Справа № 522/2755/23
Провадження № 1-«кс»/522/937/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2023 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморського окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000075 від 08.02.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньо технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2016 за ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у кримінальному провадженні №0000075 від 08.02.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 07 лютого 2023 року ОСОБА_5 , у нічний час доби, більш точного часу встановити не представилось можливим, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов на подвір`я вказаного будинку, де побачив декілька підсобних приміщень, що належать його мешканцям.

В той час у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна з метою його подальшої реалізації задля власного збагачення.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження навісного запірного пристрою у приміщенні яким користується ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 проник до вказаного приміщення.

Далі, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними для потерпілого та перехожих громадян, ОСОБА_5 таємно викрав дробину розсувну металеву, металічний мангал та три візки на колесах на загальну суму 5000 (п`ять тисячі) грн.

Таємно викравши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ; та продовжено строк дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 року № 2738-IX майно ОСОБА_8 на загальну суму 5 000 гривень, ОСОБА_5 покинув місце скоєння ним кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій матеріальний збиток у вказаному розмірі.

Крім того, 07 лютого 2023 року ОСОБА_5 , у нічний час доби, більш точного часу встановити не представилось можливим, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов на подвір`я вказаного будинку, де побачив декілька підсобних приміщень, що належать його мешканцям.

В той час у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна з метою його подальшої реалізації задля власного збагачення.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження віконного скла у приміщенні яким користується ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 проник до вказаного приміщення.

Далі, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними для потерпілого та перехожих громадян, ОСОБА_5 таємно викрав п`ять спінінгів, та три мішки картоплі вагою 50 кг. кожний на загальну суму 2000 (дві тисячі) грн.

Таємно викравши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ; та продовжено строк дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 року № 2738-IX майно ОСОБА_10 , на загальну суму 2 000 гривень, ОСОБА_5 покинув місце скоєння ним кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій матеріальний збиток у вказаному розмірі.

Далі, 07 лютого 2023 року ОСОБА_5 , у нічний час доби, більш точного часу встановити не представилось можливим, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов на подвір`я вказаного будинку, де декілька підсобних приміщень, що належать його мешканцям.

В той час у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна з метою його подальшої реалізації задля власного збагачення.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зламу бокової стіни гаражу, яким користується ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 проник до приміщення вказаного гаражу, де в той час перебував автомобіль HUINDAI GRANDEUR 2008 року випуску р/н НОМЕР_1 сірого кольору, що належить останньому.

Далі, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними для потерпілого та перехожих громадян, ОСОБА_5 таємно викрав акумулятор BOSH60Ah вартістю 3000 (три тисячі) грн, компресор автомобільний вартістю 500 (п`ятсот ) грн., дві пляшки алкогольного напою Procecco (Pasqua) вартістю 250 грн. кожна на суму 500 грн, очищувач повітря XIAOMI в упаковці вартістю 10000 (десять тисяч) грн.

Таємно викравши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ; та продовжено строк дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 року № 2738-IX на загальну суму 14 000 гривень, ОСОБА_5 покинув місце скоєння ним кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому матеріальний збиток у вказаному розмірі.

08 лютого 2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. ст. 207, 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаних злочинів.

09.02.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілих, протоколами допитів свідків, протоколами впізнання та іншими зібраними у провадженні доказами.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та до підозрюваного неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню ризикам та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки ризики не доведені, просили застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілих, протоколами допитів свідків, протоколами впізнання та іншими зібраними у провадженні доказами.

Слідчий суддя, проаналізувавши зазначені докази, надані до клопотання слідчого та належним чином досліджені при його розгляді, вважає, що наявні в матеріалах провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Таки чином, слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена стороною обвинувачення та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Крім того, слідчий суддя вважає, що у клопотанні слідчого доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися до спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений (підозрюваний) може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїда проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний раніше не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності та скоїв кримінальне правопорушення під час відбування іспитового строку.

До того ж, обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Крім того, слідчий суддя при розгляді, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, враховує дані щодо особи підозрюваного, у тому числі зазначені під час розгляду клопотання..

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя враховує, що відповідно до пунктів 34-36 рішення Європейського суду «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його взяття під вартою.

Слідчий суддя також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року, де Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманому були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Враховуючи викладене вважаю, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_5 , в зв`язку з чим клопотання слідчого необхідно задовольнити, застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до восьмидесятий розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні альтернативної міри запобіжного заходу, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вважає необхідним визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 161040 грн., оскільки саме такий розмір застави, у разі його внесення, відповідає критеріям пропорційності, є достатнім та таким, що здатний забезпечити запобіганню встановленим ризикам, виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК Україниу даному кримінальному провадженні та буде помірним для підозрюваного, членів його сім`ї та близьких родичів.

Керуючись ст. ст. 2, 176, 177, 178, 179, 183, 186, 193, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморського окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000075 від 08.02.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком 60днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.04.2023 року.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 161040 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять)гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 .

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, визначитидо 09.04.2023 рокувключно, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: