Справа №601/36/21
Провадження № 1-кп/601/8/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в суді м. Кременець, кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000331 від 07 вересня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стіжок Шумського району Тернопільської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,

- обвинуваченого за частиною 2 статті 146 КК України;

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_8 та його представника - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановив:

06 вересня 2020 року приблизно о 16 годині 00 хвилин малолітній потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи зі своїм товаришем - малолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на провулку Молодіжному АДРЕСА_1, використали поліетиленову «бомбочку-хлопушку», звук якої налякав малолітню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка перебувала неподалік. Надалі, про описаний факт дізнався дідусь малолітньої ОСОБА_12 - ОСОБА_6 , в якого на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, з метою покарання кривдника його малолітньої внучки ОСОБА_12 , винник злочинний умисел спрямований на незаконне позбавлення волі малолітнього ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 06 вересня 2020 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи на провулку Молодіжному АДРЕСА_1, усвідомлюючи свою злочинну діяльність, використовуючи автомобіль марки «ИЖ2715-014», синього кольору, 1988 року випуску, р.н. НОМЕР_1 почав наздоганяти малолітнього ОСОБА_8 , який в той час керував велосипедом марки «CYCLONE», під`їхав на вулицю Заводську с. Великі Млинівці, і під час руху перегородив рух малолітньому ОСОБА_8 , якого в подальшому зіштовхнув з велосипеда та, застосовуючи фізичну силу з метою подолання опору, незаконно, всупереч волі малолітнього ОСОБА_8 , тримаючи його обома руками за плече та тулуб, незважаючи на законну вимогу малолітнього потерпілого ОСОБА_8 припинити такі дії, силою закинув останнього в салон вказаного автомобіля, а саме: на переднє пасажирське сидіння через водійське сидіння та в подальшому закрив двері транспортного засобу, сів за кермо вказаного автомобіля та розпочав рух у напрямку вул. Молодіжної АДРЕСА_1, позбавивши таким чином малолітнього потерпілого ОСОБА_8 можливості вільно залишити автомобіль та перевіз останнього до його домоволодіння, де він проживає.

Своїми незаконними діями ОСОБА_6 протиправно перешкодив малолітньому потерпілому ОСОБА_8 обирати за своєю волею місце знаходження, в ході яких останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синців правого плеча, бокової поверхні грудей та живота зліва, що за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що, його малолітня внучка з подругою годували, на прицепі до легкового авто, котенят. Потерпілий з товаришем під`їхали на велосипедах та кинули у прицеп пакет, який вибухнув, що злякало дівчаток і вони почали плакати. Тоді обвинувачений сів в автомобіль і наздогнав хлопців. Автомобілем на тротуар не виїжджав, а, зупинивши авто на обочині дороги, запитав чиїм сином є потерпілий ОСОБА_8 . Дізнавшись, що його батьки проживають на сусідній вулиці, сказав потерпілому сісти в його автомобіль і їхати до батьків. Будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому він не спричиняв. Оскільки передні пасажирські двері автомобіля були заблоковані, а інших в автомобілі немає, то в автомобіль потерпілий потрапив через водійські двері. Велосипед потерпілий залишив на тротуарі. Обвинувачений його не брав у руки та не пошкодив. В автомобілі потерпілий почав плакати і просити не везти його до батька, бо той його накаже. Під`їхавши до подвір`я ОСОБА_8 , потерпілий вийшов з авто, плачучи, і обвинувачений розповів батькові про подію. Однак останній спричинив обвинуваченому легкі тілесні ушкодження, нанісши удар кулаком в обличчя. На даний час ОСОБА_6 вважає, що потрібно було зателефонувати батькові, а не везти сина додому. Тілесних ушкоджень потерпілому не спричиняв і не може пояснити звідки вони взялись ( можливо батько виховував). Пояснює, що дитина самостійно сіла в авто і могла відмовитись від цього. Вину у вчиненому визнає частково: не заперечуючи подію злочину, однак не згідний з кваліфікацією. Умислу на позбавлення волі неповнолітнього потерпілого не мав і шкодує, що так діяв. Просить вибачення в представника потерпілого і пояснює, що попередньо вони домовлялись про відшкодування шкоди частково, оскільки він був потерпілим по кримінальному провадженню, де представник потерпілого був обвинуваченим і яке закрито по строках. Йому також не відшкодовано спричинену шкоду ( травму ока). Окрім того спричинено збитки психічному здоров`ю його внучки, яка певний період лікувалась у психолога та боїться вибухів, надувних кульок. Збитки не може відшкодувати через своє матеріальне становище. Просить його суворо не карати.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 , не заперечуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, не погодився з кваліфікацією його діяння, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази, прийшов до переконання про доведеність обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Будучи допитаним в присутності законного представника потерпілого ОСОБА_16 - потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що він катався з ОСОБА_11 на велосипедах по вул. Молодіжній в с. В. Млинівці і мали хлопушки. Вони не бачили, що там грались дівчата і кинули на землю хлопушку, яка вибухнула не сильно, як запаска колеса. Обвинувачений на них сварився і сказав, щоб не втікали, бо однаково їх наздожене. І на своєму синьому автомобілі наздогнав потерпілого. Взяв за ліву руку та одяг і через водійське крісло заштовхав в авто. Повіз кудись. Чоловіка не знав, було страшно, не думав, що його везуть додому, а вважав, що викрадають. Раніше позаду магазину ОСОБА_17 бачив це авто. Обвинувачений велосипед потерпілого кинув на землю і залишив. Вдома ОСОБА_8 плакав. Його боліла рука та лівий бік і серце. Після цього боявся виходити з двору, не спав ночами. Товариш ОСОБА_18 привіз велосипед додому до ОСОБА_19 .

В суді ОСОБА_16 , який є батьком та представником потерпілого, пояснив, що 06.09.2020 року о 16 год він перебував на другому поверсі свого будинку . Через двері балкону він почув плач свого сина. Його привезли на автомобілі, який їхав дуже швидко. Спустившись, він побачив маму, сестру, невідомих йому дівчину та хлопця, батька, сина і ОСОБА_6 .. Одна сторона обличчя та спина сина була червона, а також на спині були царапини. Хлопець з дівчиною пояснили, що ОСОБА_6 наздогнав автомобілем дітей на велосипедах на дорозі в напрямку с. Іква і поводився з ними не як батько. Дитину обвинувачений посадив в авто і повіз. Вони вирішили перевірити куди і приїхали за автомобілем до будинку ОСОБА_8 . Тілесних ушкоджень обвинуваченому він не спричиняв. Знайомий з ним і знає, що той проживає на сусідній вулиці. Вважає, що обвинувачений не вправі був так діяти. Підтримує, поданий цивільний позов і просить стягнути шкоду, спричинену неправомірними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 : майнову в розмірі 2 763 грн. 44 коп. - витрат понесених на лікування від кримінального правопорушення та 1976 грн 47 коп шкоду, спричинену внаслідок пошкодження велосипеда, що доводиться наданими медичними документами про проходження лікування потерпілим ОСОБА_8 , чеками про придбання ліків із зазначенням їх вартості та висновком експерта від 29.10.2020 та спричинену моральну (немайнову) шкоду в розмірі 100000 грн., яка полягає у завдані суттєвих моральних страждань ОСОБА_8 , у порушенні нормальних життєвих зв`язків та сну, у спричиненні емоційного стресу, тривоги і страху за своє життя, (дитина певний період не відвідувала школу, постійно плакав, не виходив з двору, з ним працював психіатр). Також просить стягнути витрати за послуги адвоката.

Крім того, вина ОСОБА_6 доведена показами свідків та іншими доказами, які досліджені в судовому засіданні.

Свідок - малолітня ОСОБА_12 ( в присутності мами ОСОБА_6 та представника служби у справах дітей) в судовому засіданні пояснила, що вона з подругою грались із котиками на металевому причепі. Хлопчик із сусідньої вулиці кинув петарду і вони злякались. Її дідусь знаходився біля них. Вона перелякалась сильно і плакала. Боїться без мами виходити з будинку і снились їй страшні сни.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вказаного дня вона знаходилась вдома. Прийшла дочка ОСОБА_21 , яка плакала та була налякана. Згодом вона пояснила, що їм підкинули петарду, тому вони злякались. Через який час зателефонував її батько - ОСОБА_6 та запитав, чи є ОСОБА_21 вдома і як вона почувається. Батько пояснив, що петарду кинув ОСОБА_16 син. Також батько розповів, що коли він приїхав до ОСОБА_8 то останній спричинив йому тілесні ушкодження. Тоді вона разом із дитиною пішла до ОСОБА_8 для того, щоб розібратись із вказаною ситуацією та щоб син ОСОБА_8 попросив вибачення у її дочки. Однак ОСОБА_16 поводився агресивно, виправдовував сина, тому вона пішла додому. Донька ОСОБА_21 після цього випадку лікувалась у психолога, не спала вночі, плакала і самостійно нікуди не виходила.

Свідок ОСОБА_25 , який є дідусем потерпілого, в судовому засіданні пояснив, що 6 вересня, після обіду, він знаходився удома та почув крик. Вийшовши, він побачив свого онука, який плакав та кричав. Коли онука забрала його дружина, він вийшов на подвір`я та побачив незнайомих хлопця та дівчину, які йому пояснили, що ОСОБА_6 перегородив дорогу його онукові, який їхав на велосипеді, силою посадив його в машину та поїхав. Також під`їхав ОСОБА_6 , який поводився агресивно і неадекватно, та почав розповідати, що його онук невихований і кинув петарду у внучку обвинуваченого. Від таких дій обвинуваченого онук отримав психологічну травму. Із ОСОБА_6 онук не знайомий, тому і злякався. Вважає, що ОСОБА_6 хотів викрасти його онука.

В судовому засіданні неповнолітня -свідок ОСОБА_26 ( в присутності опікуна ОСОБА_27 та представника служби у справах дітей Кременецької РДА) пояснила, що із ОСОБА_21 вони грались із кошенятами. Два хлопці були біля них та кинули петарду. ОСОБА_21 злякалась і плакала. Вона провела її до дому. Про вказану подію вона розповіла ОСОБА_6 , який хотів поговорити із тими хлопцями, однак вони втікли. Тоді ОСОБА_6 поїхав за ними. Вона разом із ОСОБА_21 та її мамою пішли до одного із вищевказаних хлопців - ОСОБА_8 - для того щоб він попросив у ОСОБА_21 вибачення.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснив, що він гуляв із своїм собакою та почув що швидко їде машина. Згодом побачив, як автомобіль, пікап синього кольору, зупинився біля сина ОСОБА_8 , який їхав на велосипеді. Обвинувачений, який проживає поряд з ним, вийшов з автомобіля та почав садити (заштовхувати) потерпілого в машину через водійське сидіння. Дитина просила його не чіпати. Обвинувачений казав до дитини «що зараз поїдемо до твого батька». Дитину в машину ОСОБА_6 садив силою. Машина заїхала у вулицю до будинку ОСОБА_8 . Вважає, що вказана ситуація для дитини є психотравмуючою.

В судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_11 ( в присутності мами ОСОБА_29 та представника служби у справах дітей Кременецької РДА) пояснив, що вони катались з потерпілим на велосипедах по вул. Молодіжній в с. Млинівці і кидали хлопушки. Грались дівчата котиками. Вони їм кинули на землю хлопушку, яка їх перелякала. Обвинувачений на них накричав, а пізніше їх наздоганяв на своєму автомобілі. ОСОБА_8 догнав і через водійське крісло заштовхав в авто. Повіз кудись. Чоловіка свідок добре не роздивився, лише авто - черевичок голубого кольору. Раніше, позаду магазину ОСОБА_17 бачив авто. Обвинувачений велосипед потерпілого кинув на землю і залишив. Вдома ОСОБА_8 плакав. Потім боявся до магазину виходити. Він думав, що його викрадають. Він привіз велосипед до будинку ОСОБА_19 .

В судовому засіданні ОСОБА_29 пояснила, що на момент вчинення злочину її вдома не було. В інтернеті бачила оголошення що викрали дитину. Вона зателефонувала синові і мамі, які їй все пояснили. Вона свідком події не була. Потерпілий ОСОБА_8 , який дружить з її сином, зараз замкнутий. Раніше був веселий.

В суді свідок ОСОБА_30 , який є сусідом потерпілого пояснив, що не був очевидцем подій. Потерпілий його внука друг. ОСОБА_8 добре знає. Почув ситуацію на наступний день. Арсен має страх і з двору не виходить.

Свідок ОСОБА_31 , який є сусідом потерпілих, суду пояснив, що перебував на подвір`ї в неділю по обіді. Автомобіль пікап голубого кольору швидко проїхав. Думали, що водій п`яний. Усі місцеві жителі їздять повільно, бо знають, що діти та кури по вулиці ходять. Їм відомо, що це автомомбіль обвинуваченого. Він пішов подивитись, що відбувається. Біля воріт ОСОБА_8 обвинувачений з авто витягнув однією рукою за одяг ОСОБА_8. На подвір`ї ОСОБА_8 , ОСОБА_8 біля жінок трусився і плакав, а обвинувачений пішов з двору і сів в авто. Свідок йому сказав, щоб тікав. ОСОБА_16 підійшов до авто. І вони розійшлися. Через 2 год знову був шум на подвір`ї ОСОБА_8 . Обвинувачений знову повернувся на те саме місце. Свідок більше не виходив.

Свідок ОСОБА_33 , яка є вчителем потерпілого в суді пояснила, що батько ОСОБА_8 повідомив про вчинений злочин. До злочину ОСОБА_8 був товариською, доброю, чуйною дитиною і нічого не приховував, а після - став замкнений, не реагує на пояснення, не розмовляє, збуджений.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, доведена також іншими письмовими доказами, зібраними у справі та дослідженими в ході судового розгляду:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331 від 07.09.2020 за ч.2 ст.146 КК України, згідно до змісту якого близько 16 год 00 хв 06.09.2020 року ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_6., житель АДРЕСА_1 на перехресті вул. Молодіжна та Заводська с. Великі Млинівці Кременецького району Тернопільської області, всупереч волі малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2., жителя АДРЕСА_2 , посадив останнього в автомобіль марки «ІЖ021», синього кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_1 та близько 20-ти хвилин возив по селу, після чого повернув його до місця постійного проживання;

- заявою ОСОБА_25 від 06.09.2020 року на ім`я начальника Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1, який 06.09.2020 приблизно о 16.00 поблизу магазину «Гурманчик» незаконно позбавив волі його онука ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2, заподіявши йому фізичних страждань протягом тривалого часу та спричинив тілесні ушкодження, помістивши його всупереч його волі у свій автомобіль та повіз його у невідомому напрямку та утримував його всупереч його волі;

- рапортом слідчого СВ Кременецького ВП на ім`я начальника Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області, про те, що в ході виконання своїх службових обов`язків, 06.09.2020 до неї звернувся ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_2 із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1, який 06.09.2020 приблизно о 16.00 поблизу магазину «Гурманчик», що по вул. Шевченка АДРЕСА_1, незаконно позбавив волі його малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: всупереч його волі, із застосуванням фізичної сили, помістив останнього у автомобіль марки «ИЖ», синього кольору, після чого поїхав у невідомому напрямку;

- заявою ОСОБА_16 від 06.09.2020 року на ім`я начальника Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1, який 06.09.2020 приблизно о 16.00 поблизу магазину «Гурманчик», що по вул. Шевченка АДРЕСА_1, незаконно позбавив волі його малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: всупереч його волі, із застосуванням фізичної сили, помістив останнього у автомобіль марки «ИЖ», синього кольору, після чого поїхав у невідомому напрямку;

- протоколом огляду місця події від 06.09.2020 із план-схемою та таблицею ілюстрацій до нього, за участю понятих ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , зафіксовано місце події злочину - територія, що знаходиться за адресою вул. Заводська АДРЕСА_1, під час якого виявлено чотири сліди від транспортного засобу, велосипед оранжевого кольору марки «Cyclone»;

- протоколом огляду місця події від 07.09.2020, за участю понятих ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , під час якого проведено огляд господарського приміщення, під накриттям, що прилягає до провулку Молодіжного с. В.Млинівці та відноситься до території магазину «Гурманчик», що по вул. Шевченка с. В.Млинівці, де під накриттям, без огорожі, виявлено автомобіль марки «ИЖ2715-014», синього кольору, 1988 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , який вилучено на територію арешт-майданчику Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.09.2020 року із відеозаписом до даного протоколу, в ході якого свідок ОСОБА_28 розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, та показав на місці події по вул. Заводській в с. Великі Млинівці Кременецького району перебіг його учинення, зазначаючи про перебування обвинуваченого та потерпілого, детально відтворив їх рухи.

Покази свідка ОСОБА_28 повністю відповідають, дослідженому судом протоколу відтворення місця події, показам потерпілого та свідків, дослідженими судом письмовими доказами, а тому суду немає підстав сумніватися у їх правдивості.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2020 року із відеозаписом до нього, для участі в проведенні якого були використанні транспортні засоби: автомобіль марки «Москвич», червоного кольору, р.н. НОМЕР_2 та велосипед марки «Ардіс», синього кольору, в ході якого свідок ОСОБА_38 підтвердив обставини злочину, зазначені в показах, наданих суду свідком ОСОБА_28

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2020 року із відеозаписом до нього, для участі в проведенні якого були використанні транспортні засоби автомобіль марки «Москвич», червоного кольору, р.н. НОМЕР_2 та велосипед марки «Ардіс», синього кольору, в ході якого свідок ОСОБА_39 , підтвердила обставини злочину, заначені в показах, наданих суду свідком ОСОБА_28

- протоколом медичного обстеження для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння, згідно якого о 23:45 проведено огляд ОСОБА_6 для визначення стану алкогольного сп`яніння, в ході якого виявлено, що ОСОБА_6 тверезий.

- висновком експерта від 07.09.2020 року №809, згідно якого у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2, при судово-медичній експертизі виявлено синці правого плеча, на боковій поверхні грудей і живота зліва. Враховуючи характер і морфологічні властивості виявлених тілесних ушкоджень, вони утворились від дії тупих предметів, в межах доби до експертного огляду ОСОБА_8 , не виключено у вказаний у постанові термін - 06.09.2020. Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких ( п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» -МОЗ України, Київ, 1995). Утворення, виявлених у ОСОБА_8 ушкоджень, за повідомлених ним при судово-медичній експертизі обставин не виключається. Вони не властиві для утворення при падінні на площині («падіння з висоти власного зросту»);

- висновком судово-психіатричного експерта № 420 від 01.10.2020, за яким ОСОБА_8 станом на час вчинення відносно нього злочину, на психічну хворобу не хворів. На даний час ОСОБА_8 виявляє ознаки емоційного розладу в дитячому віці. При проведенні психологічного дослідження мовний контакт продуктивний. Фон настрою рівний, дещо знижений, адекватний ситуації. До монологічного мовлення здатний. Словниковий запас невисокий. Судження послідовні. Увага дещо нестійка, внаслідок емоційного фону недостатньо концентрується. Мнестичні процеси не порушені. Рівень знань достатній. Основні пізнавальні процеси розвинуті по віку. По характеру екстраверт, достатній рівень комунікабельності. Активний, веселий, доброзичливий, відкритий, щирий (із характеристики класного керівника та сусідів). До підвищеного фантазування не схильний. Особистість ОСОБА_8 незріла. Інтереси переважають ігрові. Моральні установки та орієнтири ще не виробились, суспільні стереотипи поведінки не засвоєні, власні місце і роль в суспільстві не сформовані із-за малолітства. Хлопчик скаржиться на поганий сон з пробудженням, жахливі сновидіння, небажання спілкуватися з ровесниками, боязнь відвідування звичних місць відпочинку, зокрема вулиці, де відбувся конфлікт. Відносно подій, які досліджуються, підтвердив свої покази, дані в матеріалах досудового розслідування. Повідомив, що грався біля магазину "бомбочками", звуку яких злякалася онучка власника магазину. Він почав тікати на велосипеді, а власник магазину грозився його наздогнати, а наздогнавши, перегородив йому дорогу своїм автомобіль, відкинув велосипед, силою заштовхнув його до себе в автомобіль та повіз, спитавши перед тим, чий він син. Зі слів свідка ОСОБА_28 хлопчик чинив опір, просився відпустити, казав, що більше так не буде. Але чоловік до нього кричав - "сідай в машину", "чий ти є", "сідай, поїхали до твого батька". Свідок подій ОСОБА_39 також повідомила, що дитина ( ОСОБА_8 ) плакала, був наляканий. В результаті цих подій ОСОБА_8 на уроках був замкнутий, на перерві не виходив з класу, не грався з однокласниками, не сприймав матеріал, та після 10 вересня не відвідував школу, (із показів ОСОБА_33 від 21.09.20 р.). Батько з дитиною звернувся до невролога 10.09.20 р. та до психіатра 17.09.20 р. із скаргами на наявність страхів, тривожності, порушення сну. Призначались снодійні та седативні медичні препарати, а також заняття з психологом для подолання наслідків психотравмуючої ситуації, відновлення активного соціального функціонування. ОСОБА_8 не має індивідуально-психологічних особливостей, які суттєво впливають на його поведінку. Загальний психологічний розвиток ОСОБА_8 відповідає його віку. ОСОБА_8 до підвищеного фантазування не схильний. ОСОБА_8 мав негативні зміни в емоційному стані, які перешкоджали його активному соціальному функціонуванню і виникли внаслідок обставин вказаних у справі. Ситуація, що досліджується у справі для малолітнього ОСОБА_8 є психотравмуючою, завдала йому негативних емоційних переживань та розладів;

- висновком експерта від 17.09.2020 року № 6/1-863/20, згідно якого ринкова вартість бувшого у користуванні велосипеда торговельної марки «Cyclone» модель «SХ 27,5», станом на 06.09.2020, могла становити 9882,34 грн.;

висновком експерта від 29.10.2020 року № 6/1-1007/20, згідно якого ринкова вартість бувшого у користуванні велосипеда торговельної марки «Cyclone» модель «SХ 27,5», станом на 06.09.2020, могла становити 9882,34 грн. Розмір матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження велосипеда торговельної марки «Cyclone» модель «SХ 27,5», могла становити 1 976,47 грн.;

Висновки всіх проведених у справі судових експертиз належно аргументовані з наукової точки зору, відповідають фактичним обставинам справи та іншим зібраним доказам, а тому суд немає підстав сумніватися в їх достовірності.

Всі ці докази узгоджені між собою, послідовні, логічні, зібрані з дотриманням вимог КПК України, всебічно досліджені під час судового розгляду, тобто є допустимими і належними та свідчать про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з обставинами, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, передбачені як процесуальні джерела доказів у КПК України та отримані в порядку, встановленому цим Кодексом. Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй достовірності не викликають.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 146 КК України за ознакою незаконного позбавлення волі, вчиненому щодо малолітнього потерпілого ОСОБА_8 .

Позбавлення волі може полягати у триманні особи в місці, де вона взагалі не бажає або більше не бажає перебувати, або в поміщенні її в місце, яке вона не має змоги вільно залишити, хоча бажає цього. Відтак, обов`язковою ознакою складу злочину у його першій формі є місце. Ним можуть бути як приміщення (кімната, камера, погріб тощо) чи комплекси приміщень (підвал багатоповерхового будинку, лікарня), так і інші місця (дах багатоповерхового будинку, транспортний засіб). Способами незаконного позбавлення волі можуть бути будь-які - обман, зловживання довір`ям, відібрання засобів пересування, ключів чи інших необхідних засобів тощо. Закінченим злочином викрадення людини є з моменту заволодіння нею і фактичного початку обмеження її волі. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом: особа усвідомлює, що за законом вона не має права позбавляти волі іншу особу, але бажає це зробити. Мотиви незаконного позбавлення волі можуть бути різні, крім суспільно корисних. Ставлення особи до тяжких наслідків незаконного позбавлення волі може бути умисним або необережним.

З врахуванням наведеного, суд не вважає мотиви вчинення даного злочину, які зазначає обвинувачений у своїх поясненнях, суспільно корисними, однак ставлення ОСОБА_6 до наслідків злочину, з врахуванням подій, які передували його вчиненню та існували після чинення злочину, - є необережним.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення та вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до вимог статей 65, 66, 67 КК України, враховує особу обвинуваченого, те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, має міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, визнає свою винуватість, однак заперечує кваліфікацію його дій, відсутність обтяжуючих вину обставин ( вчинення злочину щодо малолітньої особи є кваліфікуючою ознакою вказаного злочину, що виключає її з обтяжуючих вину обставин), а тому слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 ч.1 п. 1,2 КК України.

На думку суду, призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати, викликані необхідністю придбання ліків.

Відповідно до ст. 1166, ст. 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи та фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала за наявності її вини.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду в розмірі 2 763 грн. 44 коп. витрат понесених на лікування від кримінального правопорушення та 1976 грн 47 коп шкода, спричинена внаслідок пошкодження велосипеда, що доводиться наданими медичними документами про проходження лікування потерпілим ОСОБА_8 , чеками про придбання ліків із зазначенням їх вартості та висновком експерта від 29.10.2020. Також спричинено моральну (немайнову) шкоду, яка полягає у завдані суттєвих моральних страждань, у порушенні нормальних життєвих зв`язків та сну, у спричиненні емоційного стресу, тривоги і страху за своє життя, і підлягає стягненню в розмірі 50000 грн. з обвинуваченого на користь ОСОБА_16 . За таких обставин позов ОСОБА_16 , який діє в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням підлягає до часткового задоволення. Також підлягають до стягнення витрати за послуги адвоката в сумі 5000 грн.

По справі проведено судові експертизи, за які слід стягнути в користь держави кошти в сумі 2 124 грн. 85 коп. з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обрана.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 146 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 , встановивши йому 1 (один) рік 6 (шість) місяців іспитового строку та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути із ОСОБА_6 в користь ОСОБА_16 50 000 ( п`ятдесят тисяч ) грн моральної шкоди та 4 739 (чотири тисячі сімсот тридцять дев`ять) грн 44 (сорок чотири) коп майнової шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, 5000 (п`ять тисяч) грн. - витрат за надання адвокатської допомоги.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь держави 2 124 (дві тисячі сто двадцять чотири) гривні 85 (вісімдесят п`ять) копійок витрат за проведення експертиз.

Речові докази:

- велосипед, яскраво оранжевого кольору, із надписом на рамі, літерами чорного кольору «CYCLONE», який належним чином опечатано та направлено на експертне дослідження, після чого повернуто на відповідальне зберігання під розписку законному представнику потерпілого - ОСОБА_16 - залишити останньому;

-автомобіль марки «ИЖ2715-014», синього кольору, 1988 року випуску, із реєстраційним номером НОМЕР_1 , та який під розписку повернуто на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити останньому.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Учасникам судового провадження вручається повний текст вироку в день його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: