провадження № 1-кс/336/952/22
У Х В А Л А
іменем України

14 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000904 від 15.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.272 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
встановив:
13 грудня 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000904 від 15.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.272 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 29.03.2021 наказом №616/к керівником підприємства КП «Водоканал» ОСОБА_5 призначено на посаду майстра зміни цеху № 3 дільниця аварійної служби КП «Водоканал».
Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 6 Закону України « Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, повинні відповідати вимогам законодавства.
Працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я або для людей, які його оточують, або для виробничого середовища чи довкілля. Він зобов`язаний негайно повідомити про це безпосереднього керівника або роботодавця.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці» Роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо працівників у галузі охорони праці.
Відповідно до ст.14 Закону України « Про охорону праці» працівник зобов`язаний:
- дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства;
- знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту;
Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Відповідно до ст.27 закону України « Нормативно правові акти з охорони праці це правила, норми, регламенти, положення, стандарти, інструкції та інші документи обов`язкові для виконання».
Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення ДБН А.3.2-2-2009:
- пункт 10.1.1 «Під час виконання земляних та інших робіт у котлованах, траншеях необхідно вжити заходів із запобіганням впливу на працівників таких небезпечних і шкідливих виробничих факторів:
- обвалення гірських порід ( ґрунтів);
- падіння шматків порід;
- машини та їх робочі органи, що рухаються предмети, що ними переміщуються;
- підвищена напруга в електричному колі, замикання якого може відбутися через тіло людини;
- недостатня освітленість робочої зони;
- підвищений рівень шуму та вібрації на робочому місці;
- підвищена запиленість та загазованість повітря на робочому місці;
- патогенні мікроорганізми».
Згідно інструкції майстра зміни аварійної служби цеху № 3 КП «Водоканал»:
- пункт 5.29 «Створює безпечні умови праці на робочих місцях відповідно до вимог нормативних актів з охорони праці, пожежної безпеки, про санітарії та контролює дотримання вимог нормативних актів з охорони праці та пожежної безпеки, правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства»;
- пункт 5.37 «Дотримується сам і забезпечує дотримання підлеглими персоналом вимог нормативних актів з охорони праці, пожежної та технічної безпеки, електробезпеки, організаційно розпорядчих, нормативно методичних, правових бюджетних і інших внутрішніх документів;
- пункт 5.41 «Дбає про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь яких робіт або під час знаходження на території підприємства, а також при переміщені між об`єктами».
Згідно інструкції «Наряду доступу 3 168 КП «Водоканал» в якому вказано:
- підпунктом 6 пункту 1.3. «При виконанні земляних робіт, виконати укоси котлована в залежності від глубини і категорії грунта, стежити за станом грунта до закінчення робіт».
Так, 15 липня 2021 року слюсар аварійно відновлювальних робіт ОСОБА_7 прийшовши на роботу о 07 год. 30 хв. на територію цеху № 3, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з графіком роботи № 19. З пояснювальних записок почував себе добре на стан здоров`я не скаржився. Майстер зміни ОСОБА_5 , отримав завдання згідно з нарядом допуском № 168 від 15.07.2021, виданим диспетчером ОСОБА_8 , на усунення течій води на водопровідних мережах за адресами: АДРЕСА_2 . Після огляду інструменту, засобів захисту та членів бригади, серед яких був і ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , провів цільовий інструктаж членами бригади та оформив їх допуск до виконання робіт за виданим нарядом допуском.
По завданню майстра зміни бригада завантажила в машину «Аварійна» ГАЗ держ ном. 115-95 НР інструмент, обладнання, засоби захисту і о 08 год 30 хв., виїхали на виконання робіт з метою усунення течій води на водопровідних мережах по вул. Червона.
Приблизно о 09 год 30 хв., ОСОБА_7 у складі бригади виїхав за адресою АДРЕСА_3 . Приблизно о 10 год 20 хв., майстер зміни ОСОБА_5 на АДРЕСА_3 , визначив, що віток води з під землі і дав команду машиністу екскаватора служби автотранспорту ОСОБА_11 , проводити розриття траншей на водогоні в місці витоку води. Після завершення розриття траншеї, біля 14 год 00 хв., була здійснена відкачка води з неї і слючар АВР ОСОБА_7 разом з ОСОБА_12 , спустились в траншею по приставній металевій дробині для з`ясування місця витоку води та можливості її усунення. Страхування ОСОБА_7 , здійснював слюсар АВР цеху № 3 ОСОБА_13 , а ОСОБА_12 , страхував ОСОБА_14 . Після усунення витоку з водогону ОСОБА_12 і ОСОБА_7 , направились до дробин, щоб вилізти з траншеї. ОСОБА_12 йшов першим за ним ОСОБА_7 . В цей час майстер зміни ОСОБА_5 який знаходився біля траншеї який знаходився біля траншеї побачив, що з`явилася тріщина в укосі траншеї. ОСОБА_5 , крикнув « Драбина, обвал» і ОСОБА_12 , з ОСОБА_7 , кинулися до драбини, але обрушення ґрунту сталося раніше ніж вони досягли її. Внаслідок обрушення ґрунту ОСОБА_12 , був за валений по пояс, а ОСОБА_15 , повністю.
ОСОБА_13 , який страхував ОСОБА_7 , спробував за допомогою мотузки рятувального поясу звільнити ОСОБА_7 , від гранту, але не зміг його витягнути. ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , а потім і ОСОБА_13 , кинулися розривати ОСОБА_7 , руками, щоб його врятувати, але коли визволили його голову і руки з під ґрунту, то зрозуміли, що він без ознак життя.
О 20 год. 00 хв., Комунальною спеціальною воєнізованою аварійно рятувальною службою тіло ОСОБА_7 , було звільнено з під ґрунту та підняте з траншеї.
Смерті ОСОБА_7 , настала із-за механічної асфіксії внаслідок здавлення грудної клітки та живота тупими предметами згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 3836 від 16.07.2021 р., Комунальною Установою «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради».
Смерті слюсаря АВР цеху№ 3 КП «Водоканал» ОСОБА_7 , настала під час виконання ним трудових обов`язків за режимом роботи підприємства.
Таким чином в даній виробничій ситуації, згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці №5562-21 від 07.10.2022:
Майстер зміни цеху № 3 КП «Водокана» ОСОБА_5 , 15.07.2021 року будучи відповідальним керівником робіт по наряду допуску № 168 повинен був дбати про безпеку та здоров`я підлеглого йому персоналу, створити безпечні умови праці на місці проведення робіт підвищеної небезпеки шляхом огляду стану відкосів траншеї до початку проведення робіт підлеглими працівниками, зокрема і слюсарем аварійно-відновлюваних робіт КП «Водоканал» ОСОБА_7 , та здійснення систематичного нагляду за станом укосів траншеї під час виконання робіт у ній.
Таким чином, дії майстра зміни цеху № 3 КП «Водоканал» ОСОБА_5 не відповідали вимогам статті 14 закону України «Про охорону праці», пункту 3.20 «Інструкція по охороні труда № В-85-03. При виконанні земляних робіт», пунктами 5.29, 5.37, 5.41 Посадові інструкції «Майстер зміни аварійна служба цеху № 3 з експлуатації та ремонту мереж, насосних станції водопроводу», пункту 10.1.1 Системи стандартів безпеки праці, Охорона праці і промислова безпека у виробництві. Основні положення ДБН А.3.2-2-2009, частині 6 пункту 1.3 Наряду допуску № 168 КП «Водоканал» від 15.07.2021 в частині того, що 15.07.2021 виконуючи обов`язки керівника робіт за нарядом допуском № 168 не дбав про безпеку та здоров`я підпорядкованому йому персоналу, не здійснював систематичний нагляд за станом відкосів траншеї по вул. Базовій, буд. 10, що зумовило обрушення ґрунту у вищевказану траншею, в якій знаходилися працівники КП «Водоканал» та призвело до засипання слюсаря АВР КП «Водоканал» ОСОБА_7 , ґрунтовими породами та його смерті, і з технічної точки зору знаходилися в прямому причинно наслідковому зв`язку зі смертельними травмуванням слюсаря АВР КА «Водоканал» ОСОБА_7 .
Таким чином, допущені відступи та порушення в діях майстера зміни цеху № 3 КП «Водоканал» - ОСОБА_5 від вимог вище перелічених законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці із технічної точки зору знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням події нещасного випадку, який стався 15 липня 2021 року.
За даним фактом слідчим відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000904 від 15 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.
09.11.2022 у кримінальному провадженні № 0000904 від 15 липня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, що кваліфікується як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення спричинило загибель людей або інші тяжкі наслідки.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушеня (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
1) Протоколом огляду місця події від 15.07.2021 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базова, буд. 10.
2) Протоколом про тимчасовий доступ до речей та документів КП «Водоканал».
3) Висновком експерта № 5562-21 від 07.10.2022 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.
На теперішній час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.272 КК України.
Згідно вимог ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.272 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбачених пунктами 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи та джерела доходу.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підтримав та просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення вказаного клопотання, вказують на те що ризики зазначені прокурором не підтверджуються, оскільки підозрюваний має постійно місце проживання, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_4 , проживає разом з матір`ю, яка є пенсіонером, має тісні соціальні зв`язки, крім того з вересня 2022 року перебуває на обліку в центрі зайнятості, та кожні два три тижні ходить до спеціаліста відмічатися. Будь-якого наміру покидати даний населений пункт не має, та не виказував, займається також волонтерською діяльністю. Зазначені прокурором ризики є необґрунтованими.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що в матеріалах кримінального провадження не достатньо даних, які дають підстави для застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, виходячи з наступного.
Особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, що полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу поліції №3 ЗРУП ГУ НП у Запорізькій області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідувань за № 0000904 від 15.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.272 КК України.
09.11.2022 у кримінальному провадженні № 0000904 від 15 липня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, що кваліфікується як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення спричинило загибель людей або інші тяжкі наслідки.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання слідує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, яке віднесено до категорії тяжких злочинів, однак прокурором в судовому засіданні не доведена обґрунтованість ризиків щодо переховування останнім від органів досудового розслідування або суду, та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчим суддею не встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення тапереховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та джерела доходу.
Наявність зазначених прокурором ризиків не підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а тому у слідчого судді не має підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення тапереховуватися від органів досудового розслідування або суду.
Наявність системи запобіжних заходів забезпечує можливість ситуативного підходу до їх застосування в практиці кримінального провадження, що передбачає взяття до уваги не лише обставин провадження, а й суворості запобіжного заходу. Так, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обмежує свободу підозрюваного, обвинуваченого та створює лише психологічні перешкоди ухилення від обов`язків.
Перелік запобіжних заходів у кожному конкретному випадку дозволяє індивідуалізувати їх застосування враховуючи при цьому як інтереси правосуддя, так і недопущення невиправданих обмежень прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого.
Наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії визначені у ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, буде ухилятися ? від органів досудового розслідування та (або) суду. Наприклад, підозрюваний, обвинувачений висловлював наміри виїхати за межі населеного пункту, оголошувався його розшук у цьому провадженні чи він одержав закордонний паспорт; або ухилявся від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Вчинення інших кримінальних правопорушень, про це, наприклад, може свідчити те, що підозрюваний, обвинувачений раніше неодноразово засуджувався за вчинення кримінального правопорушення.
У клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий, прокурор, крім підстав, зазначених у ст. 177 КПК, зобов`язаний надати інформацію про застосування до підозрюваного (обвинуваченого) інших запобіжних заходів як у цьому кримінальному провадженні, так і в інших кримінальних провадженнях (за наявності відомостей про їх застосування). Відповідні дані можуть бути надані стороною захисту та підлягають обов`язковому врахуванню при вирішенні поданого клопотання, оскільки впливають на достовірність підстав (ризиків) для застосування того чи іншого виду запобіжного заходу.
Під час обрання запобіжного заходу мають враховуватися не лише загальні, але й спеціальні критерії, що визначені законодавцем як мета та підстави для ухвалення рішення. Вони визначені у ст. 177 КПК. Зокрема, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК).
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Запобіжний захід може застосовуватися лише з метою запобігання спробам вчинення дій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК. Отже, сторона обвинувачення може ініціювати обрання запобіжного заходу лише у зв`язку з необхідністю запобігання спробам особи, які мають виявлятися в реальних діях, а не через їх уявну можливість вчинення чи у припущеннях таких дій у майбутньому. Якщо дослівно тлумачити термін «запобігання спробам», то за змістом воно є тотожним поняттю «припинення розпочатої дії». Умовно його можна вважати співмірним з категорією «замах», що застосовується у визначенні стадій вчинення злочину, та вважається вчиненням особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на настання наслідків, у цьому випадку визначених у ч. 1 ст. 177 КПК.
Спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу або ж терміновою купівлею квитків до іншої країни тощо, проте таких доказів прокурором не надано.
Вчинення інших кримінальних правопорушень, про це, наприклад, може свідчити те, що підозрюваний, обвинувачений раніше неодноразово засуджувався за вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та будь-який запобіжний захід раніше до нього не застосовувався.
Наявність спроб, яким слід запобігати, має бути підтверджене доказами. Припущення слідчого/прокурора про їх наявність, якщо вони не ґрунтуються на доказах, визначених у ст. 84 КПК, не може вважатися належною метою обрання запобіжного заходу у розумінні ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки по суті є припущенням.
Як вже зазначалося, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Закон не зобов`язує обирати запобіжний захід кожному підозрюваному (обвинуваченому).
Відповідно до вимог ч.2 ст. 177 КПК, якщо немає достатніх підстав для застосування запобіжного заходу, то слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу.
Припис першого речення ч. 2 ст. 177 КПК визнає достатньою підставою для слідчого судді/суду його переконаність, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Водночас комплексний аналіз приписів ч. 1 та 2-го речення ч. 2 ст. 177 КПК свідчить, що слідчий суддя повинен надавати оцінку законності та обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, в якому має бути доведено «існування спроб», перелічених у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК. Одного лише припущення слідчого/прокурора про те, що такі спроби можуть потенційно виникнути, недостатньо для ухвалення рішення про застосування запобіжного заходу.
Окрім власне припущень, слідчому судді мають бути подані конкретні докази реального існування спроби/спроб (ч. 2 ст. 177 КПК). Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК. Тому якщо слідчий/прокурор не доведе суду, що існують підстави для застосування запобіжного заходу, не доведе наявність обґрунтованої підозри чи наявність спроб, перелічених у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК, то таке клопотання вважається незаконним і не підлягає задоволенню.
Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу у процесі розгляду відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: - здійснювати повноваження з судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК); - пам`ятати про критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу, передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, та на які вказує слідчий, прокурор.
Просто обґрунтована підозра не дає підстав для застосування запобіжного заходу.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Як зазначено в п. 111 112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
В порушення вищевказаного, у клопотанні слідчого відділу поліції №3, погодженого із прокурором, наведено лише мету застосування запобіжного заходу попередження можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, і не наведено жодного доказу існування вказаних ризиків.
ЄСПЛ визнає, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.
Частинами 1, 2, 4 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 179, 184, 194, 369-372, 309 КПК України, слідчий суддя -
постановив:
В задоволенні клопотання слідчого відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: