Справа №751/4965/22
Провадження №1-кс/751/1285/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2022 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань /далі - ЄРДР/ за №0000394 від 20.11.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

ВСТАНОВИВ:
22.11.2022 року прокурор відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт автомобіля VOLVO FH 13.480 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 . Метою накладення арешту на автомобіль є необхідність збереження його як речового доказу.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Враховуючи положення ч.2 ст.172 КПК України, з огляду на необхідність забезпечення арешту майна, яке не є тимчасовим виученим, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Фіксування судового засідання технічними засобами фіксування кримінального провадження, згідно ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання виходячи з наступного.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.ст.171,173 КПК України, при судовому розгляді клопотання, слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати питання наявності правових підстав для накладення арешту та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове слідство кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000394 від 20.11.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що 19.11.2022 року близько о 18.00 год. ОСОБА_5 , керуючи автопотягом у складі сідлового тягача VOLVO FH 13.480 р.н. НОМЕР_1 , у зчепленні з напівпричепом SCHMITZ SKO 24, р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі Київ-Вишгород-Десна-Чернігів, у селі Максим Чернігівського району Чернігівської області по вулиці Чернігівській, неподалік приватного господарства № 8, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 та зіткнення з автомобілем DODGE JOURNEY, р.н. НОМЕР_3 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 загинув на місці пригоди.
19.11.2022 у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме автомобіля VOLVO FH 13.480 р.н. НОМЕР_1 .
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно провести судові інженерно-транспортні експертизи, необхідних для з`ясування обставин ДТП, для чого судовим експертам необхідно надати можливість дослідження автомобіля VOLVO FH 13.480 р.н. НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, прокурор вказує на те, що зазначений у клопотанні автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому не накладення арешту на даний матеріальний об`єкт може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
За результатами розгляду клопотання слідчий суддя констатує, що автомобіль, зазначений у клопотанні слідчого, є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а тому може бути використаний як доказ злочину і відповідає критеріям, встановленим у ст.98 КПК України.
Враховуючи початковий етап досудового слідства, з огляду на мету ініційованого прокурором заходу, яка відповідає інтересам суспільства, оскільки вона пов`язана з ефективністю розслідування кримінального провадження та забезпечення можливості поновлення в правах особи потерпілої від злочину, а також розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення збереження речового доказу та запобігання можливості приховування чи знищення слідів кримінального правопорушення, вважає за необхідне накласти арешт на автомобіль VOLVO FH 13.480 р.н. НОМЕР_1 у формі тимчасової заборони прав власника та інших осіб на відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Накласти арешт у вигляді заборони на розпорядження, відчуження та користування на автомобіль VOLVO FH 13.480 р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 .
Прокурору відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 забезпечити зберігання арештованого майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.
Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1