Справа №463/7862/22
Провадження №1-кс/463/5939/22
У Х В А Л А

30 листопада 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОП БУД ДИЗАЙН", на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні за № 0000093 07.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОП БУД ДИЗАЙН", звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні за № 0000093 07.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.
В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 13.11.2018 ГУ ДПС у Львівській області проведено документальну виїзну позапланову перевірку ТОВ «Топ Буд Дизайн» за результатами якої складено акт позапланової виїзної перевірки № 2678/13-01-14-01/41518170 якою виявлено порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, зокрема - підприємством не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних при здійсненні операції з постачання в травні 2018 р. в межах Договору комісії від 20.03.2018 № 12 для ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) на суму 12 0000 0000 грн., в т.ч. ПДВ 2 000 000 гривень.

За результатами перевірки 07 грудня 2018 р. ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкові повідомлення рішення № , яким ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» визначено грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 3 000 000 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 2 000 000 грн., та 1 000 000 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Вказане податкове повідомлення рішення № від 07 грудня 2018 р. оскаржене ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» до Львівського окружного адміністративного суду.

02.09.2021 р. представником ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» був надісланий адвокатський запит на адресу ГУ ДПС у Львівській області, з метою з`ясування обставин. 10.09.2021 року ГУ ДПС у Львівській області надало відповідь у якій вказало, що не може надати запитувану інформацію та копії документів, оскільки згідно з протоколом обшуку від 03.05.2019 р. слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 , в межах досудового розслідування, внесеного 07.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 02.05.2019 р., під час обшуку в кабінетах ГУ ДФС у Львівській області було вилучено усі документи та матеріали, що стосувались перевірок ТОВ «Топ Буд Дизайн» (акти, документи щодо перевірки, тощо). Окрім цього ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» отримано відповідь ГУ ДПС у Львівській області 27.08.2021 за № 24781/8/6/13-01-07-04-16 повідомило, що надати запитувані копії документів ГУ ДПС у Львівській області не має можливості, оскільки згідно з протоколом обшуку від 03.05.2019 слідчим ТУ ДБР розташованого у м. Львові в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000093 вилучено матеріали справи ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН».

Враховуючи наведене представник ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» звернувся до Львівської обласної прокуратури про надання інформації стосовно проведеного обшуку та вилучених речей. 06.01.2022 отримано відповідь згідно якої встановлено, що за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000093 від 07.02.2019 за ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України 28.12.2021 слідчим прийнято рішення про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» перебуває у вказаному кримінальному провадженні у статусі особи права якої обмежуються під час досудового розслідування.

А тому, законних підстав утримувати належне ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» майно Державним бюро розслідувань в рамках вказаного кримінального провадження не має. Бездіяльність слідчого щодо неповернення належного скаржнику майна є протиправною та такою, що порушує право власності та вимоги КПК щодо статусу вилученого під час обшуку майна. Враховуючи наведене, просить скаргу задовольнити, оскільки вказані речі не відповідають вимогам ч.2 ст.167 КПК України.
Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, просив скаргу слухати у його відсутності та таку задовольнити.
Слідчий ТУ ДБР розташованого у м. Львові в судове засідання повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки.
Враховуючи положення ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу за відсутності слідчого.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Приписами ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.
Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Слідчим суддею встановлено, що ТУ ДБР розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000093 від 07.02.2019 за ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України.
Згідно з протоколом обшуку від 03.05.2019 слідчим ТУ ДБР розташованого у м. Львові в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000093 вилучено матеріали справи ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН».

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.
За ч. 1ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Окрім цього слідчим не доведено факт, що вказане майно відповідає вимогам ч.2 ст.167 КПК України.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Згідно із ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Отже, відповідно до вимог ст.ст. 169-171 КПК України, вказане вище майно є тимчасово вилученим, а слідчий в свою чергу, зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт вказаного вище майна протягом 48 годин після вилучення майна, в противному випадку слідчий зобов`язаний повернути дане майно особі у якої його було вилучено.
У передбачені законом строки арешт на його майно накладено не було і на поточну дату майно залишається неповернутим, що, на його думку, свідчить про незаконність подальшого утримання майна.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Окрім цього, з Львівської обласної прокуратури під № 15/4/2-4444-20 від 06.01.2022 отримано відповідь згідно якої встановлено, що за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000093 від 07.02.2019 за ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України 28.12.2021 слідчим прийнято рішення про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
На даний час слідчий або прокурор не подав слідчому судді заперечень чи доказів про арешт тимчасово вилученого майна.
Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Положеннями ст.ст.7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст.26 КПК України.
Отже на даний час ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» всупереч вимогам Конституції України, Цивільного кодексу України, позбавлений права користування своїм майном, хоча судом такої заборони не встановлено, чим завдано власнику майна істотної шкоди.
При цьому, слідчий на виклики суду не з`явився, додаткові докази чи документи, які б свідчили про те, що тимчасове вилучене майно має значення для кримінального провадження, чи на нього накладено арешт, слідчому судді не надав.
Також слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН», яке не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні за № 0000093 від 07.02.2019, не надано.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що доводи скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у повній мірі доведені під час розгляду скарги та узгоджуються із наданими слідчому судді доказами.
З огляду на наведене, приймаючи до уваги те, що арешт на вилучене майно ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» ухвалою слідчого судді не накладався, а тому, вилучене під час проведення обшуку майно, має статус тимчасово вилученого, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно, утримується органом досудового розслідування без належної на те правової підстави, а відтак право власності володільця вилученого майна є порушеним і підлягає поновленню.
Ураховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скаргу слід задовольнити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.8, 22, 26, 167-69, 171, 303, 306, 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

скаргу - задовольнити.
Зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, розглянути подане 19.10.2022 клопотання про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному упровадженні № 0000093 від 07.02.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1