Провадження № 274/31/19
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/165/22

І м е н е м У к р а ї н и
07.11.22 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретарів судового засідання . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/31/19 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, на час подій фахівця шахового клубу «Біла тура» МЦФЗН «Спорт для всіх», на даний час безробітній, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 156 КК України,

за участі

прокурорів . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_12

законного представника малолітньої потерпілої . ОСОБА_13

педагога . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_14

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_15

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

У невстановлений досудовим слідством час та місці у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо раніше знайомої - його вихованиці шахового клубу «Біла тура» малолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із метою реалізації свого злочинного умислу, а саме: задоволення власної статевої пристрасті, спрямованої на розбещення малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , 25 жовтня 2018 року у період часу з 17 год. 52 хв. до 18 год. 25 хв. ОСОБА_7 , переконавшись у відсутності батьків та інших дорослих осіб, усвідомлюючи, що вчиняє розпусні дії щодо малолітньої, діючи з сексуальних мотивів, бажаючи цього, свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді впливу на нормальний моральний та фізичний розвиток дитини, а також формування аморальних поглядів у дитини, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами, перебуваючи у приміщенні шахового клубу «Біла тура» на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 , посадив малолітню ОСОБА_12 до себе на коліна та здійснив фізичне розбещення дитини, що полягло в поцілунках в губи та доторканнях до стегна дівчинки.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 156 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що у 1985 році його запросили працювати тренером з шахів у ДЮСШ і з того часу він викладає для дітей, має стаж роботи 33 роки. За цей час виховав багато сильних шахістів, навчав логіці, прогнозуванню. Має багато вдячних вихованців, їхніх батьків, має нагороди, подяки від міста, області. З 2007 до 2018 року викладав у міському центрі «Спорт для всіх» фахівцем у шаховому клубі «Біла тура».

У 1989 році він познайомився з найдревнішим Священним Письмом - Ведами, розпочав духовну практику. Щоб досягнути вищої цілі у житті потрібно відмовитися від всього гріховного. Відповідно до Вед до гріховного належить і алкоголь, і куріння, і наркотичні засоби, азартні ігри, незаконний секс. Секс відповідно до Вед дозволяється лише з дружиною і лише з метою зачаття, у всіх інших випадках це також гріх. Тому він відмовився від всього цього, в тому числі він вже понад тридцять років не їсть м`яса тварин. Після початку своєї практики він розповів про відношення до сексу і своїй жінці, та була в шоці. Вони ще два роки прожили і розійшлися. З того часу він живе лише для ОСОБА_16 і секс його взагалі не цікавить, тому всі звинувачення його є надуманими.

Потерпілу ОСОБА_17 у шаховий клуб рідні привели, коли їй ще не було шести років. Тоді клуб знаходився ще по вул. Леніна, 5. Єва відразу показала себе незвичайною дитиною, дуже талановитою. Спочатку потерпілу постійно приводив дідусь, який очікував закінчення заняття. Для дітей такого віку заняття тривають до 45 хвилин, зазвичай з 15 до 15.45, інколи до 16 години. Після 16-17 години заняття проводяться лише для дітей віком понад 9-10 років, тих які досягли хоча б другого розряду. У 2013 році у клуб приїхав мер ОСОБА_18 , який запитав про потреби, він сказав, що потрібне краще приміщення, ОСОБА_19 погодився і вони переїхали на Новоіванівську, 21 в м. Бердичеві. Єва займалася з 15 до 16 години чотири рази на тиждень, стала приходити в більшості сама, все рідше і рідше її приводив дідусь, інколи приводила бабуся, але найчастіше приводила мати. Після того, як потерпіла перейшла у п`ятий клас, додали уроки, почала приходити о 16, 16.30, 17 годині і тому почала уходити останньою, а не тому, що він казав їй залишатися. Єва досягла І розряду і у неї з`явилася зіркова хвороба, вона перестала реагувати на його зауваження, почала неадекватно себе поводити, могла його вкусити, якось замахнулася вдарити, могла бігати по клубу, втручатися у партії інших дітей тощо. У грудні 2016 року він прибіг на крики дітей, побачив, що хлопець на ім`я ОСОБА_20 лежить на підлозі виявилося, що ОСОБА_21 вдарила його ногою і штовхнула. Він сказав потерпілій, щоб вона вибачилася, але та відмовилася. Тоді він сказав, щоб вона йшла додому, але потерпіла не пішла і простояла у коридорі до кінця занять. Потім вона почала просити у нього пробачення. Він сказав, що несе відповідальність за всіх дітей у клубі, вона стає для них небезпечною, і хоча повноважень виганяти з клубу у нього немає, але за таких умов хай шукає собі іншого тренера. Єва почала плакати, казати, що такого більше не повториться. Спочатку він не реагував, але вона продовжувала плакати і він зрозумів, що вона не прикидається, побачивши, що від сліз вона аж задихається, злякався. Він посадив ОСОБА_22 на стіл, дав води, сам пішов за свій стіл. В цей момент потерпіла підійшла до нього і сіла йому на коліна та поклала голову на його плече. Вони мовчки просиділи хвилин 15, у нього з`явилося відчуття жалості до дитини, у нього з`явилися сльози, потім Менн витерла його сльози і чмокнула його у губи як дитина. Він сказав у м`якій формі, щоб це було останній раз, вона сказала, що більше такого не повториться, що вибачиться перед ОСОБА_20 . З того часу у них відносини зовсім змінилися на краще, потерпіла почала ділитися з ним переживаннями, планами, посвящати у секрети. Він не просив про це, але і не перебивав.

У січні 2017 року потерпіла сказала, що намочила снігом ноги. Він сказав, щоб йшла додому перевзулася, але вона не хотіла, бо мама насварить. Тоді він зняв взуття і почав розтирати стопи, щоб обігріти. Єва запитала: «Геннадій ОСОБА_23 , Ви що у мене влюбились?». Він запитав, що вона має на увазі, вона відповіла, що бачить, як він опікується про неї, переживає за неї, хоча вона не є рідною. Тоді він розповів про положення Вед, взаємовідносини між людьми і душами, вказав, що він може ставитися до неї лише як до доньки, а вона до нього як батька, від якого не має секретів, він сприймає її лише як живу душу, при цьому вона не є особливою, він так ставиться до всіх дітей. Потерпіла зрозуміла і далі продовжувала з ним, як з другом, ділитися планами, секретами тощо.

Зокрема, потерпіла розповідала йому такі речі, від яких він був у шоці. Так, ОСОБА_21 розказувала, що її рідний батько, який вже має іншу родину за кордоном, мав звичку при ній ходити повністю голим; що застала як мати займалася сексом з чоловіком; що у березні 2018 року вона дивилася п`ять хвилин відео на порносайті; що у травні 2018 року однокласниця їй розповідала, що переспала з хлопчиком, старшим на три роки; що любить дивитися «ужастики» і фільми про любов. Все це вказує на те, що ОСОБА_21 цілком орієнтувалася у статевих відносинах між чоловіком та жінкою і якби він щось вчиняв, вона б розповіла батькам.

Потерпіла є талановитою дитиною, яка має високий інтелект, гарну пам`ять, інтуїцію, вчилася на відмінно, але при цьому має поганий характер егоїстична, вперта, капризна, агресивна до оточуючих, може сміятися над недоліками інших, зверхня. На його думку, причиною цього стало ставлення матері. Якось вони їздили на турнір у Миколаїв, де ОСОБА_21 грала добре, але у п`ятому турі програла дівчині з Хмельницького, яка була нижче рівнем. Він запропонував розібратися, виявилося, що ОСОБА_21 грала з великою перевагою, але потім грубо помилилася і програла. Коли мати потерпілої дізналася, що ОСОБА_21 могла виграти, почала на неї кричати, ображати. Він вийшов, але сварка була голосною, з використанням нецензурної лексики, почув ляпас, видно у них у сім`ї так прийнято, що потім підтвердила у розмові і потерпіла. Також мати потерпілої дозволяє їй занадто велику кількість часу проводити у Інтернеті, грати у віртуальні ігри, дивитися по ночам фільми, що призводить до неповноцінного сну. Все це призвело до того, що потерпіла грала непогано, але потрапила у цейтнот і почала програвати у наступному турнірі. Він це роз`яснив матері ОСОБА_24 , сказав, що можливо треба знятися з турніру, зробити перерву, але мати потерпілої лише сказала, що вона «вбухала» стільки грошей не для того, щоб дочка відмовилася від шахів.

Про 05 жовтня 2018 року хоче розповісти окремо. 06 жовтня ОСОБА_21 мала їхати на турнір у Чернігів. Домовилися, що потерпіла прийде 05 числа для останніх приготувань, при цьому ще вдень мати потерпілої сказала, що прийде не пізніше 19 години. Єва прийшла приблизно о 16 годині. До 17-ї займалися. Близько 17 години до нього прийшла старша донька знайомих ОСОБА_25 , яка на той час була студенткою у Кракові. Вони з ОСОБА_26 почали розмовляти. Але під час бесіди у розмову постійно втручалася потерпіла. Він зробив зауваження, але ОСОБА_21 не реагувала, сказала, що втомилася займатися. Йому потрібно було вийти і коли він повернувся, виявив, що ОСОБА_21 сидить на його стільці та посміхається. Він попросив звільнити стілець, але потерпіла відмовилася. Тоді він взяв інший стілець і продовжив розмовляти з ОСОБА_27 . У якийсь момент ОСОБА_21 сказала: «А я!». Він знову зробив зауваження, щоб не втручалася у розмову дорослих, що веде себе як дикунка. Потерпіла у відповідь вдарила його у руку та штовхнула у плече. Мишковська, дивлячись на все це, сказала, що їй треба йти. Він провів ОСОБА_26 , вибачився за поведінку ОСОБА_24 . Коли повернувся, потерпіла сиділа з переможним виглядом. Це було о 18.35. Він сказав, що більше не може терпіти такої поведінки, що все розповість її матері. Потерпіла почала плакати і він вирішив перед змаганнями не накаляти ситуацію. Сказав, що буде мовчати, але потерпілій потрібно піти вмитися, щоб мати не бачила, що плакала, бо виникнуть питання і тоді доведеться розповісти правду. Коли вернулася ОСОБА_21 , вони стояли біля його робочого столу, почули кроки, він пішов до столу з дошкою, зайшла мати ОСОБА_24 , поговорили і вони пішли додому. Це все, що трапилося 5 жовтня, а показання потерпілої про цей день є неправдою, нічого між ним та нею не було і бути не могло, він ще вдень знав, що в цей час прийде мати потерпілої, відповідно ніяк не міг вчиняти будь-які дії.

Потерпіла з матір`ю поїхали на турнір у Чернігів. Він говорив з ними по телефону. Єва виграла турнір. Всі почали писати привітальні пости, в тому числі написали, що потрібно привітати і його, як тренера. Привітала його і матір потерпілої. 16 жовтня мати з ОСОБА_28 зайшли у клуб і мати сказала, що потерпіла декілька днів не буде ходити у клуб. 23 жовтня вже він передзвонив, сказав, що очікується фінал України, потрібно, щоб ОСОБА_21 готувалася і якщо вона не прийде на наступний день на заняття, він знімає з себе будь-яку відповідальність і вони будуть готуватися самі. 24 жовтня близько 17 години у клуб прийшла ОСОБА_21 . Інших дітей у цей час у клубі не було, але був директор, який ставив новий замок. Вони позаймалися, близько 18.30 ОСОБА_29 подзвонила мати, потерпіла зібралася і пішла додому. Покази потерпілої про події 24 числа є повною ахінеєю.

25 жовтня 2018 року ОСОБА_21 прийшла у клуб близько 17 години. Вони сіли за центральний стіл і почали розбирати партії, зіграні у Чернігові, займалися близько години. Були ще учні, але за 15 хвилин інші пішли і вони з ОСОБА_28 залишалися вдвох. Сиділи, розбирали партії за центральним столом, десь до 17.50-18.00. Розмов, крім як про шахи, не було, сиділи по різні сторони столу. Далі він сів за свій стіл за метри 3-4 та включив програму, щоб показати дебюти майстрів. Сидячи на своєму кріслі, сказав ОСОБА_29 : «Ти так і будеш там сидіти, іди сюди». При цьому не казав, щоб вона сідала на коліна, вона зазвичай сідає на стілець поруч (см 30-40), але на цей раз ОСОБА_21 піднялася, підійшла до нього і сіла йому на коліна. Це лише другий раз ОСОБА_21 сиділа у нього на коліна. У цей момент він дивився на комп`ютер і був обернений лицем до комп`ютера. Він подумав, що вона підлизується до нього за пропущений День народження 18 жовтня. Зауважень щодо того, що сіла на коліна, він потерпілій не робив. Він запитав про її обіцянку подарувати фото на день народження, бо він збирався зробити фотогалерею випускників клубу, але на це ніби ОСОБА_21 нічого не сказала. Єва дістала телефон і почала показувати якісь фото, сиділа на колінах хвилин 25. Партію не розбирали, він бачив, що вона не хоче займатися. Чому не зняв з колін для нього не було принципіально, думав, що вона таким чином хоче відпочити, поспілкуватися. У той день його переповнювали позитивні емоції за прекрасний результат ОСОБА_24 , остання сиділа у нього на колінах і спілкувалася як ні в чому не бувало. У якийсь момент він відчув від потерпілої тривогу і страх, ознаки їх описати не може. Без будь-якого сексуального мотиву, по рекомендації психологів, як батько цілує доньку, він почав ніжно доторкатися своїми губами до обличчя потерпілої, в тому числі до губ, у інші ділянки тіла не цілував. По нозі потерпілу він не гладив, просто поклав праву руку на джинси. Також правою рукою поправляв волосся, щоб заспокоїти. Єва сама зіскочила з колін, коли почула тупіт людей, які біжать, це було четверо в цивільному одязі, як він потім дізнався - працівників поліції. По яких критеріях обвинувачення визначило, що його дії мали сексуальний характер не зрозуміло, якби у нього була сексуальна мета, він би не обмежився поцілунками, а вчинив би і інші дії, він не доторкався ні до грудей, ні до сідниць тощо, не намагався розстібнути одяг, розмов на сексуальні теми не було. У нього працівники поліції потім вилучили телефон, в клубі, вдома проводили обшук, нічого не знайшли.

На його думку, залишилося лише пояснити, чому потерпіла надає наглі неправдиві показання. Він вважає, що потерпіла ОСОБА_12 дуже амбіційна, але для зайняття шахами на серйозному рівні потрібно чимось жертвувати, а ОСОБА_21 до цього не готова, не готова залишитися без розваг. Потерпіла вже тривалий час хотіла припинити займатися шахами, але не могла цього сказати матері, рідним. Тому 05 жовтня, коли мати почала допитуватися, скористалася ситуацією і видумала історію, оговоривши його. Думає, що її образило, що у той вечір він спілкувався з ОСОБА_30 і не звертав на неї уваги, тому вона затаїла злобу і намагалася помститися. На те, що він каже про мотиви потерпілої вказує і те, що вона, вигравши фактично полуфінал України у Чернігові, на фінал навесні 2019 року так і не поїхала. Він вже 30 років займається духовною практикою і не міг вчинити те, що написано у обвинувальному акті.

Допитаний за клопотанням захисника свідок ОСОБА_31 пояснив суду, що він займається у шаховому клубі «Біла тура», що знаходиться біля МРЕО, живе неподалік. На час подій займався три роки. Тренер у нього був лише один обвинувачений ОСОБА_7 . Обвинувачений завжди був спокійним, доброзичливим, нормально ставився до дітей, до всіх ставився однаково. Інцидентів у клубі не було. Заняття у клубі починалися о 14-14.30 і тривали до 17-18 години, бувало, якщо потрібно готуватися до турніру, то потрібно було залишатися і пізніше. Давали більше задач, як кращим гравцям, йому, його сестрі, Здоренкам та ОСОБА_32 . Потерпіла навчалася з 5-6 років, мала 1 розряд (він має другий), мала найкращі досягнення у клубі, майже завжди вигравала. У клубі ОСОБА_21 вела себе не дуже: могла балуватися, бігати, зачіпати, необережно словесно образити, мабуть хотіла привернути до себе увагу. Тренер інколи робив їй зауваження. 25.10.18 все було як завжди. Він прийшов близько 15 години, займався до 16.30-17 години. Близько 17 години пішов. У клубі залишалися тренер, потерпіла і ще два-три учні.

Як показав свідок ОСОБА_33 , він займався шахами у клубі «Біла тура» приблизно з 2013 року, обвинувачений ОСОБА_7 був його тренером. Обвинувачений до учнів ставився добре, не ображав, любимчиків не мав, був спокійним, врівноваженим, лише якщо хтось вів себе неадекватно, міг подзвонити батькам. Потерпілу ОСОБА_17 він знає, спілкувався з нею у шаховому клубі. Пересікалися з нею не часто, бо він і у клуб ходив не дуже часто, і приходив раніше, уходив близько 16 години, вона ж приходила пізніше. Інколи ОСОБА_21 балувалася, могла обізвати інших дітей. Якось він був з ОСОБА_34 на змаганнях у Коростені, тоді тренер з ними не їздив. По дорозі туди Єва вела себе нормально, а на самих змаганнях забрала телефони і сказала, що бути бити «щелбан» тим, хто програє. Він програв у 4 турі і вона вдарила його по щоці, він стерпів. По відношенню до ОСОБА_7 потерпіла могла поводити себе неадекватно: обвинувачений казав їй займатися, а вона його не слухала; одного разу він бачив, як ОСОБА_35 вкусила ОСОБА_7 за руку і замахнулася на тренера. Тоді обвинувачений насварився на потерпілу, чим ситуація закінчилася, не знає. 25 жовтня 2018 року у клубі не був.

З показань свідка ОСОБА_36 вбачається, що він пішов у шахову секцію у 6 років. Через рік після нього у клуб прийшла потерпіла ОСОБА_37 . Клуб спочатку розташовувався біля базару, потім - в районі вокзалу. Він ходив три рази на тиждень, плюс/мінус, заняття тривали по півтори години. Обвинувачений ОСОБА_7 був їхнім тренером, завжди був спокійний, голос не підвищував, любимчиків не мав. Він з потерпілою досить часто грали у клубі, рішали задачі. Він з потерпілою приблизно на одному рівні, тому тренер просив його грати з потерпілою. Єва дуже гіперактивна, часто задирає інших дітей. Коли почала дорослішати, почала огризатися до обвинуваченого, якось був випадок десь у 2017 році, що вкусила того за палець, іншого разу замахувалася стільцем. Обвинувачений робив їй зауваження, вона не реагувала, міг виставити за двері. Якось він чув від ОСОБА_24 , що вона не хоче займатися, але клуб вона не залишала. Єва не любила програвати, тому грала або з ним, або з дітьми послабіше, з тренером не грала. Дійсно було таке, що вони з ОСОБА_28 залишалися після занять, грали, бо тільки вони були суперниками на рівних, було таке, що він уходив, а ОСОБА_21 залишалася, як часто не скаже. 25 жовтня він у клубі не був.

Будучи допитаною свідок ОСОБА_38 показала, що коли її донька ОСОБА_25 йшла у перший клас, виникло питання, куди її влаштувати на якусь секцію. Запитувала у знайомих, порадили тренера з шахів обвинуваченого ОСОБА_7 . З 2001 року донька займалася у обвинуваченого, обвинувачений навчив її грати. Жодних нарікань на обвинуваченого у них не було, навпаки, все було добре, обвинувачений, спокійний, врівноважений, уважний, у них були дуже гарні відносини, обвинувачений приходив до них в гості. У 2010 році донька поступила у ВУЗ у Кракові. Але коли приїжджала, ходила до обвинуваченого поспілкуватися. Донька розповідала, що так і почула про ОСОБА_22 , тоді зайшла ОСОБА_21 , почала бігати по приміщенню, обвинувачений зробив зауваження, в потерпіла замахнулася стільцем, на наступне зауваження пішла на обвинуваченого з кулаками, більше про ОСОБА_22 вони з донькою не говорили. На час подій донька приїхала у Бердичів і 06 жовтня мала повертатися у Краків. 05 жовтня донька пішла до ОСОБА_7 . Близько 19 години донька повернулася та розповіла, що коли прийшла у клуб, ОСОБА_21 займалася біля комп`ютера. Донька сіла розмовляти з обвинуваченим, але розмови не вийшло, бо ОСОБА_21 постійно втручалася з репліками. Обвинувачений декілька разів робив зауваження і потерпіла вдарила його по руці і штовхнула, тобто вела себе незрозуміло. Донька подивилася на це все і пішла, обвинувачений пояснював, що ОСОБА_21 дуже знервована, бо на наступний день має їхати на змагання. На час цих подій доньці було 24 роки. Про події 25.10.18 вона дізналася з телебачення, дуже здивована подією.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_12 пояснила суду, що вона прийшла у шаховий клуб «Біла тура», коли їй було 5 років, тоді клуб був ще у іншому місці, її приводив дідусь. Деякий час вона походила, почала перемагати. Якось, коли їй було років НОМЕР_1 , її покликав її тренер обвинувачений ОСОБА_7 до себе у кімнату, яка знаходилася поруч з залою, де тренувалися діти. Більше нікого у кімнаті не було. Обвинувачений посадив її на коліна і поцілував. За роки три до подій клуб переїхав у будинок, у якому вона проживає, почала ходити на заняття майже кожен день. На цьому місці все продовжувалося так само: проходили заняття, діти уходили, вона залишалася, обвинувачений її цілував, але поцілунки вже були не тільки в губи, обвинувачений цілував її статеві органи, чіпав їх, потім, в літню пору, коли їй було років 9, почав оголювати свій статевий орган і казав, щоб вона цілувала його. Вона не хотіла, але цього робити, їй було неприємно, але тренер казав, що у такому випадку вона може уходити з клубу, а займатися шахами вона хотіла, хотіла досягнути якихось вершин. Матері не розповідала, бо і боялася, і було соромно. На заняття вона приходила десь о 16 годині, потім обвинувачений казав, щоб вона залишилася додатково, півгодинки вони ще займалися, а потім описане вище відбувалося. При цьому обвинувачений казав, що у неї є потенціал і це ніби як винагорода, обвинувачений казав, що до неї були і інші дівчата, з якими він робив таке ж саме: ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 і ОСОБА_42 . Одну з дівчат вона взагалі не знає, про двох інших знає лише, що вона старші і раніше вчилися у обвинуваченого, а з ОСОБА_43 вона займалася. При цьому були випадки, що вона з ОСОБА_44 залишалися після основних занять. Потім обвинувачений цілувався з ОСОБА_45 , а вона була присутня. Одного разу за вказівкою обвинуваченого вони з ОСОБА_44 цілувалися. Інколи вона казала обвинуваченому, що не хоче цим займатися, вони сварилися, він казав, що вона тоді буде ходити як і всі, але потім знову казав, щоб вона затрималася і знову казав, що або вони продовжують, або вона уходить.

За день до змагань, 05 жовтня 2018 року все було як завжди: після занять вона сиділа на колінах у обвинуваченого на місці тренера, комп`ютер був вимкнений, вони цілувалися в губи. Почули як хлопнули двері. Вони піднялися та пішли до столу з дошкою. При цьому обвинувачений поправляв одяг, а вона пригладжувала волосся. Зайшла мама і побачила, що йдуть до столу, зрозуміла, що щось не те. По дорозі додому мати почала її розпитувати, вона спочатку віднікувалася, але потім розповіла все. Далі вона поїхала на турнір, який тривав з 05 до 17 жовтня. Розповівши матері про те, що коїться, скинувши тягар, грала у своє задоволення, виграла турнір. Обвинувачений на турнір не їздив, розбирали партії у телефонному режимі. Раніше обвинувачений їздив з ними двічі на турніри, на турнірі у Вишгороді вони проживали у готелі у різних номерах, але коли мама на один день уїхала, обвинувачений прийшов до неї у номер, де її цілував, цілував її статеві органи.

Спочатку вони з матір`ю рішили, що вона просто більше не буде ходити у клуб. Але потім мати порадилася з сестрою, вирішила піти у поліцію, по дорозі з Чернігова заїхали у Житомирі у поліцію. Там її розпитував якийсь працівник поліції, вона в них не розбирається, друкував те, що вона розказувала, на комп`ютері. Це зараз вона розуміє, щоб обвинувачений ставився до неї, як до коханки, на той час вона цього ще не розуміла. Після цього вона перший тиждень казала обвинуваченому, що прихворіла, щоб працівники поліції підготувалися до відеозапису. За два дні до подій їй подзвонив обвинувачений і сказав, що якщо вона не прийде, то може взагалі не приходити. Тому перший раз 24 числа вона ходила, коли ще не знімалося на камеру. Працівники поліції сказали їй вести себе як звичайно. Вона прийшла, все було як і раніше, вони позаймалися, потім цілувалися, потім подзвонила мати і вона пішла додому. На наступний день вона вже прийшла у клуб після поліції, вже все фіксувалося на відеокамеру. Працівники поліції сказали їй вести себе як звичайно, не казали, що саме їй потрібно зробити. Близько 17 години вона прийшла у клуб, пішла за стіл займатися шахами, з годинку позаймалася. Далі обвинувачений її покликав, вона сіла до нього на коліна, вони почали цілуватися. Потім їй на вайбер скинула повідомлення, що йдуть, вона встигла злізти з колін і забігли працівники поліції. Потім вона ходила до лікаря-психолога, була на експертизі там було 2-3 лікарів, яким вона відверто все розповіла. Раніше їй подобалося займатися шахами, зараз не займається і тому, що у будь-якому разі її б розпитували про ситуацію, і тяга пройшла. При призначені покарання хоче, щоб обвинуваченого посадили.

На запитання обвинуваченого потерпіла показала, що інколи обвинувачений питав про плани, переживання, стосунки з батьками, ровесниками, вона розповідала, ініціатором таких розмов був обвинувачений. Як і всі вона сварилася з мамою, просто кричали, мати її не б`є. 05 жовтня вона спочатку соромилася розповісти мамі про дії обвинуваченого, потім мати їй роз`яснила, що такі дії є незаконними і тоді вона все розповіла, тиску з боку мами не було. Перед поїздкою на Чернігів, 05.10.18, коли вона прийшла у клуб, хтось із дітей був, хто саме - не пам`ятає. Коли всі пішли і вони залишилися вдвох з обвинуваченим, вони сиділи за столом і цілувалися. Під час занять у неї серйозних конфліктів з іншими учнями не було. Обвинувачений питав у неї, чи дивиться вона романтичні фільми і «ужастики», вона відповідала, що так. Їй подобається сидіти у соцмережах, дивитися фільми, серіали, мати в принципі не забороняє, тільки вночі. Коли вона пішла у старшу школу, уроки у неї були або до 14.10, або до 16-ї. Коли до 14.10, вона приходила додому, робила уроки і приходила у клуб десь о 16 годині, а коли уроки до 16-ї, вона уроки не робила і приходила у клуб приблизно о 16.30. Бувало, що затримувалася у клубі до 19 години. 25.10.18 вони закінчили розбирати партію і обвинувачений запросив її сісти на коліна. Чи говорив це конкретно словами, сказати не може, але взагалі весь час обвинувачений казав сідати йому на коліна. Це тривало останні 3-4 роки. Вона приходила о 16 годині, учні уходили близько 17 години, а вона залишалася. Ці роки вона ходила у клуб практично кожного дня, крім неділі. По суботам вона приходила десь на годинку. У цей день вони майже ніколи не займалися: вона приходила, він саджав її до себе на коліна, цілував, потім оголював свій статевий орган і вона його цілувала, він же також цілував її статеві органи. 25.10.18 були тільки поцілунки в губи. Легко сказати «хочу кинути шахи», тяжко кинути, тим більше коли на кону півфінал України; обвинувачений їй казав, що вона має великі можливості. Думає, що бажання кинути шахи у неї пов`язане з обвинуваченим. Про свої бажання покинути шахи матері до подій не говорила, думала, що у неї серйозний рівень. Вона не може знати про гарантії впевненості обвинуваченого, що інші дівчата, яких він розбещував, не розкажуть батькам, як і не може знати, щоб казав обвинувачений, якби вигнав її із клуба.

Як показав свідок ОСОБА_46 , він є директором Міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх». З обвинуваченим ОСОБА_7 познайомився у 2008 році, коли прийшов на роботу провідним фахівцем, це вже у 2012 році став директором. Обвинувачений на той час вже працював спеціалістом, практично є монополістом з викладання шахів у місті. На час подій ОСОБА_7 працював у клубі «Біла тура» центру на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 . Переїхав клуб туди у 2014-2015 роках, приміщення, де займаються діти, де можна попити чай, каву, не зачиняються, зачиняється лише кабінет адміністрації. За час роботи у нього з обвинуваченим виникали непорозуміння лише з технічних питань: по документації, ремонту тощо, зауважень же щодо викладацької роботи до ОСОБА_7 у нього не було, всі поставлені завдання обвинувачений виконував. У робочий процес ОСОБА_7 він не вникав. Охарактеризувати обвинуваченого може як такого, якого він ніколи не бачив у стані сп`яніння, курящим цигарки, те що він просив, обвинувачений виконував. Будь-яких скарг на ОСОБА_7 як від батьків, так і від дітей за час роботи не було. Графік роботи у них з 12 до 19 години, контролювати приход-уход обвинуваченого він не контролював, ОСОБА_7 мав доступ до всіх приміщень клубу, у нього були ключі. Обвинувачений проводив заняття з дітьми, у тому числі індивідуальні, супроводжував особливо перспективних дітей на турніри, очолював команду міста. Про потерпілу ОСОБА_12 знає, що та почала ходити у клуб з шести років, була дуже перспективною спортсменкою, регулярно вигравала область. На останньому турнірі перед подією потерпіла виграла Україну, на цей турнір обвинувачений не їздив. Про події він дізнався вже після затримання ОСОБА_7 від житомирських поліцейських, вони казали, що у приміщенні клубу була поставлена камера, але він про це не знав.

З показань свідка ОСОБА_47 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 є її тренером, вона ходила до нього на шаховий гурток десь з 2010 року, коли їй було років 10. Ходила до 2017-2018 років, доки не покинула на першому курсі. З обвинуваченим у неї склалися дружні і довірливі відносини, той є порядною людиною, завжди допоможе, надасть пораду. За весь час у неї була лише одна розмова про стосунки між чоловіком і жінкою, ініціатором якої виступила саме вона, вже будучи у університеті, і ця розмова стосувалася зовсім іншої людини. До того ж вона залишалася і наодинці з обвинуваченим, але ніколи ніяких дій щодо неї як до жінки він не вчиняв і ніяких навіть розмов про це не мав, хоча як дівчина вона сформувалася ще у 15 років. Також вона ніколи не чула і не бачила, щоб він чіплявся і до інших дітей. Потерпіла ОСОБА_12 також ходила до клубу, молодша за неї, з нею вона була у гуртку роки чотири. Єва дівчина талановита, грала і з нею, була конкурентною. Коли прийшла, була маленькою, як і всі діти не могла всидіти, бігала, тренер робив зауваження. Потім навчилася концентруватися. Єву любили, так як вона була непосидюча, з нею можна було подурачитися. Єдиний випадок між потерпілою і обвинуваченим, який вона бачила, це колись на змаганнях ОСОБА_21 перемогла і як дитина на емоціях підбігла до тренера та чмокнула у губи. Обвинувачений здивувався, але нічого не сказав, відповіді на поцілунок з боку обвинуваченого не було. На її думку, знаючи обвинуваченого та потерпілу, такого як інкримінують бути не могло, можливо вони один одного не так зрозуміли, вона не думає, що і ОСОБА_21 обмовляє обвинуваченого. Востаннє до подій вона у клубі була наприкінці вересня, принесла подарунок на день народження обвинуваченого, який мав бути 18 жовтня, більше у неї змоги бути у клубі не було. У жовтні ОСОБА_21 перемогла у турнірі, у фейсбуці було виставлено фото, вітали і Єву, і тренера. Про події 25.10.18 дізналася з новин, нічого не знає. Про це вона казала і працівнику поліції на ім`я ОСОБА_48 , але він сказав, що і її притягнуть до кримінальної відповідальності, якщо вона не дасть показання. Їй на той час ледве виповнилося 18 років, а поліцейський був страшний і неприємний, тому вона все підписала. В дійсності вона розповіла все суду, які і пам`ятає, як і розповідала працівникам поліції і прокуратури.

Свідок ОСОБА_49 , будучи допитаною за клопотанням представника потерпілої, пояснила суду, що у неї є донька 2003 року народження, яка почала відвідувати гурток шахів з п`яти років, з 2008 року. З того часу і знає обвинуваченого ОСОБА_7 , який був тренером дитини. Її донька гарно грала у шахи, вигравала турніри, була чемпіонкою, але з якогось часу почала приходити з гуртка у сльозах, не хотіла вертатися у гурток. У 2017 році, коли доньці було 14 років, вона вернулася з гуртка і сказала, що більше туди не піде, бо тренер чіпає «отут», показуючи на статеві органи, казала, що вона «брудна». Після слів дитини вона пішла до юриста порадитися, той сказав, що у них немає доказів, що буде тяганина, вона побоялася завдати дитині травму і тому не пішла у поліцію. Але потім зі ЗМІ дізналася про затримання ОСОБА_7 і дитина їй все розповіла. Дитина ж, дізнавшись про затримання, посвітліла, до того ж часу жила у постійному жаху. Донька розповіла, що протягом років обвинувачений розбещував дівчаток: саджав на коліна, цілував, мацав за статеві органи, відводив у підсобне приміщення, оголював свій статевий орган, примушував його торкатися. Ці дії могли відбуватися не лише наодинці, але і у присутності інших дітей, зокрема, вона точно знає, що дії вчинялися щодо і у присутності ОСОБА_50 , вона особисто бачила, як Квятківський цілував ту у губи. У грудні 2014 року був випадок, коли донька прийшла і сказала, що обвинувачений чіпав її за груди. Тоді вона подзвонила обвинуваченому, той сказав, що вона ненормальна, на другий дзвінок обвинувачений скинув виклик, а далі заблокував її, коли зустрілися на вулиці, втік, у той раз вона вирішила, що кудись звертатися буде некоректно. Після затримання обвинуваченого вона почала цікавитися у інтернеті про долю справи, вийшла на раніше незнайомих їй ОСОБА_35 , знайшла інших потерпілих, їх виявилося 15-16-17 чоловік. Вона ходила у чергову частину поліції, щоб надати показання, але там сказали, що інформації не надають, вона пішла до начальника поліції, але той сказав звертатися у Житомир, що їхня поліція веде справу.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 також підтверджується:

*даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.10.18, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_13 просить притягнути до кримінальної відповідальності тренера спортивної школи «Біла тура» спортивної організації м. Бердичева «Спорт для всіх» ОСОБА_7 , який протягом 2016-2018 років вчиняв розпусні дії щодо її малолітньої доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є ученицею школи (т. 2, а.п. 1-3);

*даними протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи від 30.10.18, під час якого зафіксовано події, які мали місце 25.10.18 у приміщенні спортивного клубу «Біла тура» по АДРЕСА_2 - на відеозаписі зафіксовано, як о 17:50:20 (за годинником запису) ОСОБА_7 сідає на своє робоче місце (крісло за столом, на якому знаходиться монітор). Потім ОСОБА_7 декілька разів каже ОСОБА_12 йти до нього, при цьому обвинувачений відкидається у кріслі назад, монітор не вмикає. Потерпіла підходить не відразу, періодично дивлячись на телефон. Коли ж підходить, потерпіла сідає на стілець праворуч від крісла обвинуваченого. Однак обвинувачений вказує їй сісти до нього на коліна і лише тоді потерпіла це робить. Після цього до 18:25:24 малолітня потерпіла сидить у ОСОБА_7 на колінах. З самого початку перебування на колінах обвинувачений правою рукою здійснює рухи вліво-вправо, кругові по стегну потерпілої; лівою рукою здійснює рухи вниз-вверх по дальньому від камери (лівому) боку потерпілої; протягом всього відеозапису цього часу обвинувачений намагається притулити потерпілу до свого тулубу, протягом всього часу декілька десятків разів обома руками або лише правою намагається примусово повернути голову потерпілої обличчям до себе для здійснення поцілунку саме у губи, декілька разів у нього це виходить; протягом цього часу обвинувачений і правою, і лівою рукою прибирає волосся потерпілої з правого боку для доступу до шиї і обличчя; протягом всього цього часу на відео зафіксовано тривалі, а не мимолітні, ледь торкаючись, як каже обвинувачений, поцілунки у шию, губи обвинуваченого як чоловіка жінки; протягом всього цього часу потерпіла сидить на колінах обвинуваченого, при цьому згорбившись, тримаючи руки перед собою, унеможливлюючи таким чином доступ до грудей, можливість зняття одягу, намагаючись дистанціюватися від обвинуваченого; протягом всього цього часу обвинувачений звертається до потерпілої з висловами типу «ну, Єва…», «ти вже закінчила» (коли ще працював монітор і потерпіла на нього дивилася, потім монітор без використання автоматично погас і на нього ніхто уваги не звертав), «поклади цей вже телефон» з інтонацією про вчинення якихось інших дій; хоча більшість розмови, як і зазначено у протоколі, є нерозбірливою, однак з відео чітко прослуховується, як обвинувачений запитує у потерпілої, чому вона не хоче з ним цілуватися (тобто відповідати взаємністю) і чи це стосується лише цього дня (т. 2, а.п. 11-14). Відповідно до листів Житомирської обласної прокуратури № 09/2-2072-18 від 18.02.21 та СУ ГУНП в Житомирській області № 1657/24-2021 від 12.02.21 06.11.18 процесуальним керівником у провадженні винесено постанову про розсекречення грифу секретності матеріальних носіїв інформації, а саме протоколу та 4-х дисків. У подальшому 20.11.18 направлено листа до СУ з вимогою розсекретити ухвалу про надання дозволу на проведення НСРД відносно ОСОБА_7 та клопотання про його проведення. Усі матеріали, які мають доказове значення були розсекречені та долучені в оригіналах до матеріалів кримінального провадження. Відео- та аудіозаписи, які містяться на оптичних носіях (дисках), що використовувалися для фіксування результатів проведення НСРД не піддавалися фізичному та технічному втручанню. Технічні засоби, які використовувалися при проведенні НСРД відносно ОСОБА_7 , знаходяться на балансовому обліку УОТЗ ГУНП, а їх використання має постійний характер (т. 4, а.п. 50-51, 52). Отже даними протоколу спростовано показання обвинуваченого про його дії і спрямованість таких дій, підтверджено всі фактичні обставини обвинувачення;

*даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , згідно з якою потерпіла ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1, а.п. 14);

*даними протоколу обшуку від 25.10.18, під час якого у приміщенні шахового клубу «Біла тура» по вул. Новоіванівській, 21 в м. Бердичеві виявлено та вилучено, серед іншого, мобільний телефон «Нокіа», імеі: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , листівку у формі сердечка («Валентинка») з написом на тильній стороні, пляшку з надписом «Кагор Український», ємністю 0,75 л, частково заповнену рідиною з характерним запахом алкоголю (т. 1, а.п. 28-39);

*даними протоколу обшуку від 26.10.18, при проведенні якого за місцем проживання ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_3 виявлено та вилучено, серед іншого, фотографії малолітніх дівчаток, вітальні листівки у формі сердечка («Валентинки») з написами на тильній стороні «Гені від ОСОБА_51 » та « ОСОБА_52 від мене» (т. 1, а.п. 82-89);

*даними протоколу огляду предмету, в подальшому визнаного речовим доказом, від 23.11.18, а саме мобільного телефону Nokia Model 2600c-2, імеі: НОМЕР_3 . Під час огляду мобільного додатку «Сообщения-Входящие» виявлено повідомлення з абонентом « ОСОБА_53 », № НОМЕР_5 , з текстом: «У меня все хорошо, приеду завтра позвоню» від 25.10.18 23.17, «У меня все хорошо, доехала вчера нормально» від 17.07.2017 21.23, «Не могу набрать, завтра позвоню. Люблю тебя» 05.07.2017 00.16, «Я уже еду домой, люблю тебя» 29.04.2017 16.02 (т. 1, а.п. 129-130);

*даними висновку комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 361-2018 від 27 листопада 2018 року, відповідно до якого малолітня потерпіла ОСОБА_12 , 2007 р.н., на даний час будь-якими психічними захворюваннями не страждає та не страждала ними в період часу, до якого відноситься скоєний проти неї протиправний вчинок. Виявляє задовільні, як для її віку і розвитку, пам`ять, інтелект, емоційно-вольову сферу, які не виходять за межі вікової норми. Рівень її психічного розвитку відповідає віковим критеріям; процеси синтезу та аналізу, встановлення причинно-наслідкових зв`язків виконує на достатньому для її віку рівні, висновки прості; увага достатня по концентрації, продуктивність пам`яті в межах норми. В питаннях статі практично не орієнтується. Оцінка виниклої ситуації поверхнево-безпосередня, з віковим недоусвідомленням складних, як для її віку, соціально-юридичних термінів та ситуацій. В силу вікової недоусвідомленості в питаннях міжстатевих взаємовідносин неспроможна розуміти протиправну поведінку дорослого по відношенню до неї, в статусі потерпілої усвідомлює себе на формальному, поверхневому рівні. Малолітня потерпіла ОСОБА_12 під час вчинення щодо неї кримінального правопорушення, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством, або іншим хворобливим станом психіки, які б позбавляли її можливості усвідомлювати вчинені з нею дії - не страждала. Загальна психологічна характеристика особистості досліджуваної малолітньої потерпілої ОСОБА_12 : рівень психічного розвитку відповідає нормам її вікового періоду. Судження, як для її віку, послідовні, цілеспрямовані. Увага та пам`ять знаходяться в межах вікової норми. Мислення конкретно-наочне, в звичайному темпі, логічне, операційна сторона мислення не порушена. Рівень шкільних знань на достатньому рівні. Інтелект відповідає варіанту вікової норми. Характерологічно властиво - досяжна до продуктивного спілкування, має достатній вольовий контроль поведінки, емоційну лабільність, особистісну незрілість, відсутність соціального досвіду, не здатність розуміти протиправну поведінку дорослого по відношенню до неї. Малолітня потерпіла ОСОБА_12 не здатна розуміти значення вчинених над нею дій. Малолітня потерпіла ОСОБА_12 , згідно представлених даних, не виявляє психологічних наслідків скоєних проти неї розпусних дій, які б відобразилися на її розвитку та психологічному стані. Малолітня потерпіла ОСОБА_12 ознак вираженого фантазування та навіюваності не виявляє. Малолітній потерпілій ОСОБА_12 властиві наступні вікові властивості: наївність і незрілість суджень, відсутність соціального досвіду, нездатність усвідомлювати соціально-юридичний зміст та соціальне значення скоєних проти неї розпусних дій, природна вікова навіюваність і підкорюваність дорослому, що знаходить своє відображення у досліджуваній ситуації. В силу своїх вікових властивостей не розуміла внутрішню сторону ситуації, не здатна була її аналізувати та передбачати наслідки. Рівень загального психічного розвитку малолітньої потерпілої ОСОБА_12 відповідає її віковому періоду (т. 2, а.п. 29-31). Допитана за клопотанням захисту експерт ОСОБА_54 , яка має 25-річний стаж роботи, з них експертом 18 років, показала, що вона працює в експертній установі, була у комісії експертів при проведенні експертизи малолітньої потерпілої ОСОБА_12 . У комісії експертів були також експерти-психіатри Депутатова і ОСОБА_55 . Всією комісією досліджувалася потерпіла були проведені психологічні спостереження, оцінка, бесіда, досліджувалися матеріали кримінальної справи, у тому числі показання потерпілої. Зазвичай таке обстеження потерпілої триває 20-40 хвилин, присутній хтось із батьків у цій справі вже точно не пам`ятає у зв`язку зі спливом часу. Нормативна база для проведення експертизи використовується звичайна закон про експертизу, ухвала суду, інструкції-положення, які у них лежать у папці, окремої потереби їх діставати не було. При вирішенні питання щодо схильності до фантазування комісією експертів, враховуючи віднесення її до вищих пізнавальних процесів, у потерпілої такої схильності виявлено не було. При вирішенні питання щодо усвідомлення суті сексуальних відносин слід розділяти питання розпізнання характеру і значення: потерпіла розпізнає елементарні питання статі: чоловік-жінка, але у силу свого 11-річного віку не орієнтувалася і не могла орієнтуватися у питаннях статевих взаємовідносин між чоловіком і жінкою, тому відповідь так і звучить: «практично не орієнтується». Оцінка правдивості показань не входить до повноважень експертів, одна з досліджуваних умов достовірності показань це оцінка психічної повноцінності досліджуваної, а потерпіла ОСОБА_12 здорова, могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Відповідь експертів у висновку про те, що ОСОБА_12 покірна, підкорювана дорослим, не суперечить мотивувальній частині висновку, оскільки те, що у спілкуванні дівчинка називає себе впертою, то це є її самооцінка, яка не змінює зовнішнього характеру поведінки, а пояснення матері, що дитина закривається від неї не слухається, свідчать про проблеми у сім`ї. Дитина все рівно у своїй поведінці прислуховується до авторитету дорослих, що формує її поведінку. Питання щодо навіюваності експертами оцінюється з точки зору наявності ознак змішаного інтелекту, слабоумства саме такі діти схильні до навіювання. У випадку ОСОБА_12 таких ознак виявлено не було. Питання про вплив на дитину перегляду фільмів жахів є гіпотетичним, але звичайно, що такий перегляд для дітей має негативний вплив, бо впливає на розвиток страхів і тривог;

*даними висновку амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 349-2018 від 13.11.18, відповідно до якого ОСОБА_7 , 1959 р.н., на даний час психічними захворюваннями не страждає. ОСОБА_7 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, будь-якими психічними захворюваннями не страждав та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебував. ОСОБА_7 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (т. 2, а.п. 36-37);

*даними висновку судово-медичної експертизи № 3089 від 13.11.18, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_12 будь-яких ушкоджень в ділянці зовнішніх органів, ушкоджень дівочої перетинки виявлено не було, і, враховуючи її анатомічну будову (висока, м`ясиста, діаметром 0,8 см) та дані анамнезу життя, можна вважати, що ОСОБА_12 статевим життям не живе, а здійснення статевого акту без порушення її цілості не можливе. Згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95 статева зрілість у осіб жіночої статі визначається з 14 до 18 років, оскільки ОСОБА_12 на час проведення судово-медичної експертизи виповнилося повних 11 років 9 місяців, можна вважати, що вона статевої зрілості не досягла (т. 2, а.п. 43).

Суд не покладає в основу вироку та визнає недопустимими доказами дані наданих суду захисником та представником потерпілої письмових пояснень ОСОБА_56 , ОСОБА_49 , ОСОБА_57 (т. 3, а.п. 242-251, т. 4, а.п. 31-32, 33-37), оскільки законодавцем у ч. 2 ст. 84 КПК України визначено виключний перелік процесуальних джерел доказів і письмові пояснення до таких джерел не належать.

Також суд не покладає в основу вироку та визнає недопустимими та належними доказами дані протоколу проведення слідчого експерименту від 01.12.18 за участі свідка ОСОБА_47 (т. 2, а.п. 15-23), оскільки під час судового розгляду допитана свідок вказала, що його дані не відповідають дійсності, вона вимушена була підписати під тиском слідчого та стосувалися іншої події, тобто не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню.

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування сторони (в тому числі, виклик і допит свідка захисту, від допиту якої відмовився захисник) не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

При цьому судом для забезпечення дотримання вимог статей 22, 42, 43 КПК України (щодо можливості ознайомлення з матеріалами обвинувачення, оцінки доказів), статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Право на справедливий суд), до матеріалів провадження у підготовчому судовому засіданні долучено й інші документи, які надано прокурором, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.

Показання обвинуваченого про те, що він не мав і не міг мати сексуального мотиву, не вчиняв розпусних дій сексуального характеру, суд розцінює як захисну позицію з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому для оцінки наявності чи відсутності у діях ОСОБА_7 складу злочину суд перш за все враховує прямі докази: показання потерпілої, обвинуваченого, дані відеодоказу, якими ці показання підтверджуються.

Так, стороною захисту не заперечується, що 25.10.18 у період часу з 17.52 до 18.25 малолітня потерпіла ОСОБА_12 знаходилася на колінах у обвинуваченого, обвинувачений при цьому контактував рукою зі стегном дівчинки (те, що стегно було одягнене у джинси не відміняє факту, що гладилося саме воно, а не джинси), обвинувачений контактував своїми губами з обличчям, губами малолітньої потерпілої. Обвинуваченим заперечуються лише мета і мотиви цих дій, зазначається, що потерпіла сама була ініціатором цих дій. Водночас з показань потерпілої і, особливо, з даних відео достовірно встановлено, що ініціатором сидіння на своїх колінах малолітньої дівчинки був саме обвинувачений, протягом тривалого проміжку часу обвинувачений вчиняв цілеспрямовані дії сексуального характеру щодо малолітньої потерпілої. Показання обвинуваченого про незначущість, неконкретизованість його дій щодо потерпілої спростовуються даними відео, де чітко зафіксовано спрямованість дій ОСОБА_7 на сексуальні поцілунки, залучення потерпілої до сексуальних відносин. Багато хто із злочинців виправдовує свої дії, вважаючи, що можна красти, грабувати, ґвалтувати, вбивати тощо з тих чи інших причин. Однак дозволеність вчиняти ті чи інші діяння не визначається особою, така дозволеність визначається суспільством і, як наслідок, державою. А з точки зору як моральних норм суспільства України, так і з точки зору загальнолюдських норм моралі коли дорослий чоловік бере собі на руки чужу малолітню дівчинку, після чого протягом тривалого проміжку часу вчиняє дії щодо дівчинки, які і суспільством, і людством в цілому розцінюються як такі, що мають яскраво виражений сексуальний характер, твердження обвинуваченого про те, що він нічого такого не зробив, жодним чином не впливає на оцінку суспільної небезпеки його дій, і з точки зору закону звичайно, що його дії є кримінально караними.

Доводи захисника про неконкретизованість обвинувачення вже були предметом оцінки суду апеляційної інстанції. Відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви у цій частині є обов`язковими для суду першої інстанції. В ході судового розгляду прокурором змінено обвинувачення, уточнено обставини. Крім того, всі фактичні обставини обвинувачення, які інкримінуються ОСОБА_7 , повністю відомі ще зі стадії досудового слідства стороні захисту, саме від цих обставин і захищався обвинувачений, надаючи показання, тобто обвинувачений у повній мірі знав, усвідомлював і захищався від висунутого обвинувачення.

Доводи захисника про визнання недопустимим доказом даних протоколу НСРД з відеозаписами до нього, оскільки на них зафіксовано лише події 25.10.18, хоча слідча дія проводилася ще з 18.10.18, відсутнє першоджерело (оригінал) проведеного НСРД та приладу для його відеозапису, суд відхиляє, виходячи з наступного. Так, суд здійснює судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення, тобто про події лише 25.10.18. Обвинувачений всі дані відеозаписів підтвердив, оспорюючи лише мотив дій, зафіксованих на відео. Всі передбачені КПК України вимоги щодо порядку проведення, фіксування НСРД органами обвинувачення дотримано. Посилання захисника на судові рішення у справі № 752/15019/19 є некоректним, оскільки у розрізі цього питання ці судові рішення стосувалися відеозаписів з камер спостереження супермаркету, у нашому ж провадженні відеозаписи створювалися під час проведення НСРД. Відповідно ж до практики Верховного Суду матеріали звукозапису, відеозапису та інших носіїв інформації (у тому числі електронних), виготовлених слідчим, прокурором із залученням спеціаліста не є копіями, а надаються і визнаються судом як оригінал документа (постанова ВС від 15.01.20 у справі № 161/5306/16-к).

Разом з тим, суд при оцінці цього доказу не може не відзначити, що абсолютно всі злочинні дії обвинуваченого вчинені щодо малолітньої потерпілої, дії, що принижують гідність особи, були вчинені під фактичним контролем працівників правоохоронних органів. На виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, працівники правоохоронних органів перш за все зобов`язані здійснювати захист особи, суспільства та держави, і лише потім забезпечувати швидке розслідування. При цьому під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи (ст. 11 КПК України). Відповідно до ст. 246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про кримінальне правопорушення та особу, яка його вчинила, неможливо отримати у інший спосіб. У цьому ж кримінальному провадженні працівники правоохоронних органів, отримавши відомості про вчинення злочинних дій щодо малолітньої особи, маючи обов`язок захистити цю дитину, не допустити продовження порушення її прав, маючи величезну кількість засобів і методів для розслідування кримінального правопорушення, дозволених кримінальним процесуальним законодавством, натомість фактично організували, сприяли (зі слів потерпілої вказали - веди себе як зазвичай, тобто продовжуй потерпати від розбещення) та спостерігали за вчиненням злочинних дій щодо малолітньої особи, не припиняючи їх протягом тривалого проміжку часу. Звичайно, що проведення інших слідчих, негласних слідчих (розшукових) дій для доказування у цьому кримінальному провадженні потребувало б значно більше часу, зусиль, ресурсів, але ж не робити цього всього за рахунок малолітньої потерпілої, за рахунок продовження щодо неї злочинних дій у сфері статевої свободи та статевої недоторканості, за рахунок продовження завдання психічної травми дитині внаслідок цього, на глибоке переконання суду, є категорично невірним. Працівники поліції фактично скористались тим, що потерпіла ще не могла усвідомлювати значення дій, які з нею виконуються, що витікає і з висновку судової експертизи. Крім злочинних дій вже під контролем працівників правоохоронних органів, працівниками правоохоронних органів не розслідувано події, про які надали показання потерпіла, свідки. Виявлені порушення з боку працівників правоохоронних органів, на думку суду, є підставою для повідомлення належних контролюючих органів для вжиття відповідних заходів. Водночас, хоча цей доказ і отримано внаслідок такого, що принижує гідність малолітньої особи, поводження, однак визнання доказу недопустимим з цих мотивів є неприпустимим, оскільки поводження стосується потерпілої (права обвинуваченого, його гідність у цьому розрізі не порушуються) і таке визнання б істотно погіршувало б саме її становище, сприяючи покращенню становища обвинуваченого, який вчинив дій проти потерпілої, тобто порушувало б права потерпілої, що суперечить принципу верховенства права.

На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 , в межах висунутого обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченому, суд не встановив.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, суд також не встановив.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений раніше не судимий, проживає з матір`ю, яка є пенсіонеркою, з 2007 працював на посаді фахівця МЦФЗН «Спорт для всіх» виконкому Бердичівської міської ради, за місцем роботи характеризувався позитивно, пенсіонер, який з 2005 року лікується у Бердичівській ЦМЛ, діагноз: ІХС, стенокардія напруги ІІ ф.к., атеросклеротичний кардіосклероз СНІ, симптоматична артеріальна гіпертензія. Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги ступінь суспільної небезпеки, обставини та характер скоєного злочину, особу обвинуваченого та санкцію статті, суд призначає покарання у виді позбавлення волі. І лише враховуючи те, що обвинувачений раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягувався, беручи до уваги вік обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити основне покарання не на максимальний строк, визначений у санкції статті, що сприятиме досягненню мети покарання та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Враховуючи здійснення злочину під час викладацької діяльності суд вбачає підстави для призначення додаткового покарання, пов`язаного із такою діяльністю.

Цивільний позов потерпілої адвоката ОСОБА_58 в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_12 про стягнення заподіяної злочином матеріальної шкоди підлягає задоволенню, так як перебування прямого причинного зв`язку між діями обвинуваченого та лікуванням потерпілої підтверджено разом з обвинуваченням, в тому числі медичною документацією та копіями фіскальних чеків (т. 1, а.п. 131-137, т. 3, а.п. 16-23). Разом з тим, суд частково задовольняє позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що така шкода заподіяна протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_59 , враховує глибину, характер та обсяг душевних страждань малолітньої потерпілої, яка саме внаслідок діянь обвинуваченого вимушена була проходити лікування, пережила сильні душевні страждання, пов`язані із сексуальними домаганнями щодо неї, протягом вкрай тривалого часу добиватися справедливості, не отримала від обвинуваченого належного відшкодування та навіть елементарного вибачення. Одночасно суд приймає до уваги похилий вік, соціальне положення обвинуваченого, який є пенсіонером, і до виходу на пенсію отримував невеликий заробіток, бере до уваги, що у межах обвинувачення обвинувачений вчинив лише один епізод злочинної діяльності і суд не може вийти за межі цього обвинувачення, керується при цьому принципом розумності і достатності, і вважає, що визначений розмір відшкодування в сумі 150000 тис. грн. є достатньою справедливою сатисфакцією.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи особу обвинуваченого і суспільно небезпечний характер його дій, приймаючи до уваги призначене покарання, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою з особами віком до 18 років, та займатися навчальною та/або виховною діяльністю осіб віком до 18 років на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування призначеного основного покарання обвинуваченим ОСОБА_7 обраховувати з дня приведення вироку до виконання (затримання та прибуття в установу виконання покарань).

Додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з роботою з особами віком до 18 років, та займатися навчальною та/або виховною діяльністю осіб віком до 18 років на строк 3 (три) роки підлягає самостійному реальному виконанню. Строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Цивільний позов представника потерпілої адвоката ОСОБА_58 в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_12 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 79 коп. матеріальної шкоди та 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: ноутбук «Lenovo» в корпусі чорного кольору модель «80 MJ» серійний номер MP11LT9B з блоком живлення, який відповідно до рішення суду від 21.09.20 передано на зберігання до Міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» - повернути власнику Міському центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх»;

мобільний телефон «Nokia» IMEI98218 з сім картою № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 316 грн. (купюрами 100 грн. - 2 шт., 50 грн. - 1 шт., 20 грн. - 3 шт., 5 грн. - 1 шт., 1 грн. - 1 шт.), 36 оптичних дисків, 56 оптичних дисків, які відповідно до постанови старшого слідчого від 26.10.18 передані на зберігання до камери схову речових доказів Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області - повернути законному володільцю ОСОБА_7 ;

зошит з шахів ОСОБА_60 ; листи обліку відвідування шахового клубу «Біла тура» на 5 аркушах; заяви про дозвіл на відвідування спортивних занять 50 бланків із записами; фотоальбом з фотознімками учасників шахового клубу «Біла тура», які відповідно до постанови старшого слідчого від 26.10.18 передані на зберігання до камери схову речових доказів Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області - повернути законному володільцю Міському центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх»;

листівку у формі сердечка («Валентинка») з написом на тильній стороні; ковдру та дві подушки з принтом різних кольорів; пляшку ємністю 0,75 л. з-під вина «Кагор Український», частково заповнену рідиною з характерним запахом алкогольного напою; 5 фотознімків, дві вітальні листівки, фотознімок, які відповідно до постанови старшого слідчого від 26.10.18 передані на зберігання до камери схову речових доказів Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області - знищити.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.10.18 на майно, вилучене у ході обшуку в приміщені будівлі шахового клубу «Біла тура», що на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 , а саме: ноутбук «Lenovo» в корпусі чорного кольору модель «80 MJ» серійний номер MP11LT9B з блоком живлення; мобільний телефон «Nokia» IMEI98218 з сім картою № НОМЕР_4 ; зошит з шахів ОСОБА_60 ; листи обліку відвідування шахового клубу «Біла тура» на 5 аркушах; заяви про дозвіл на відвідування спортивних занять 50 бланків із записами; фотоальбом з фотознімками учасників шахового клубу «Біла тура»; листівку у формі сердечка («Валентинка») з написом на тильній стороні; ковдру та дві подушки з принтом різних кольорів; пляшку ємністю 0,75 л. з-під вина «Кагор Український», частково заповнену рідиною з характерним запахом алкогольного напою; грошові кошти в сумі 316 грн. (купюрами 100 грн. - 2 шт., 50 грн. - 1 шт., 20 грн. - 3 шт., 5 грн. - 1 шт., 1 грн. - 1 шт.) - скасувати.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити попередній - заставу.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк основного покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 25.10.18 до 12.11.18 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. від 18.05.17) з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Інформацію щодо обвинуваченого ОСОБА_7 а включити до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Головуючий - суддя ОСОБА_1