ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду сел. Підволочиська кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000150 від 09.11.2022 року, на підставі обвинувального акта та угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим, у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, який не працює, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України,

за участі: сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України. В підготовче судове засідання учасники провадження подали угоду про примирення від 24 листопада 2022 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , тому згідно з вимогами ст. 474 КПК України суд невідкладно перейшов до розгляду угоди.

Суд визнає доведним, що 9 листопада 2022 року, приблизно о 17:35 год, ОСОБА_3 , перебуваючи на вулиці Грушевського біля господарства під №24 в м. Скалат Тернопільського району Тернопільської області, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 21011», р.н. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 , який знаходився на вулиці, біля вказаного господарства, після чого переконався, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через незачинені двері сторони водія, проник в салон вказаного автомобіля «ВАЗ 21011», р.н. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 . Надалі, перебуваючи в салоні вказаного автомобіля «ВАЗ 21011», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 з допомогою ключів від замка запалювання, запустив двигун автомобіля та умисно незаконно заволодів цим транспортним засобом, вартістю 24000 грн, без відома та всупереч волі власника, поїхавши з місця скоєння кримінального правопорушення та маючи при цьому реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті умисних, злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 24000 грн.

Тому ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме в незаконному заволодінні транспортним засобом.

Згідно з угодою про примирення від 24.11.2022 року обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину за ч. 1 ст. 289 КК України. Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 289 КК України у виді трьох років обмеження волі та із застосуванням ст. 75 КК України узгоджено звільнити від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспиткового строку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Всі фактичні обставини справи вказані правильно. Пояснив суду, що угоду уклав добровільно і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити угоду про примирення.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про примирення, яка була укладена в його присутності, усі права обвинуваченому роз`яснено.

Потерпілий також просив затвердити угоду про примирення, укладену добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди зрозумілі.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити цю угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені в ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені в ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки укладення і затвердження угоди.

Також судом встановлено, що ця угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 289 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією статті.

Суд також враховує, що у п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 року №13, зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст.75 КК України визначаються виключно судом.

Суд визнає обставинами, визначеними у ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому: активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, визначених у ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Тому наявні правові підстави для затвердження угоди, укладеної 24.11.2022 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , а також для призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати за проведення експертизи необхідно покласти на ОСОБА_3 .

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про примирення від 24.11.2022 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази - автомобіль «ВАЗ 21011», р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 - залишити в його розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-22/10769-Д від 15.11.2022 року в розмірі 1510,24 грн.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Підволочиський районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1