Справа № 190/424/23
Провадження №1-кп/190/66/23
УХВАЛА

17 квітня 2023 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , будучи обвинуваченим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання строком від 7 до 10 років, розуміючи невідворотність покарання за вчинення ним кримінального правопорушення та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, будучи жителем іншої області, з метою уникнення покарання може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою пошуку доходу, тобто ризики, які існували під час обрання міри запобіжного заходу, не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечували, просили змінити обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обговоривши в судовому засіданні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У вказаному кримінальному провадженні висунуто обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

На цей час обвинувачений та свідки в даному кримінальному провадженні не допитані.

Докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені.

Враховуючи, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення з метою пошуку доходу, оскільки постійного місця роботи та легальних джерел доходів не має.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15 червня 2023 року до 14 год. 00 хвл.

Строк дії даної ухвали - до 15 червня 2023 року до 14 год. 00 хвл.

Ухвалу може бути оскаржено в частині продовження дії запобіжного заходу, до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1