ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/2851/22

Провадження № 11-кп/4820/742/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференціїкримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000312 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31.08.2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солонцеве, Джанкойського району, Автономної Республіки Крим, фактично проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого: вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2011 року за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, який Апеляційним судом Хмельницької області від 09.08.2011 року був переглянутий та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2016 року за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків - відсутній,

якого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_6 скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за наступних обставин.

18 травня 2022 року близько 09.45 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на торгівельній алеї навпроти торгового центру «Каприз» по проспекту Грушевського, у м.Кам`янець-Подільський Хмельницької області, усвідомлюючи, що на території України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою особистого незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, скориставшись відсутністю власника майна ОСОБА_8 , впевнившись, що за його протиправними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав відро прозорого кольору з грошовими коштами в сумі 3000 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, вчиненими в умовах воєнного стану ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3000 грн.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 прохав вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2022 року в частині призначення покарання змінити, а саме призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Посилався на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через надмірну суворість.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 прохав вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2022 року скасувати, призначити більш м`яке покарання, застосувати ст.ст. 69, 75КК України.

Посилався на те, що він сирота та збирається іти на війну захищати суверенітет України,зазначив, що злочин він не вчиняв, потерпіла надає суперечливі показання, свідок ОСОБА_9 надав свідчення на його користь.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які прохали задовольнити апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вони задоволенню не підлягають, а вирок суду слід залишити без змін, за таких підстав.

Потерпіла належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, та не повідомила про поважну причину свого неприбуття.

Свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст.185 КК України, суд зробив на підставі доказів, які він дослідив та оцінив із дотриманням положень ст.94 КПК України. Суд навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення відповідно до вимог ч.3 ст.374 КПК України. Доводи апеляційної скарги, не викликають сумнівів у правильності судового рішення, й спростовуються зібраними у провадженні доказами.

Так, в основу вироку суд обґрунтовано поклав в т.ч. послідовні показання потерпілої та свідка, які були попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, а також приведені до присяги, відповідно до вимог ст.352 КПК України, та які під час судового розгляду кримінального провадження надавали показання щодо скоєння ОСОБА_6 вказаного злочину.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєні інкримінованого йому злочині, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнавав повністю, відповідно до вимог ст. 63 Конституції України, відмовився від дачі показань, в скоєному розкаювався.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що близько 09 год. 45 хв. 18 травня 2022 року, перебувала на торгівельній алеї навпроти торгового центру «Каприз» по проспекту Грушевського, у м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, де продавала розсаду, з якого вона відлучилась ненадовго, бачила ОСОБА_6 , який від ходив від її торгового місця тримаючи в руках відро, з яким втік. Повернулась на своє місце виявила відсутність відра в якому знаходились 3000 грн. та речі, які не переставляють для неї цінності. З метою повернути гроші телефонувала обвинуваченому на мобільний телефон, але той трубки не піднімав, викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні першої інстанції показав, що зранку 18 травня 2022 року, торгував на алеї навпроти торгового центру «Каприз» по проспекту Грушевського в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, попросив ОСОБА_6 прибрати сміття, через декілька хвилин до нього підійшла потерпіла і повідомила, що ОСОБА_6 викрав у неї відро з грошима, дзвонив останньому з свого телефону, але він трубки не брав. Коли прибули працівники поліції зателефонував ОСОБА_6 , якому повідомив, що його шукають.

Із протоколів огляду місця події від 18.05.2022 року вбачається, що на території алеї навпроти торгового центру «Каприз» по проспекту Грушевського в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, вчинено крадіжку майна потерпілої та знайдено частину викраденого майна потерпілої. Зафіксована на місці події обстановка в сукупності з іншими доказами, доводять пряму причетність обвинуваченого до вказаної події (а.с. 105-108;122-126).

Із протоколу прийняття заяви потерпілої від 18.05.2022 року, вбачається про крадіжку належного їй майна навпроти торгового центру «Каприз» по проспекту Грушевського в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області (а.с. 104).

Із протоколувпізнання від 18.05.2022 року, вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 під № 3 впізнала ОСОБА_6 , який вчинив крадіжку належного їй майна (а.с. 110-114).

Із заяви ОСОБА_6 та протоколу огляду речового доказу, фототаблицею до ньоговід 18 травня 2022 року, вбачається добровільна видача обвинуваченим частини грошових коштів в сумі 1318 грн., яких він викрав у потерпілої (а.с. 115;116-120).

Із протоколу слідчого експерименту від 25.05.2022 року з свідком ОСОБА_9 , вбачається, що останній добровільно показав на місце, детально розповів про обставини вчинення крадіжки грошових коштів ОСОБА_6 у потерпілої (а.с. 134-137).

Отже, висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст.185 КК України, за наведених у вироку обставин ґрунтуються на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ст.91 КПК України та підтверджені сукупністю належних, допустимих, достовірних доказів, досліджених судом яким суд з точки зору достатності та взаємозв`язку дав належну оцінку.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 4 ст.185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжці), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину в умовах воєнного стану та повторно, є правильною.

Апеляційні доводи апелянтів, про зайву суворість призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо зміни вироку, шляхом можливості перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на думку колегії суддів - є безпідставними.

Згідно апеляційних доводів і пояснень апелянтів, які вони надавали при апеляційному розгляді, суд першої інстанції призначив занадто суворе покарання, при цьому не достатньо врахував при призначені покарання те, що він визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

Разом з цим, на думку колегії суддів, зазначені апеляційні доводи, не можуть вважатися обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, та судом першої інстанції вони були в повному обсязі враховані при призначенні покарання, про що свідчить зміст відомостей та висновків суду, наведених ним у мотивувальній частині вироку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на зміну правової позиції обвинуваченого, на невизнання своєї вини при апеляційному перегляді.

Твердження у апеляційних скаргах, що призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання є занадто суворим, колегія суддів вважає необґрунтованим і дійшла висновку про те, що при його призначенні, місцевий суд у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 4 ст.185 КК України, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також дослідивши дані про особу обвинуваченого.

Крім того, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до вказаної статті кримінального закону врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України є зі ст.12 КК України є тяжким, особу винного, який є особою, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності. Обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, до затримання не працював. У лікаря-нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває. За місцем мешкання характеризується позитивно, сприяння розкриттю злочину, а також часткове відшкодування завданої шкоди,обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, сприяння розкриттю злочину, а також часткове відшкодування завданої шкоди, та призначив покарання в межах мінімального строку, передбаченого відповідним кримінальним законом.

Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, відповідно до якої беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, Кам`янець-Подільський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області вважає, що виправлення даного громадянина без позбавлення волі на певний строк можливе та може становити високу безпеку для суспільства у тому числі окремих осіб), виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо без цілодобового нагляду та контролю в умо вах ізоляції.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання у межах, наближених до мінімальних, передбачених санкціями ч. 4 ст.185 КК України.

Колегія суддів вважає, що призначене покарання є законним, справедливим, воно буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційні скаргизахисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_6 , є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31.08.2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: