Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 646/4902/21
Провадження № 1-і/553/4/2023
У Х В А Л А

Іменем України

18.01.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеруОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку відносно підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.125, ч.1 ст.259 КК України ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави під головуванням судді ОСОБА_6 перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 в об`єднаному кримінальному провадженні №0000283 від 30.05.2021 року за ознаками злочину, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, №0000234 від 18.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та №0000278 від 28.05.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

17.01.2023 року до Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку відносно підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.125, ч.1 ст.259 КК України ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №333 від 30.06.2021 року ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної. Відповідно до свого психічного стану він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідають суспільно-небезпечні діяння, ОСОБА_4 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.2 ст.186 КК України, страджає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної та відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, що вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор просить продовжити застосування до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначивши, що обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу, оскільки він може продовжувати лікуватися амбулаторно.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 заперечив, вважаючи, що останній може продовжувати лікуватися амбулаторно.

Суд, вислухавши думки учасників судового засідання приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті.

Суддя чи склад колегії суддів для розгляду конкретного кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Зокрема цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Оскільки суддя ОСОБА_6 з 17.01.2023 року знаходиться на лікарняному, відповідно неможливо за вказаних обставин розглянути питання продовження запобіжного заходу, суд, з урахуванням вищевказаних Перехідних положень КПК України, приходить до висновку про можливість розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну, іншим суддею, визначеним в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Відповідно до ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

У судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №333 від 30.06.2021 року ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної. Відповідно до свого психічного стану він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідають суспільно-небезпечні діяння, ОСОБА_4 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 22.11.2022 року в підготовчому судовому засіданні продовжено застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 днів, а саме до 20.01.2023 року включно.

Підготовче провадження на даний час не закінчено судовий розгляд матеріалів клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 не призначено.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Як зазначено у ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.503 КПК України, кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

З клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вбачається, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.125, ч.1 ст.259 КК України, які останній вчинив у стані неосудності, оскільки страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної та відповідно до свого психічного стану він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а отже є ризик, того що ОСОБА_4 продовжить вчинення суспільно небезпечних діянь проти здоров`я особи або громадської безпеки, буде ухилятися від суду та лікування.

Суд приймає до уваги, що поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В даному випадку, характер суспільно-небезпечних діянь, інкримінованих ОСОБА_4 має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому, оскільки одне із діянь, яке інкримінується ОСОБА_4 відповідає складу злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України проти громадської безпеки, який відноситься до категорії тяжкого злочину.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що встановлені судом ризики не зменшилися та продовжують існувати, виправдовують подальше застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, що відповідає стану здоров`я ОСОБА_4 і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останньому та змозі забезпечити уникнення ризиків вказаних судом, а відтак більш м`які запобіжні заходи, не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки особи.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, застосований щодо ОСОБА_4 продовжити в межах строків, визначених КПК України, а саме на 60 днів.

Керуючись ст. 508, п.20-5 Перехідних положень КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, - задовольнити.

Продовжити застосований до підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.125, ч.1 ст.259 КК УкраїниОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 днів, тобто з 18.01.2023 року до 18.03.2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 23.01.2023 о 8.30 годині.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1