КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 03 листопада 2022 року апеляційні скарги представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного окремо, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2022 року,
за участі: прокурора представника власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: токін № 12392866, токін № POWEREDB4 YuRICO, токін № НОМЕР_1 , криптогаманець LPGER, флеш накопичувач Kingston DTX/32 GB C4979-374A00LF5U KF9357179, мобільний телефон SAMSUNG ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , мобільний телефон UMIPIGI в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_4 ІМЕІ2: НОМЕР_5 , жорсткий диск в чорному корпусі serial USB 2.0, ноутбук Acer серійний номер NX6LDEP0016450A7993400 та зарядний пристрій до нього, ноутбук HP серійний номер 5CG13301CC та зарядний пристрій до нього, криптогаманець TREZOR, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною користування та розпорядження.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять поновити строк апеляційного оскарження, оскільки клопотання про арешт майна розглянуто зі їх відсутності, представник копію постановленого рішення отримав 24 червня 2022 року, а ОСОБА_7 про прийняте рішення дізналась випадково, копію не отримувала.

Представник просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора, ОСОБА_7 скасувати згадану ухвалу в частині накладення арешту на криптогаманець TREZOR та постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Від представника ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційних скарг, в яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2022 року та відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.
Автори апеляційних скарг вважають ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.
Зокрема, в апеляційних скарга звертається увага на те, що в матеріалах судового провадження відсутні докази на підтвердження того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт було знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегло на собі їх сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України, що свідчить про формальність постанови про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також, представник вказує на відсутність доказів того, що ОСОБА_6 має відношення до веб-ресурсу btcbank.com.ua або ж до вчиненого кримінального правопорушення. Зауважує, що ОСОБА_6 не було повідомлено про розгляд клопотання про арешт майна.
Звертається в апеляційних скаргах увага і на те, що слідчим суддею накладено арешт на майно, а саме: криптогаманець TREZOR, яке не стосується обставин справи, не містить та не може містити відомостей які цікавлять слідство та більше того, належить іншій особі ОСОБА_7 , яка є власницею домоволодіння в якому проходив обшук.
Також, автори апеляційних скарг вважають, що слідчий суддя не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власників та третіх осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власників майна та представника, які підтримали доводи викладені в апеляційних скаргах та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарги та просив залишити без змін рішення слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг з доповненнями, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності власників майна чи їх представників, копію постановленого рішення представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 отримав 24 червня 2022 року, та направив поштою апеляційну скаргу 28 червня 2022 року, а ОСОБА_7 копію оскаржуваного рішення не отримувала, таким чином колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження представником не пропущений, а ОСОБА_7 необхідно поновити такий строк.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 04 листопада 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001379 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що впродовж 2019-2020 років учасниками міжнародного хакерського угрупування здійснено несанкціоноване втручання до внутрішніх мереж компанії «SoftwareAG» (Німеччина) та Університету м. Маастрихт (Нідерланди), та внаслідок подальшого використання шкідливого програмного засобу вчинено криптування інформації на серверах зазначених організацій, після блокування інформації ці особи отримали викуп у крипто валюті за її розблокування та обготівкували на території України.

20 травня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено серед іншого - токін № 12392866, токін № POWEREDB4 НОМЕР_6 , токін № НОМЕР_1 , криптогаманець LPGER, флеш накопичувач Kingston DTX/32 GB C4979-374A00LF5U KF9357179, мобільний телефон SAMSUNG ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , мобільний телефон UMIPIGI в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_4 ІМЕІ2: НОМЕР_5 , жорсткий диск в чорному корпусі serial USB 2.0, ноутбук Acer серійний номер NX6LDEP0016450A7993400 та зарядний пристрій до нього, ноутбук HP серійний номер 5CG13301CC та зарядний пристрій до нього, криптогаманець TREZOR.

23 травня 2022 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, яке вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2022 року клопотання прокурора задоволено.
Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.
Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001379 про накладення арешту на вищевказане майно, яке вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам викладених в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.
Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 від 20 травня 2022 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Також, слід зазначити, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, і відповідно до частини 3 вказаної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 того ж Кодексу.
На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на раніше вказане майно, яке вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційних скаргах стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, авторами апеляційних скарг не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційні скарги, навіть з урахуванням усіх викладених в них доводів, задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін, а апеляційні скарги представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного окремо, - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/11685/22-к Справа №11-сс/824/2759/2022 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1