Справа № 201/8006/22
Провадження №1-кс/201/3011/2022
У Х В А Л А
Іменем України
04.11.2022 р. м.Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0001839, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 301 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту в рамках кримінального провадження № 0001839 на речі , які були вилучені в ході обшуку 21.10.2022 р. за адресою АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження №0001839, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 301 КК України.

Клопотання погоджено прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 .

Присутній у судовому засіданні прокурор клопотання підтримав. Матеріали кримінального провадження слідчий поліції для вивчення суду не надав з тих підстав, що матеріали кримінального провадження витребувані для перевірки Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області, просив ухвалити рішення за матеріалами, як долучені до клопотання про арешт майна.

Присутній у судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 у задоволенні клопотання просив відмовити, а вилучене майно повернути так як майно, на яке просить слідчий накласти арешт не є речовими доказами по справі.

Вислухавши сторони, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Суд встановив, що слідчим відділенням ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001839 від 30.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.301 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Правобережною окружною прокуратурою м. Дніпра.

Зі змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості до якого внесені 30.10.2020 р. за №0001839 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 301 КК України, зазначено, що до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від начальника УБЗПТЛ ГУНП в Дніпропетровській області з котрого стало відомо, що в ході моніторингу мережі Інтернет, виявлено веб сторінки мешканців Соборного району м. Дніпро, «П.В.» та « ОСОБА_6 », які за допомогою профілю в соціальній мережі, а саме: chaturbate.соm розповсюджують відеозаписи порнографічного характеру.

Проведеними слідчими діями, встановлено, що на теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 , функціонує веб-студія, де позмінно працюють молоді жінки, мешканки м. Дніпро та Дніпропетровської області, причетні до виготовлення та розповсюдження в режимі реального часу клієнтам відео чатів відео зображень порнографічного характеру, а також надають інші послуги інтимного характеру, за гроші.

21.10.2022 р. слідчим СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку за вище зазначеною адресою було виявлено та вилучено: фалоімітатор тілесного кольору в упаковці із написом «Little Gohn» - поміщено до спец пакету НПУ WAR 1594801;грошові кошти номіналом 500 гривень у кількості 20 купюр; грошові кошти номіналом 200 гривень у кількості 2 купюри; грошові кошти номіналом 1000 гривень у кількості 1 купюра; грошові кошти номіналом 20 гривень у кількості 2 купюри; грошові кошти номіналом 2 гривні у кількості 1 купюра; грошові кошти номіналом 1 гривня у кількості 1 купюра; грошові кошти номіналом 10 доларів США у кількості 1 купюра; грошові кошти номіналом 1 долар США у кількості 1 купюра; грошові кошти номіналом 5 доларів США у кількості 1 купюра; грошові кошти номіналом 20 турецьких лір у кількості 1 купюра; грошові кошти номіналом 10 турецьких лір у кількості 1 купюра (вище перераховане поміщено до спец пакету НПУ WAR1212247 та опечатано);сліп пакет(прозорий) в середині із речовиною невідомого походження білого кольору поміщено до спец пакету НПУ WAR1212248;банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ;банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_2 ;банківська картка «Альфабанк» № НОМЕР_3 ; банківська картка «ПриватБанку» № НОМЕР_4 ;карта клієнту «Восток газ»; мобільний телефон iPhone X MQ A62X/A imei: НОМЕР_5 ( вище перераховане поміщено до спец пакету НПУ WAR 1594801 та опечатано); грошові кошти номіналом 500 гривень у кількості 5 купюр; грошові кошти номіналом 200 гривень у кількості 29 купюр; грошові кошти номіналом 100 гривень у кількості 6 купюр; грошові кошти номіналом 20 гривень у кількості 3 купюри; грошові кошти номіналом 5 гривень у кількості 1 купюра; сім холдер Київстар без сім карти НОМЕР_6 ;сім холдер Київстар без сім карти НОМЕР_7 ;сім холдер Водафон без сім карти НОМЕР_8 ; сім холдер Київстар НОМЕР_9 ; упаковка від стартового пакету Київстар; упаковка від стартового пакету Водафон +55;упаковка від стартового пакету Київстар; мобільний телефон ZTE Blede A7 2019, imei: НОМЕР_10 із розбитим дисплеєм; мобільний телефон Samsung Galaxy A309 SN-A307 FNimei: НОМЕР_11 ;мобільний телефон Samsung Galaxy A7 (2017) SM-A720F imei: НОМЕР_12 ;мобільний телефон ZTE Blode A3 2020 imei: НОМЕР_13 ;мобільний телефон марки iPhone 11, MWLT2RM/А imei: НОМЕР_14 ; чорнові записи на 4 аркушах паперу;ноутбук марки Acer E1-57OG S: НОМЕР_15 .

Вище перераховане поміщено до спец пакету НПУ WAR 1594796 та опечатано.

Ч.1,ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК Укрвїни визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Об`єктивну сторону цього злочину утворює вчинення будь-якої із зазначених у диспозиції ст. 301 КК дій. Це ввезення в Україну творів, зображень або інших предметів порнографічного характеру, їх виготовлення, зберігання, перевезення або інше переміщення з метою збуту чи розповсюдження, або їх збут чи розповсюдження, у тому числі інформаційне, а також примушування до участі в їх створенні.
Розглядаючи поняття порнографічних предметів, якими в тому числі є відеопродукція, слід виходити з того, що ними є відповідні зображення чи дії, зафіксовані на матеріальних носіях-речі (книги, картини, кінофільми, фотопродукція, голограми, скульптури, носії інформації, яка існує у цифровій формі). Не можуть бути віднесені до предмета аналізованого злочину інформація, що не зафіксована на носіях, а передається мережами зв`язку (зокрема, відповідні сайти в мережі Інтернет). Разом із тим, будучи зафіксованою на матеріальних носіях (жорстких дисках комп`ютерів, оптичних дисках, картах памяті) така інформація набуває фізичної ознаки предмета злочину, передбаченого ст.301 КК України. Злочинні дії передбачають операції з відповідними матеріальними об`єктами. Тому передача через канали зв`язку інформації, з використанням якої можна створити порнографічні предмети, не можна вважати їх розповсюдженням. Стаття 301 КК України також не охоплює надання доступу до порносайтів в електронних мережах (їх рекламування, використання як спаму- посилання на веб сайти).

Предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 301 КК України, є різні друковані чи рукописні твори, малюнки з натури, натуралістичні фото-, фотомонтажні та інші матеріальні предмети, змістом яких є непристойне зображення порнографічного характеру.

Майно, на яке слідчий у клопотанні просить накласти арешт не є предметами злочину передбаченого ч.1 ст. 301 КК України, а відтак воно не має ознак речового доказу, визначених у ст. 98 КПК України.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий та прокурор не довели необхідність у накладенні арешту на майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Частиною 3 ст. 173 КПК України визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 169, ч.3 ст. 173 КПК України.

Відповідно до п. 18) ч.1 ст.3 КПК України на слідчого суддю покладений судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись п.18) ч.1 ст. 3, ст.ст.7,40,131-132, 167, 170-173, 175, 369-372,376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про накладення арешту на речі , які були вилучені в ході обшуку 21.10.2022 р. за адресою АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження №0001839, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 301 КК України- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.9) ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Повний текст ухвали оголошено 08.11.2022 р. о 09.00 год.

Слідчий суддя
Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_7