Справа № 299/1859/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.02.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/207/22, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2022 року, задоволено клопотання слідчого СВ відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 (далі - слідчий), погоджене прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000151, внесеному 04.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 .

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 28.06.2022 включно, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 грн.

У разі внесення застави на підозрюваного покладені такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання убачається, що 12 квітня 2022 року, до слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, яке, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. У клопотанні слідчий вказує на те, що необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлена необхідністю запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина), що є підставою вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України; існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_8 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини зі свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких; підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які призведуть до викривлення показань свідків, шляхом погрози та тиску на них та інших учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню; також існує ризик того, що ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про особу підозрюваного, який ніде не працює та не навчається, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганню наведеним у клопотанні ризикам, слідчий вважає, що відносно ОСОБА_8 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке він може понести покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що приєднані до клопотання докази підтверджують обґрунтованість підозри. Слідчий суддя також визнає доведеними обставини, які свідчать про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Водночас, слідчий суддя вважає, що доводи клопотання про те, що обвинувачений проживає в с. Верхня Визниця, Мукачівського району, а територія Закарпатської області межує з країнами Євросоюзу, а відтак це є ризиком, суд відкидає та визнає такий безпідставним. За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, відтак щодо підозрюваного ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави та з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення розміру застави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. На думку апелянта, слідчий суддя при вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 допустив порушення кримінального процесуального закону в частині встановлення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення. Вважає, що подане до суду клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання пів вартою не містить доведених обставин, які у відповідності до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та свідчать про відсутність обґрунтованої підозри. Стверджує, що його підзахисний не вчиняв інкримінований йому злочин, а в клопотанні не вказано форму його вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 91 КПК України. Зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, вказані слідчим у клопотанні, відсутні і такі існувати не можуть. Вважає, що прокурором не доведено необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом. Звертає увагу на те, що слідчим суддею не враховано, що у підозрюваного ОСОБА_8 наявні захворювання, він має постійне місце проживання, на його утриманні неповнолітні діти. Просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядаються за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що: сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день не подавали, а апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки підозрюваного на розгляд судового провадження.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює прокурор Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України. При цьому, в матеріалах судового провадження відсутні відомості про те, що підозрюваний ОСОБА_8 заперечував щодо розгляду клопотання без участі захисника та наполягав на призначенні йому захисника.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.04.2022 та іншими матеріалами, на підставі яких 07.04.2022 винесено повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_8 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 не вчиняв інкримінований йому злочин, а в клопотанні не вказано форму його вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 91 КПК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 4, 5 ст. 177 КПК України ризиків, зокрема можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 4 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років) та даними про особу підозрюваного (офіційно не працює та не має постійного джерела доходів, раніше не судимий, не одружений, посередньо характеризується за місцем проживання) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Поряд із цим, апеляційний суд вважає, що наявність передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_8 , фактичні обставини, за яких ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, вказані слідчим у клопотанні, відсутні і такі існувати не можуть, а прокурором не доведено необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Твердження сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, на його утриманні неповнолітні діти, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище визнає такими, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_8 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_8 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я. У зв`язку з цим, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що у підозрюваного ОСОБА_8 наявні захворювання.

Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що викладені в ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, характер та спосіб його вчинення, негативні наслідки для суспільства від злочинів проти життя та здоров`я особи, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, і дійшов належного висновку про визначення йому розміру застави, який, у разі його внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 як підозрюваного у кримінальному провадженні.

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що визначений розмір застави, передбачений ст. 182 КПК України, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і у свою чергу обґрунтовано визначив розмір застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_8 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_8 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_8 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застава в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів також вважає, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі не вказується як в апеляційній скарзі; що строк дії оскаржуваної ухвали слідчого судді сплив.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000151, внесеному 04.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 28.06.2022 включно, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 грн, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: