`язків та належної поведінки.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що з моменту останнього звернення із клопотанням про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 доводи викладені у ньому не змінились. Крім того, зазначив, що ризики заявлені прокурором є необґрунтованими, при цьому просив врахувати, що наявність судимостей не може свідчити про надвисокий рівень існування ризиків, на які посилається прокурор, з огляду на це просив змінити запобіжний захід стосовно його підзахисної на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації.
Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала позицію захисника.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Востаннє, 06.09.2022 ухвалою Оболонського районного суду міста Києва стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 04.11.2022 включно.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Суд, відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , покарання, яке їй загрожує в разі визнання її винуватою, особу обвинуваченої, котра є неодноразово судимою, у тому числі за вчинення корисливих злочинів (востаннє 18.05.2020 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, яке відбувала реально та була звільнена з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання), приходить висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачена, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які на даний момент судом не допитані, тобто в такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на це, суд вважає достатніми підстави для продовження обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд враховує доводи сторони захисту щодо зміни застосованого запобіжного заходу на більш м`який, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними доказами обставин, на які посилалась сторона захисту при обґрунтуванні необхідності зміни запобіжного заходу, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та запобігання процесуальних ризиків.
Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.
Крім того, вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останньої не допускає тримання під вартою суду стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченої під вартою.
При визначенні ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд наряду з положеннями статей 182, 183, 199 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, корисливий мотив, матеріальне становище ОСОБА_3 у сукупності, суд приходить до висновку про залишення без зміни розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначеного ухвалою суду від 14.07.2021 №756/19649/21, та вважає, що такий його розмір буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченої та надасть можливість досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
Керуючись статтями 140, 142, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 395 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати привід до свідків:
ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 );
ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_2 );
ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_3 );
ОСОБА_9 , жительки АДРЕСА_4 ),
у судове засідання, яке відбудеться в залі суду в приміщенні Оболонського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2є, зал судових засідань №6) 21.11.2022 о 14:00.
Роз`яснити, що привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначеній в ухвалі час.
Копію ухвали направити начальнику Оболонського УП ГУНП в м. Києві для виконання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 .
У разі неможливості здійснення приводу особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повернути її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.
Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 23.12.2022 включно.
Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, визначеному ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 14.07.2022 №756/19649/21, залишити без зміни.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення та може бути оскаржена в частині продовження строку обрання запобіжного заходу до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.
Суддя ОСОБА_1