Справа №591/531/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/185/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000128 від 23.08.2022 року, яке перебуває в провадженні УСБУ в Сумській області ОСОБА_8 . підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України.

Слідчий звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, в якому просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком 60 діб з визначенням застави у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму, а саме у сумі 1409991,38 грн..

06 лютого 2023 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання слідчого задоволено частково та відносно підозрюваного ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом;

- не виїжджати за межі м. Суми без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 03 квітня 2023 року включно.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій оскаржувану ухвалу слідчого судді просив скасувати та постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб. Визначити заставу у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму, а саме у сумі 1 409 991, 38 грн. (один мільйон чотириста дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто одна грн. 38 коп.).

У випадку застосування до підозрюваного ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, або в разі внесення ним застави, покласти такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду, для проведення слідчих чи процесуальних дій;

2) не відлучатися із м. Суми, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон або інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

5) постійно носити електронний засіб контролю.

Прокурор стверджував, що з`явлення на виклики, позитивна характеристика, наявність відзнак не може бути спростуванням до здійснення з боку ОСОБА_8 активних дій, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування та суду, оскільки вказані обставини в переважній більшості мали місце до викриття у вчиненні злочину та повідомлення про підозру.

Зазначав прокурор, що під час розгляду клопотання у судовому засіданні ОСОБА_8 вказав на те, що не має у м. Суми нерухомості, що переважна більшість його рідних проживає на території, яка є суміжною непідконтрольній Україні, таким чином слідчим суддею надано невірної оцінки зазначеним відомостям, які свідчать про відсутність у ОСОБА_8 стримуючого матеріального факту від дій, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, а також про існування реальних можливостей до їх реалізації через наявність місць та умов до проживання поза процесуальними можливостями органів слідства.

Вказував, що з огляду на викладене, у разі надання належної оцінки наведеними досудовим розслідувань доводам як окремо кожному так і їх сукупності, а саме: 1) тяжкості злочину; 2) суворості покарання; 3) відсутності сталих соціальних зв`язків; 4) відсутності нерухомого майна, тобто стримуючого майнового фактору; 5) наявності можливостей з переміщення на суміжну з непідконтрольною територією України, необхідно зробити висновок про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначав, що злочин, за вчинення якого ОСОБА_8 повідомлено про підозру є злочином службової та економічної спрямованості, є таким, який вчинений з використанням влади, службового становища та інших можливостей займаної посади. Саме останні надають можливість як особисто так і через третіх осіб, у тому числі тих, що перебувають у службовій залежності, доступу до речей і документів, які є доказами у справі. Частина доказів і нараді залишається у володіння Департаменту капітального будівництва Сумської обласної військової адміністрації, а отже ОСОБА_8 має до них доступ, а відтак можливості до їх знищення, приховування або спотворення.

Звертав увагу на те, що проведення окремих обшуків у межах кримінального провадження не може бути спростування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Під час вказаних слідчих дій вилучена лише частина офіційних документів. У той же час, існують інші джерела одержання доказів, місця їх знаходження, які у даний час не перевірені, а отже у ОСОБА_8 залишається реальна можливість до вжиття активних дій, у тому числі неправомірних, спрямованих на негативний вплив на докази, метою чого є перешкоджання досудовому розслідуванню задля уникнення кримінальної відповідальності.

На думку прокурора належна оцінка наведених у клопотанні обставин вказує про наявність ризиків, передбачених п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Отже, вважав, що стороною обвинувачення у повній мірі доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 КПК України.

Вказував, що слідчим суддею не наведено жодного мотиву у спростування доводів сторони захисту, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, як і не може обґрунтовуватися розмір застави сумою завданих збитків у кримінальному провадженні.

Водночас, на думку прокурора, перебування на волі ОСОБА_8 надає йому реальні можливості до вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: 1) може використовувати владу, службове становище та інші можливості займаної посади; 2) як особисто так і через третіх осіб має доступ до фактичних даних, які перебувають у володінні очолюваного Департаменту капітального будівництва та в інших місцях, які є доказами у справі, а отже може знищити, сховати або спотворити їх; 3) володіє відомостями та має можливості до одержання додаткових даних про свідків у справі, переважна більшість яких залишається у його службовій залежності, а отже може незаконно впливати не лише на останніх, а також на інших учасників кримінального провадження; 4) може вчинити дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню в інших спосіб, у тому числі шляхом вчинення протиправних дій, метою яких є приховування, знищення або зміна доказів задля ухилення від кримінальної відповідальності. Можливості до вчинення зазначених дій прямо пов`язані з перебуванням ОСОБА_8 на волі, а отже інші запобіжні заходи, які не пов`язані з обмеженням його свободи, не забезпечать належну його процесуальну поведінку, а також спробам до вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважав, що наявний виключний випадок до визначення застави у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму, а саме у сумі 1 409 991, 38 грн. (один мільйон чотириста дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто одна грн., 38 коп.), що відповідає розміру завданих збитків. Саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також є гарантією поновлення інтересів держави.

Вказував, що обраний слідчим суддею вид запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання також жодним чином не вмотивований, а також слідчим суддею залишено поза увагою обґрунтування не покладення на підозрюваного обов`язку у виді носіння електронного засобу контролю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 , який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою, думки підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , які проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора заперечили, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження УСБУ в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000128, у якому ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.191 та ч.1 ст. 366 КК України.

До Зарічного районного суду м. Суми звернувся слідчий УСБУ в Сумській області ОСОБА_9 з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб визначенням застави у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму, а саме у сумі 1409991,38 грн.

06 лютого 2023 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми вказане клопотання слідчого задоволено частково та відносно підозрюваного ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього виконання окремих обов`язків.

Такого висновку слідчий суддя дійшов з урахуванням того, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України обґрунтована, однак з ризиків, заявлених слідчим, слідчий суддя погодився лише з одним - ризиком, передбаченим п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, зокрема клопотання слідчого та апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Слідчим суддею і колегією суддів встановлено, що додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують дане клопотання, у сукупності містять дані, які дають підстави об`єктивному спостерігачу вважати, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальні правопорушення, які йому інкримінують органи досудового розслідування.

Кримінально-процесуальний кодекс України не містить визначення терміну "обгрунтована підозра" і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Враховуючи, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на приведені у клопотанні органу досудового розслідування докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозра у причетності ОСОБА_8 до інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Щодо заявлених слідчим в клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що стороною обвинувачення у повній мірі доведено наявність даних ризиків.

Так, наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України колегія суддів вважає доведеною з огляду на те, що під час розгляду клопотання у судовому засіданні ОСОБА_8 вказував на те, що не має у м. Суми нерухомості, що переважна більшість його рідних проживає на території, яка є суміжною непідконтрольній Україні, що свідчить про відсутність у ОСОБА_8 стримуючого матеріального факту від дій, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, а також про існування реальних можливостей до їх реалізації через наявність місць та умов до проживання поза процесуальними можливостями органів слідства.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України існує у зв`язку з тим, що злочин, за вчинення якого ОСОБА_8 повідомлено про підозру є злочином службової та економічної спрямованості, є таким, який вчинений з використанням влади, службового становища та інших можливостей займаної посади. Саме останні надають можливість як особисто так і через третіх осіб, у тому числі тих, що перебувають у службовій залежності, доступу до речей і документів, які є доказами у справі. Частина доказів і нараді залишається у володіння Департаменту капітального будівництва Сумської обласної військової адміністрації, а отже ОСОБА_8 має до них доступ, а відтак можливості до їх знищення, приховування або спотворення.

Стосовно наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів зазначає, що з доданих до клопотання матеріалів вбачається, що в кримінальному провадженні встановлюються обставини заволодіння бюджетними коштами за попередньою змовою групою осіб, встановлено ряд свідків та інших підозрюваних, на яких ОСОБА_8 потенційно має можливість впливати з метою надання ними бажаних для підозрюваного показань.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України колегія суддів вважає доведеним, оскільки ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, користуючись своїм впливом та зв`язками, може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.

В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Тобто існування трьох складових.

В ході апеляційного розгляду справи колегією суддів встановлено наявність існування перших двох таких складових обґрунтованість підозри та обґрунтованість заявлених ризиків. Разом з тим, колегія суддів вважає застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , як того просив слідчий в клопотанні і прокурор в своїй апеляційній скарзі, надто суворим запобіжним заходом.

З матеріалів справи вбачається, що встановлений розмір матеріальної шкоди, заподіяної державі внаслідок злочину складає 1409991,38 грн.

Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, належної процесуальної поведінки, а також з урахуванням заподіяної шкоди, колегія суддів вважає за можливе обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави.

При визначенні розміру застави, колегія суддів керується положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України, в якій вказано, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також враховуючи обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про доцільність визначити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави, у відповідності до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 гривень у національній грошовій одиниці. Такий розмір застави буде співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та в разі внесення вказаної грошової суми на відповідний рахунок суду це зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які, за переконанням колегії суддів, необхідно покласти на підозрюваного ОСОБА_8 для забезпечення дієвості цього кримінального провадження.

Тому, враховуючи п.2 ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 лютого 2023 року, якою відносно ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на нього виконання окремих обов`язків, скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого УСБУ в Сумській області ОСОБА_9 , задовольнити частково і застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 805 200 грн.

Також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

При цьому підстав для покладення обов`язку постійно носити електронний засіб контролю, як того просив прокурор в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 лютого 2023 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на нього виконання окремих обов`язків, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого УСБУ в Сумській області ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 805 200 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок : код отримувача (код за ЄДРПОУ) 42267878, банк отримувача Держказначейська служба України м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0084439.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду, для проведення слідчих чи процесуальних дій;

2) не відлучатися із м. Суми, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон або інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до вимог ч.6 ст.182 КПК України він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному ОСОБА_8 , що згідно ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. А після звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника відділу начальника 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Сумській області ОСОБА_9 .

Строк дії запобіжного заходу та покладених обов`язків встановити до «03» квітня 2023 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4