Справа № 141/29/23
Провадження №1-кп/141/11/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2022 за №0000125 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Прибережне Оратівського району Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не працює, неодружений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И В:

29 вересня 2022 року, приблизно о 22:50 год, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 та почав стукати хвіртку.

Коли на вказаний шум вийшов ОСОБА_6 , щоб вияснити, що сталось, ОСОБА_4 безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, незважаючи на існуючі правила і норми поведінки в суспільстві, з хуліганських мотивів, що супроводжувались особливою зухвалістю, почав виражатись в адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою та продовжував грюкати у хвіртку. В подальшому, коли ОСОБА_6 підійшов ближче, ОСОБА_4 взяв в руку високотоковий ізолятор, який стояв на паркані, та з метою спричинення тілесних ушкоджень кинув його в ОСОБА_6 , потрапивши в голову і тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в тім`яній ділянці голови зліва, які згідно висновку експерта №108 від 07.10.2022 відносяться до легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Окрім того, 29.09.2022 приблизно о 22:50 год, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 разом з батьком ОСОБА_7 та почав стукати в хвіртку.

Коли на вказаний шум вийшов ОСОБА_6 , щоб вияснити, що сталось, за ним з житлового будинку вийшов ОСОБА_7 , який, будучи очевидцем протиправних дій ОСОБА_4 , які полягали у грубому порушенні громадського порядку та нанесенні з хуліганських спонукань тілесних ушкоджень сину ОСОБА_6 , переслідуючи мету їх припинення та захисту сина від подальших хуліганських дій, почав робити зауваження ОСОБА_4 , та підійшов ближче, тримаючи в руках пластикову палицю для свого захисту.

Однак ОСОБА_4 , почувши у свою адресу висловлення ОСОБА_7 , почав чинити йому опір, а саме з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, підійшов до останнього та наніс йому один удар кулаком в область обличчя, від якого ОСОБА_7 впав на землю.

Не припиняючи своїх протиправних хуліганських дій, ОСОБА_4 вирвав з рук ОСОБА_7 пластикову палицю та наніс нею біля п`яти ударів по ногах останнього, тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого та правого ока, лівого колінного суглобу, лівої гомілки; саден в ділянці правого колінного суглобу, які згідно висновку експерта №107 від 07.10.2022 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, за кваліфікуючою ознакою - пов`язане із опором іншому громадянину, який припиняв хуліганські дії.

Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України, визнав у повному обсязі за обставин, вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчинених ним діянь, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що зробив належні висновки, просив суд суворо його не карати. Додатково пояснив суду, що примирився з потерпілими, попросив у них вибачення та відшкодував ОСОБА_6 заподіяну моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив факти, викладені в обвинувальному акті, та повідомив, що примирився з обвинуваченим, який попросив у нього вибачення . Окрім того, повідомив суд, що ОСОБА_4 відшкодував йому заподіяну моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив факти, викладені в обвинувальному акті, та повідомив, що примирився з обвинуваченим, який попросив у нього вибачення.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав свою вину та враховуючи його покази в судовому засіданні, суд вважає їх достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що позиція учасників судового провадження добровільна та вони правильно розуміють зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані стороною обвинувачення докази та обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, а також за ч. 3 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, за кваліфікуючою ознакою - пов`язане із опором іншому громадянину, який припиняв хуліганські дії.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується добре, за період проживання на території селищної ради до виконкому на ОСОБА_4 ніяких компрометуючих матеріалів не надходило, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з 26.01.2020 з діагнозом F10.2 (розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності), на обліку у лікаря психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Відповідно до висновку Вінницького районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, наданих у досудовій доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а аткож достатньо високу при середньому рівні ризику ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправленя та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: участь у виховних заходах, проведення індивідуально-профілактичної роботи спільно з правоохоронними органами, здійснення нагляду за його поведінкою. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган з питань пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених п.3 ч.2 ст. 76 КК України (не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття..

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст 67 КК України, є вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, доходить висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень буде покарання у межах санкції, визначеної ч.1 ст. 296 КК України, у виді штрафу та у межах санкції, визначеної ч. 3 ст.196 КК України, у виді позбавлення волі, визначивши йому за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

При цьому, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, процесуальну поведінку, негативне ставлення до скоєного, щире бажання виправитись, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, судом ураховано думку обвинуваченого та потерпілих, висловлену ними в судових дебатах щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 50 66, 67, 70, ч.1 ст. 296 КК України, ч.3 ст. 296 КК України, ст.ст. 100, 174, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296 КК України, ч.3 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

- за ч. 3 ст. 296 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76, п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк за даним вироком ОСОБА_4 обчислювати з дати проголошення даного вироку - 20.04.2023.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме високотоковий ізолятор коричневого кольору з маркуванням 2105 шф20г та палку з металопластику біло-коричневого кольору прямокутної форми, які знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Згідно ст. 532 КПК України вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1