Провадження № 1-кп/742/317/22
Єдиний унікальний № 742/1894/22
ВИРОК
іменем України
27 жовтня 2022 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Макухівка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, зі слів маючого на утриманні неповнолітню дитину, приватного підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,
У С Т А Н О В И В:
27 лютого 2022 року близько 13 год. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в дворі господарства за адресою: АДРЕСА_3 , проявив злочинну недбалість, не передбачивши можливості настання суспільно-небезпечних наслідків від вчинених ним дій, хоча повинен був та міг їх передбачити, грубо порушивши правила поводження зі зброєю, беручи заряджену гладкоствольну мисливську рушницю 12 калібру моделі «М500» № НОМЕР_1 , виробництва американської фірми «Mossberg», необережно натиснув на спусковий гачок, в результаті чого здійснив постріл у потерпілу, внаслідок чого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла по подвір`ю за вказаною адресою в цей момент, отримала вогнепальне поранення в область грудної клітки.
Своїми необережними діями обвинувачений ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального дробового проникаючого сліпого поранення грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів, що підтверджується наявністю вхідної вогнепальної рани на передній поверхні грудної клітки та 50-ти менших вхідних вогнепальних ран, численних ушкоджень серця та обох легень, шроту в обох легенях та серці.
ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_8 померла під час транспортування до медичного закладу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, детально давши у суді показання по факту вбивства, вчиненому через необережність. Обвинувачений дав показання, що 27 лютого 2022 року він із ОСОБА_9 вирішили зарядити зброю, так як була інформація, що розбили колону і російські солдати бігають по лісах та полях. Для цього вирішили зарядити зброю, щоб в разі чого був якийсь захист. Він виніс зброю із будинку і сказав усім своїм рідним відійти від лінії вогню, можливо в будинок або за будинок, бо він не так часто користується цією зброєю, та й взагалі це зброя. Зброю спорядили перший раз, оскільки вона нова і він нею взагалі не користувався, не стріляв патронами, то не заходили патрони у закладки у якийсь магазин. Він набрав ОСОБА_10 , у нього така зброя, купували разом, який пояснив, що якщо людина у бронежилеті або касці, то ці патрони, що він спорядив не годяться. Вони відійшли в сторону, він розрядився та попросив ОСОБА_11 зібрати патрони та перерахувати їх, після чого склали їх назад в коробку. Повернулися назад, лавка там стояла, мама постелила на нього покривало і вони там споряджали зброю. І знову з іншим патроном у нього почало щось не виходить, магазин з низу, він нагнувся, бо біля нього був ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , це кого він візуально контролював, всі інші були за будинком. Він почав прокручувати зброю і в цей час пролунав постріл, він підняв голову, щоб подивитись чи хоч ні в кого не попав. Піднявши голову побачив, що падає людина. На той час він ще не бачив хто падає, він кинув зброю чи побіг з нею не пам`ятає. Коли підбіг, побачив поранене тіло своєї сестри ОСОБА_8 . Вони підігнали машину та почали швидко її затягувати туди, щоб відвезти в лікарню. Почав викликати швидку, також здзвонився з однокласником, який працює на швидкій допомозі, тому їм на зустріч виїхала швидка, але до міста Прилуки доїхали на його автомобілі. Біля автовокзалу по вул.Пирятинська зустрілися зі швидкою, але на жаль на той момент сестра померла. Щиро кається у скоєному, просить суд суворо не карати.

Потерпіла в судовому засіданні повідомила, що 27 лютого 2022 року трапився нещасний випадок у сім`ї, умислу в діях її сина не було. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Просить суворо його не карати, оскільки він один єдиний на кого вона може покластись (розраховувати).

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.
Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_6 у судовому засіданні не добуто.
Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доказаною, і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, особливості й обставини його вчинення, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання характеризується виключно позитивно, згідно довідки психоневрологічного відділення поліклініки КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» від 06 травня 2022 року за №78 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 06 травня 2022 року за №160 на диспансерному обліку не числиться і за медичною допомогою не звертався, одруженого, зі слів маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, наявність кількох обставин, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що обтяжує таке, та враховуючи позицію потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила суворо не карати обвинуваченого, який повністю усвідомив тяжкість злочину, осудив свої дії, визнав вину та щиро розкаявся, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції даної статті.
При цьому, суд, враховуючи позицію прокурора та потерпілої щодо міри покарання, вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому йому необхідно при призначенні покарання застосувати статтю 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України
Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Визначене покарання, на думку суду, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 року).
По матеріалам кримінального провадження потерпілою цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, стягнути з обвинуваченого на користь держави на підставі ст.ст. 118, 124, 126 КПК України

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертизи по даному кримінальному провадженню 5148 грн. 60 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:
-гладкоствольну мисливську рушницю 12 калібру моделі «М500» № НОМЕР_1 , виробництва американської фірми «Mossberg»-конфіскувати;
-41 мисливський патрон 12 калібру- знищити;
-шість демонтованих мисливських патронів 12 калібру у двох паперових згортках-знищити;
-три гільзи- знищити;
-дозвіл на зброю № НОМЕР_2 , виданий 08 вересня 2020 року - залишити в матеріалах кримінального провадження;
-клапоть шкіри трупа ОСОБА_8 - знищити.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.
Суддя Наталія ФЕТІСОВА