Справа № 761/3887/20
Провадження №1-кп/761/1086/2022
В И Р О К

іменем України

22 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_5

за участі

секретарів судових засідань ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

ОСОБА_9,

прокурора ОСОБА_10, ОСОБА_11,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції з ДУ «Львівська виправна колонія» № 19 кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012658 від 26.12.2019 та № 0011880 від 06.12.2019 щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовківці, Роменського району, Сумської області, громадянина України, з неповною середньо освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1.)11.06.2001 вироком Роменського районного суду Сумської області за ст. 81, ч. 3 ст. 46-1, ст. 44 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років з відстрочкою виконання покарання на 1 (один) рік;

2.)18.10.2001 вироком Роменського районного суду Сумської області за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70; ч.4 ст. 70 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки 6 ( шість) місяців;

3.)20.07.2004 вироком Недригайлівського районного суду Сумської області за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст185; ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70; ст.71 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки 6 ( шість) місяців; звільненого 22.11.2006 року умовно - достроково на невідбутий строк 9 місяців 12 днів;

4.)25.09.2009 вироком Тростянецького районного суду Сумської області за ч. 2 ст. 186; ч. 3 ст. 357; ст. 70 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири) роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

25 грудня 2019 року, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_1 знаходився поблизу платформи №35 на АС «Київ», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32 де помітив раніше незнайомого ОСОБА_2 , який перераховував в руках власні грошові кошти та після чого зайшов до салону рейсового автобусу, який повинен був відправитись в м. Познань, Польщі. В цей момент у ОСОБА_1 виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які належать ОСОБА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, 25.12.2019, близько 11 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32 ОСОБА_1 , зайшов до рейсового автобусу, що стояв на платформі № 35 на автостанції «Київ», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32, сів напроти ОСОБА_2 , зав`язав розмову та знайомство з останнім, після чого почав вживати з ОСОБА_2 алкогольні напої. Дочекавшись, що внаслідок вживання алкогольних напоїв ОСОБА_2 заснув, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони несуть таємний характер, з метою особистого збагачення, непомітно для оточуючих витягнув із правої кишені штанів ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) євро (згідно курсу НБУ станом на 25.12.2019 становить 38 655 гривень), 600 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 25.12.2019 становить 13 962 гривні) та 1000 (одну тисячу) гривень, та сховав їх до кишень своїх штанів, з метою викрадення.

Після чого ОСОБА_1 на вищевказаному автобусі виїхав з м. Києва де вийшов із маршрутного таксі та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_2 майнової шкоди на суму 53 617 (п`ятдесят три тисячі шістсот сімнадцять) гривень 00 копійок.

Крім того, 04 грудня 2019 року приблизно 08 години 00 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи на автостанції в м. Рівне сів у автобус, який прямував з Польщі до м. Києва. Перебуваючи в салоні автобуса ОСОБА_1 помітив ОСОБА_3 . В цей момент у ОСОБА_1 , виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_1 , приблизно о 12 годині 40 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32, приїхавши на автостанцію «Київ», розпочав розмову та знайомство з ОСОБА_3 та допоміг йому покласти дві сумки у багажне відділення автобуса. Зайшовши у салон даного автобуса, ОСОБА_1 , почав вживати алкогольні напої з ОСОБА_3 . Через деякий час ОСОБА_1 , помітив, що ОСОБА_3 засинає і будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони несуть таємний характер, з метою особистого збагачення, діючи повторно, непомітно для оточуючих витягнув із внутрішньої кишені куртки ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень та 450 (чотириста п`ятдесят) польських злотих (згідно курсу НБУ станом на 04.12.2019 становить 2781 гривню), та мобільний телефон марки «Samsung», який для потерпілого матеріальної цінності не становить та після чого сховав дані речі до власних кишень, з метою викрадення.

Після чого ОСОБА_1 вийшов із автобуса та попросив водія, щоб той надав йому сумку з особистими речами, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, яка знаходилась у багажному відділенні автобуса та яка належить ОСОБА_3 , з метою її таємного викрадення, після чого забрав її та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_3 майнової шкоди на суму 3281 (три тисячі двісті вісімдесят одну) гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_1 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 , свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення наведені вище.

Так, обвинувачений ОСОБА_1 , вказав, що 04 грудня 2019 року приблизно 08 год. 00 хв. перебуваючи на автостанції в м. Рівне сів у автобус, який прямував з Польщі до м. Києва, у автобусі він познайомився з потерпілим ОСОБА_3 та в подальшому вони почали вживати алкогольні напої. Коли ОСОБА_3 заснув він витягнув із внутрішньої кишені куртки останнього грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень та 450 (чотириста п`ятдесят) польських злотих та мобільний телефон марки «Samsung» та розпорядився викраденим на власний розсуд. Крім того, 25.12.2019, зайшов до автобусу, що стояв на автостанції «Київ», та познайомився з потерпілим ОСОБА_2 , після чого почали вживати з ОСОБА_2 алкогольні напої. Коли останній заснув, він витягнув із правої кишені штанів ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) євро, 600 доларів США та 1000 (одну тисячу) гривень, та сховав їх до кишень своїх штанів та розпорядився викраденим на власний розсуд. Йому соромно за свої вчинки та він щиро розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів у даному кримінальному провадженні по фактичним обставинам вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, розміру шкоди, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом, який проведено відповідно до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, встановлено винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_1 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані, які характеризують його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, офіційно не працевлаштований,

У відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає за можливе врахувати в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_1 щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також те, що фактично шкода не відшкодована потерпілим, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах наближених до мінімальних меж санкції кримінального закону за якими визнав його винуватим.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України у даному випадку, у зв`язку із чим, призначене судом покарання він має відбувати реально.

Саме таке покарання на переконання суду буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Питання щодо долі речових доказів слід вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України.

У строк відбування покарання за правилами ст. 72 КК України необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 27 грудня 2019 року по 28 грудня 2019 року.

З метою забезпечення виконання вироку та зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_1 немає, а тому до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою йому слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 , відраховувати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати ОСОБА_1 у строк відбування покарання за правилами ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 27 грудня 2019 року по 28 грудня 2019 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Речові докази: грошові кошти у сумі 2100 (дві тисячі сто) євро та 1100 (одна тисяча сто) гривень - передати у розпорядження потерпілому ОСОБА_2 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя