Дата документу 20.02.2023 Справа № 331/4828/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 331/4828/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/135/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 20 лютого 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2022 року за №0000280.

Як вбачається з матеріалів провадження, до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя звернувся захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зі скаргою на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2022 року за №0000280.

У вказаній скарзі він просив скасувати складене 15 листопада 2021 року старшим слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_9 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, у відношенні ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за № 0000280 від 11 лютого 2022 року; зобов`язати компетентних посадових осіб прокуратури у кримінальному провадженні №0000280 від 11 лютого 2022 року вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0000280 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України.

Обґрунтовуючи подану скаргу, захисник ОСОБА_7 зазначив про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 було виділено з кримінального провадження №0000140 від 30 квітня 2021 року у кримінальне провадження за №0000280 від 11 лютого 2022 року.

Відповідно до змісту оскаржуваного повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 15 листопада 2021 року старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , розглянувши матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 30 квітня 2021 року за №0000140 та встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, повідомив про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, при наступних обставинах:

«Директор ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» ОСОБА_10 на початку липня 2021 року, діючи в інтересах третіх осіб, з метою власного збагачення, діючи з прямим умислом на розтрату майна ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України», а саме частини зрощеної сільськогосподарської культури «Просо», вступив у попередню змову із посадовими особами вказаного державного підприємства, а саме головним бухгалтером ОСОБА_11 та економістом ОСОБА_12 , а також директором ТДВ «Веселівський елеватор» ОСОБА_8 .

У подальшому, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на розтрату майна ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України», зловживаючи службовим становищем, пов`язаним із управлінням підприємством, організацією та здійсненням керівництва науково-дослідною і виробничо-господарською діяльністю підприємства, в порушення чинного законодавства та Статуту ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України», ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , шляхом приховування від обліку реальної врожайності, занизили кількість зібраного врожаю сільськогосподарської культури «Просо», зрощеної протягом 2021 року за рахунок посівного матеріалу та техніки підприємства на земельних ділянках, які на праві постійного користування належать ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України», та відображення в бухгалтерському обліку підприємства і у відповідних звітностях недостовірних даних відносно кількості збору зазначеної сільськогосподарської культури.

Після чого, продовжуючи вчинювати активні дії, направлені на досягнення мети єдиного злочинного умислу, направленого на розтрату майна державного підприємства, а саме врожаю сільськогосподарської культури «Просо», організували вивезення даного врожаю до ТДВ «Веселівський елеватор», у бухгалтерській звітності якого не відображено істотну кількість вивезеного врожаю, чим фактично вчинили розтрату майна державного підприємства.

Так, згідно висновку комплексної судової-економічної та судової-товарознавчої експертизи №1394/1395/1396-21 від 11 листопада 2021 року, враховуючи розбіжності в бухгалтерській документації та фактично наявної кількості залишку культури «Просо» на зберіганні ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України», сума збитку, завданого даному державному підприємству, складає 1 096 326,00 гривень.

Таким чином, як зазначено у повідомленні про підозру, «директор ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» ОСОБА_10 , зловживаючи службовим становищем, за попередньою змовою із посадовими особами вказаного державного підприємства, а саме: економістом ОСОБА_12 , головним бухгалтером ОСОБА_11 та директором ТДВ «Веселівський елеватор» ОСОБА_8 , у період часу з 29 серпня по 02 вересня 2021 року шляхом внесення до бухгалтерського обліку недостовірних відомостей щодо фактичного розміру врожаю сільськогосподарської культури «Просо» за 2021 рік, розтратили майно державного підприємства на користь третіх осіб, чим ДП «ДГ«Широке» ДДСДС НААН України», було спричинено матеріальних збитків на суму 1 096 326, 00 гривень, що у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян».

Захисник вважав, що оскаржуване повідомлення про підозру ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, є очевидно необґрунтованим, а відтак незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Так, зокрема, у порушення вимог ст.84 КПК України у повідомленні про підозру ОСОБА_8 відсутні посилання на докази, які б встановлювали наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а саме подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні цього правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення); вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, що вливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Крім того, у даному повідомленні про підозру виклад фактичних обставин кримінального правопорушення не містить посилання на обставини, які відповідно до ст.91 КПК України входять до предмету доказування, а саме подія кримінального правопорушення, як то час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Також, на переконання захисника, повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, є вочевидь абстрактним, та таким, у якому відсутні будь-які докази, які б вказували на його причетність до начебто вчиненого кримінального правопорушення. У порушення вимог, викладених у п.6 ч.1 ст.277 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_8 не містить відомостей, які б пов`язували ОСОБА_8 як керівника суб`єкта господарювання приватної форми власності - Товариства з додатковою відповідальністю «Веселівський елеватор» з обставинами кримінального правопорушення. У змісті повідомлення про підозру не наведено фактичних обставин розтрати керівником ТДВ «Веселівський елеватор» ОСОБА_8 майна ДП «ДГ «Широке» ДЦСДС НААН України» шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Крім того, повідомлення про підозру керівнику ТДВ «Веселівський елеватор» ОСОБА_8 є ідентичним та дублює зміст повідомлень про підозру по кримінальному провадженню №0000140 від 30.04.2021 року іншим особам - директору ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» ОСОБА_10 , головному бухгалтеру ДП «ДГ «Широке» ДЦСДС НААН України» Оскаленко ТА. та головному економісту ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» ОСОБА_12 за попередньою змовою з якими, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_8 вчинив розтрату майна підприємства.

Також повідомлення про підозру не містить посилання на докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_8 усіх елементів складу кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.5 ст.191 КК України.

Так, за твердженням захисника, у порушення вимог п.6 ч.1 ст.277 КПК України у повідомленні про підозру відсутні наступні істотні обставини, без відображення яких повідомлення про підозру не можна вважати обґрунтованим:

- щодо обіймання ОСОБА_8 посади директора суб`єкта господарювання приватної форми власності - Товариства з додатковою відповідальністю «Веселівський елеватор» на час інкримінованого правопорушення, його повноважень згідно статутних документів та функціональних обов`язків;

- щодо посилання на обставини, які б вказували на перебування культури «Просо» зрощеної за 2021 рік ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» у правомірному володінні або віданні ОСОБА_8 чи очолюваного ним ТДВ «Веселівський елеватор», а також його правомочності щодо предмету розтрати;

- щодо злочинного умислу у ОСОБА_8 , та зазначення у чому полягала його злочинна мета та мотив (суб`єктивна сторона злочину);

- щодо безпосередньо дій ОСОБА_8 як керівника підприємства приватної форми власності, спрямованих начебто на розтрату майна ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України», у тому числі використання ним службових повноважень директора ТДВ «Веселівський елеватор», що призвело до розтрати культури «Просо» зрощеної на полях ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» за 2021 рік в інтересах третіх осіб;

- щодо обставин та доказів на підтвердження попередньої змови директора ТДВ «Веселівський елеватор» ОСОБА_8 для досягнення загального злочинного задуму з директором ДП ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» ОСОБА_10 , бухгалтером ДП ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» ОСОБА_11 , а також економістом ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» ОСОБА_12 ;

- щодо виду співучасті директора ТДВ «Веселівський елеватор» ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України та розподілу ролей між учасниками групи;

- щодо обставин та способу приховування реальної врожайності культури

«Просо» зрощеного на полях ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» за 2021 рік від обліку та заниження кількості зібраного врожаю, та причетності до приховування чи заниження кількості зібраного врожаю безпосередньо директора ТДВ «Веселівський елеватор» ОСОБА_8 ;

- щодо реальної врожайності культури «Просо» на земельних ділянках ДП «ДҐ «Широке» ДДСДС НААН України» зрощеного за 2021 рік;

- щодо кількості культури «Просо» зрощеної на полях ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» за 2021 рік, яку начебто приховано від обліку;

- щодо яких саме бухгалтерських документів було внесено недостовірні відомості щодо фактичного розміру врожаю культури «Просо» за 2021 рік, та у чому полягають ці недостовірні відомості;

- щодо причетності директора ЇДВ «Веселівський елеватор» ОСОБА_8 до внесення до бухгалтерського обліку ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» недостовірних відомостей щодо фактичного розміру врожаю культури «Просо» зрощеної за 2021 рік;

- щодо обставин того, яким чином внесення до бухгалтерського обліку ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» недостовірних відомостей щодо фактичного розміру врожаю культури «Просо» зрощеної за 2021 рік призвело до фактичної розтрати майна підприємства на користь третіх осіб;

- щодо обставин того, у чому саме полягала розтрата культури «Просо» зрощеної за 2021 рік на користь третіх осіб збоку директора ТДВ «Веселівський елеватор» ОСОБА_8 ;

- щодо того, на користь яких третіх осіб здійснювалась розтрата культури «Просо» зрощеної на полях ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» за 2021 рік; чи пов`язаний директор ТДВ «Веселівський елеватор» ОСОБА_8 з даними особами, та чи діяв ОСОБА_8 та невстановлені треті особи як співучасники, та коли та за яких обставин їхні дії стали охоплюватися єдиним умислом;

- щодо причетності директора ТДВ «Веселівський елеватор» ОСОБА_8 до організації вивезення врожаю культури «Просо» зрощеної на полях ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» за 2021 рік до ТДВ «Веселівський елеватор», та у який спосіб здійснювалось вивезення майна з ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» до ТДВ «Веселівський елеватор»;

- щодо того, у яких бухгалтерських документах ТДВ «Веселівський елеватор» не відображено кількість завезеного від ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» врожаю культури «Просо», і яким чином до цього причетний директор підприємства ОСОБА_8 ;

- щодо обставин які б вказували чи підтверджували перебування врожаю культури «Просо» зрощеної на полях ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» за 2021 рік на виробничих потужностях ТДВ «Веселівський елеватор»;

- щодо посилання на документа ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» або ТДВ «Веселівський елеватор», які б підтверджували заподіяну матеріальну шкоду.

Крім того, у повідомленні про підозру ОСОБА_8 відсутнє обґрунтування щодо взяття за основу одного з двох висновків експертів, зроблених в ході проведення комплексної судової товарознавчої та судової економічної експертизи №1394/1395/1396-21 від 11.11.2021 по кримінальному провадженню №0000140 від 30.04.2021, та відхилення іншого.

Такі порушення при викладенні фактичних обставин у змісті оскаржуваної підозри, їх узагальнене та абстрактне викладення із не відображенням об`єктивної сторони та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, не зазначення причинно-наслідкового зв`язку між службовими обов`язками та конкретними діями ОСОБА_8 , відсутність підтвердження начебто заподіяних збитків тягнуть за собою, на переконання захисника, грубе порушення права ОСОБА_8 на захист, оскільки порушують його право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, а згодом можуть ще й незаконно за відсутності законної підозри обвинуватити (ст.42 ч.3 п.1 КПК України).

Проаналізувавши оскаржуване повідомлення про підозру ОСОБА_8 , захисник вважав, що його зміст не може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 міг вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Оскаржуване повідомлення фактично складено на підставі припущень, що прямо заборонено у ст.62 Конституції України.

Всі обставини, які викладені в повідомленні про підозру, є нічим іншим, як суб`єктивною думкою сторони обвинувачення, які не підтверджуються жодними доказами та мають об`єктивні сумніви та суперечності, які в даному випадку трактуються на користь особи.

Також захисник наголосив на тому, що питання обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, у вчиненні якого 12.11.2021 було повідомлено ОСОБА_8 , відповідно до ч.2 ст.177, п.1 ч.1 ст.194 КПК України було предметом дослідження та оцінки судів різних інстанцій під час розгляду клопотання сторони обвинувачення у кримінальному провадженні №0000140 від 30.04.2021 про обрання підозрюваному запобіжного заходу. Причому, у відповідних судових рішеннях також вказано на необґрунтованість цієї підозри.

Наведене свідчить про необґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2022 року за №0000280.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.ст. 276-278 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що в порушення вимог п.3 ч.1 ст.276 КПК України, ст.277 КПК України, слідчим не було дотримано вимоги законодавства щодо наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та наявності у змісті підозри стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, а також зазначення місця його вчинення та інших суттєвих обставин його вчинення. Повідомлення про підозру не містить ані викладу фактичних обставин з зазначенням жодного з елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, ані обставин, які б пов`язували ОСОБА_8 як керівника підприємства приватної форми власності ТДВ «Веселівський елеватор» з начебто розтратою майна підприємства ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України», шляхом зловживання своїм службовим становищем, ані відомостей щодо кількості начебто розтраченого майна, ані інших суттєвих обставин інкримінованого правопорушення.

Також, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_8 здійснено не за наявності, а за відсутності не те що достатніх, а взагалі будь-яких доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_8 є ідентичним змісту повідомлень про підозру інших підозрюваних у кримінальному провадженні, що свідчить про порушення права останнього на захист.

Також посилається на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.12.2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 05.01.2022 року, якими було досліджено та проаналізовано повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 15.11.2021 року на предмет обґрунтованості. Відповідно до їх висновків повідомлення про підозру ОСОБА_8 є необґрунтованим і не відповідає вимогам КПК України та правовим позиціям ЄСПЛ.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити скаргу, скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, від 15.11.2021 року.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення стосовно доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя цих вимог закону дотримався.

Відповідно до ч.2 ст.309 КПК України під час досудового розслідування, зокрема можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Інститут повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 22 КПК України, яка регулює правові підстави та порядок повідомлення конкретної особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, підстави для його зміни, а також вимоги до змісту та реквізитів повідомлення про підозру як процесуального документу.

Зокрема, частинами 1-3 ст.276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч.1 ст.277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів провадження, СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000280 за ч.5 ст.191 КК України.

15 листопада 2021 року слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_13 , встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, тобто з передбаченої п.3 ч.1 ст.276 КПК України підстави, за погодженням із прокурором повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Матеріали кримінального провадження, яким було присвоєно №0000280 від 11.02.2022 року було виділено з кримінального провадження №0000140 від 30.04.2021 року відповідно до постанови заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_14 від 11.02.2022 року.

Відповідно до постанови заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_14 від 11.02.2022 року про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_8 було виділено в оригіналі на 8 аркушах з кримінального провадження № 0000140 від 30.04.2021 року.

Слідчий суддя в оскаржуваному рішенні послався на досліджені матеріали кримінального провадження та дослідив оскаржуване повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 за своєю формою, прийшовши до висновку що останнє відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Так, повідомлення про підозру за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст.277 КПК України, зокрема, воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , у тому числі час, місце його вчинення, а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.

З цього приводу слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, судового розгляду.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, який зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування». Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи наявність оглянутих судовою колегією доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження свідчать про обґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Отже, доводи захисника про те, що повідомлення про підозру не містить доказів причетності ОСОБА_8 до розтрати майна підприємства ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України» шляхом зловживання своїм службовим становищем, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, проте оцінку зібраним доказам буде надано судом під час судового провадження.

Фактично всі доводи апеляційної скарги захисника зводяться до оцінки доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 відповідно до ст.94 КПК України, що не є предметом розгляду на цій стадії кримінального провадження та не перевіряється апеляційним судом, а лише перевіряється дотримання органом досудового розслідування порядку повідомлення про підозру, який не оскаржується стороною захисту та був дотриманий органом досудового розслідування. Проте оцінка зібраних доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності досліджується судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті.

Посилання захисника на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайнного суду Запорізької області від 01.12.2021 року колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до положень ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Додатково колегія суддів зауважує, що повідомлення про підозру це процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

Сам зміст повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_8 містить відомості, на підставі яких слідчий, за погодженням із прокурором, дійшли висновку про наявність підстав для здійснення даної процесуальної дії. Процедурні питання повідомлення про підозру не оспорюються

Також, слідчим суддею було встановлено, що 11.02.2022 року складено повідомлення про завершення досудового розслідування, про що того ж дня повідомлено підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_15 , а також захисника ОСОБА_7 , та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, які перебувають у слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, а отже наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні не проводиться.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2022 року за №0000280, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4