Дата документу 28.02.2023 Справа № 337/345/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/345/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/427/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжі, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10 серпня 2021 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання за даною статтею у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 10 серпня 2021 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк покарання ОСОБА_6 постановлено обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили вирішено не обирати.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржуваний вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк один рік та шість місяців, однак звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням, на підставі статті 75 КК України, та встановивши йому іспитовий трок тривалістю у 3 (три) роки.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на думку сторони захисту, суд першої інстанції застосував до обвинуваченого непомірно жорстке покарання саме у виді реального строку відбування покарання у виді обмеження волі. Натомість, суд першої інстанції мав у наявності всі можливості для того, аби застосувати норми статті 75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від раніше призначеного покарання із випробуванням, навіть якби при цьому строк випробування (тобто, іспитовий строк) становив максимальний термін, відповідно до ч.4 ст.75 КК України, тривалістю у три роки.

Окремо зауважує, що відповідно до обвинувального акту, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , є його щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено. Витрати на проведення судових експертиз по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов не заявлено. Представник потерпілого просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Матеріальна шкода, яка була спричинена потерпілому ТОВ «АТБ-Маркет» даним кримінальним правопорушенням, в ході досудового розслідування була повністю відшкодована.

Саме тому, зазначені обставини значно знижують ступінь суспільної небезпеки даного кримінального правопорушення, а тому, на переконання сторони захисту, обвинувачений ОСОБА_6 заслуговує на звільнення від відбування покарання із випробуванням, на підставі відповідних норм статті 75 КК України.

Згідно з вироком суду, 03 січня 2022 року приблизно о 14 годині 51 хвилин ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись у приміщенні магазину «АТБ-Маркет» по вул. Василя Сергієнка, буд. 50А в м. Запоріжжі, з метою матеріального збагачення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно ТОВ «АТБ-Маркет», а саме: пачку макаронних виробів «De Luxe Food&Goods Selected Бантики», вагою 0,5 кг, вартістю 28,25 грн без урахування ПДВ; дві пачки кави «Jacobs Monarch розчинна сублімована», вагою 200 гр кожна, вартістю 182,00 грн без урахування ПДВ за одну одиницю, а всього на суму 364,00 грн без урахування ПДВ; дві пачки кави «Jacobs Monarch Classic мелена», вагою 250 гр кожна, вартістю 73,58 грн без урахування ПДВ за одну одиницю, а всього на суму 147,16 грн без урахування ПДВ; дві пачки чаю «Tess Treasure чорний з шипшиною яблуком, пелюстки, квітів та фруктів (2п ф/п х 1,5 г)», вартістю 20,75 грн без урахування ПДВ за одну одиницю, а всього на суму 41,50 грн без урахування ПДВ; пачку грибів «Печериці (коричневі) фасовані, вищий ґатунок», вагою 450 гр, вартістю 34,50 грн без урахування ПДВ; пачку ківі у кошику 2-го ґатунку, вартістю 34,08 грн без урахування ПДВ.

Дане майно ОСОБА_6 разом з невстановленою особою поклали до продуктового кошику, після чого, із викраденим майном, не розплатившись за вказаний товар о 14:54 годині покинули приміщення магазину, мимо касової зони, через вхідні двері, спричинивши ТОВ « АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 649,49 грн без урахування ПДВ.

Заслухавши доповідь судді; захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого і просила вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону в цілому дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів виходить з такого.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З мотивувальної частини вироку убачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував обставини кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисливе кримінальне правопорушення, вчинив новий злочин в період іспитового строку, офіційно не працює, міцність його соціальних зв`язків, а саме те, що останній не одружений, дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд дійшов правильного висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_6 , з урахуванням відомостей про його особу, необхідно призначити покарання, передбачене санкцією статті обвинувачення - у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Разом з тим, при визначенні обвинуваченому ОСОБА_6 розміру остаточного покарання за сукупністю вироків, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не в повній мірі врахував фактичні обставини провадження, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття обвинуваченого, його сприяння у встановленні обставин провадження, а також те, що обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що вирок суду підлягає зміні в частині призначення обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, шляхом його пом`якшення - до 1 року 1 місяця обмеження волі.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та, на думку колегії суддів, буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

Підстав для застосування положень ст.ст.69,75 КК України колегія суддів не убачає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407-409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, змінити в частини призначеного ОСОБА_6 покарання, пом`якшивши його.

Призначити ОСОБА_6 покарання: за ч.2 ст.185 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10 серпня 2021 року і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4