Справа № 353/819/22
Провадження № 1-кп/353/128/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000078, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.08.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, депутатом не обирався, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 умисно не виконав рішення суду, що набрало законної сили.

Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

10.11.2021 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за результатами розгляду справи № 353/835/21 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) щодо ОСОБА_4 винесено постанову № 3/353/352/21, яка набрала законної сили 23.11.2021 року, та згідно якої ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Будучи належним чином ознайомленим з наведеною вище постановою та маючи реальну можливість виконувати її в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, ОСОБА_4 продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин.

Так, 25.08.2022 року о 14 год. 47 хв. у с. Гарасимів по вул. Центральна, 100, Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , маючи умисел на невиконання судового рішення, а саме постанови Тлумацького районного суду Івано-Франківської області №3/353/352/21, винесеної 10.11.2021 року, яка набрала законної сили 23.11.2021 року, та повністю її ігноруючи, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, всупереч ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керував транспортним засобом марки «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, не користуючись ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) ПДР України та був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області для складання адміністративних матеріалів.

Тобто, внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 постанова Тлумацького районного суду №3/353/352/21 від 10.11.2021 року, яка набрала законної сили 23.11.2021 року, не була ним виконана в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, що порушило один із основних принципів судочинства обов`язковість судових рішень.

08.12.2022 року між прокурором ОСОБА_3 , який підтримує державне обвинувачення в кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 382 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України, - 1 (один) рік позбавлення волі. Також вирішили клопотати перед судом про звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Крім того, в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ствердив, що він повністю визнає вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 382 КК України, не заперечує жодних обставин, встановлених досудовим розслідуванням, розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості, укладення якої з його сторони було добровільним. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , просив затвердити угоду про визнання винуватості від 08.12.2022 року, яка була укладена між прокурором та його підзахисним. Ствердив, що укладення угоди було добровільним та його присутності, при укладенні угоди були дотримані всі вимоги КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 та захисника адвоката ОСОБА_5 , суд вважає, що для затвердження угоди про визнання винуватості є достатні правові підстави.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

В силу п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, вчинене ним кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав в повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та зобов`язався у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності співпрацювати з Тлумацьким відділом Івано-Франківської окружної прокуратури в Івано-Франківській області та іншими правоохоронними органами Івано-Франківської області щодо викриття та виявлення відомих йому правопорушень. Встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник-адвокат ОСОБА_5 цілком розуміють положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України. Не встановлено невідповідності умов угоди інтересам суспільства та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що раніше до кримінальної відповідальності не притягався, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розслідуванню кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами угоди покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання (позбавлення волі строком на 1 рік) відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України. При цьому суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання і до нього можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 08.12.2022 року, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Підстав для обрання запобіжного заходу судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 475 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 08 грудня 2022 року про визнання винуватості, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому визначене сторонами угоди покарання, - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 1 (один) року позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після вступу вироку в законну силу речові докази, а саме: CD-R диск із відео-файлом з нагрудної камери дізнавача СД ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУ НП в області ОСОБА_6 , CD-R диск із відео-файлом з нагрудної камери інспектора СРПП ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУ НП в області ОСОБА_7 залишити при матеріалах прокурорського кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_8