Провадження №1-кп/761/3376/2022
В И Р О К

іменем України

12 грудня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , в приміщенні суду без проведення судового розгляду в судовому засіданні в рамках кримінального провадження №0002639 від 01.12.2022, за відсутності учасників судового провадження, розглянувши обвинувальний акт за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Овруч Житомирської області, громадянки України, із базовою середньою освітою, незаміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Положеннями статті 12 Загальної декларації прав людини, прийнятої та проголошеної Резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, статті 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН від 16 грудня 1966 року передбачено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла; кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, - кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до статті 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду; у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Згідно ст. 13 КПК України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті, при цьому під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

01 грудня 2022 року, приблизно о 02 годині 20 хвилин, обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу кіоску з продажу товарів із написом «Краща кава в місті», за адресою: м. Київ, Дегтярівська, 62, звернула свою увагу на даний кіоск, та у неї виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до вказаної споруди.

В подальшому, в цей же час, обвинувачена ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що її дії носять незаконний характер, взявши в руки камінь, який знаходився поблизу кіоску, розбила лицеву сторону вікна, після чого через розбите вікно незаконно проникла до кіоску, чим порушила недоторканність іншого володіння особи - ОСОБА_5 .

Після цього, дії обвинуваченої ОСОБА_4 були помічені та зупинені іншою особою, у зв`язку із чим ОСОБА_4 залишилася у вказаному приміщенні до прибуття співробітників поліції.

З урахуванням того, що згідно матеріалів справи обвинувачена ОСОБА_4 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності, такий розгляд судом здійснено у порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ст. 382 КПК України.

Таким чином, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 вчинила незаконне проникнення до іншого володіння особи, то такі її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги і визнає обставиною, яка пом`якшує покарання - його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує те, що вона раніше не судима, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, тому, на думку суду, необхідним для виправлення ОСОБА_4 та запобіганню вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, в даному конкретному випадку є призначення їй найменш суворого виду покарання, передбаченого у санкції ч. 1 ст. 162 КК України - штрафу у мінімальному розмірі.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 174, 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні, а саме у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, а саме мобільний телефон «Samsung» - повернути належному володільцю, інші речові докази - зберігати в матеріалах кримінального провадження,

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням обмежень, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1