Номер провадження: 11-кп/813/220/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 17.05.2021 року в кримінальному провадженні №0000111, внесеному до ЄРДР 30.04.2016 року яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано не винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 199 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України - у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Монаші, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працевлаштованого, не судимого, з інвалідністю 2 групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано не винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 199 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України - у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 та ОСОБА_11 кожному окремо, пред`явлено обвинувачення в придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті підробленої іноземної валюти, вчинених за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі, а також у повторному вчиненні таких же дій, в особливо великому розмірі за наступних обставин.

В один із днів лютого 2016 року ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому місті в м. Одесі, за невстановлених обставин, діючи з корисливим мотивом та з прямим умислом на придбання, зберігання з метою збуту та збут підробленої іноземної валюти - доларів США, за відповідний відсоток від їх номінальної вартості, без визначення конкретної суми та відсотку, усвідомлюючи, що вказані дії заборонені та є злочином, бажаючи при цьому настання суспільно небезпечних наслідків, будучи обізнаним, що раніше знайомий йому ОСОБА_12 здійснює незаконний обмін валют в районі ринку «Північний» на території м. Одеси, вступив з останнім у відповідну злочинну змову, не ставлячи того в обізнаність про безпосередніх покупців, в інтересах яких він, ОСОБА_9 , виступає.

ОСОБА_12 в даному кримінальному провадженні засуджено вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2021 року шляхом затвердження угоди про визнання винуватості (справа №523/2964/21).

В свою чергу ОСОБА_12 звернувся із вказаною незаконною пропозицією до раніше знайомого йому ОСОБА_11 , будучи обізнаним, що той також здійснює незаконний обмін валют, на що отримав добровільну згоду від останнього, чим дійшов з ним відповідної злочинної змови.

ОСОБА_11 , діючи умисно та за попередньою відповідною змовою з іншими невстановленими особами, з метою запевнення ОСОБА_12 у можливості здійснювати збут підробленої іноземної валюти у невизначених розмірах, не ставлячи того в обізнаність про джерела отримання, за невстановлених обставин, місці та часі передав ОСОБА_12 , а той, в свою чергу, придбав та зберігав з метою збуту, підроблену купюру номіналом 100 доларів США, для її пред`явлення безпосереднім покупцям в якості зразка. При цьому ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 , що номінальна вартість підробленої валюти при збуті буде складати 36%.

Отримавши вказану підроблену купюру, ОСОБА_12 , за невстановлених обставин, місці та часі, передав її ОСОБА_9 в якості зразка, також повідомивши останньому, що номінальна вартість підробленої валюти при збуті буде складати 36%. В свою чергу, ОСОБА_9 , за невстановлених обставин, місці та часі, передав, в якості зразка, цю ж підроблену купюру потенційному покупцю ОСОБА_13 , не повідомляючи тому про відсоток та обсяги можливого збуту.

29 лютого 2016 року ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу ТЦ «Сім`я» (м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога (в даний час вул. Семена Палія), №93А), в телефонному режимі досяг домовленості з ОСОБА_13 про збут останньому 5000 підроблених доларів США за 45% від їх номінальної вартості, тобто за 2250 доларів США. При цьому ОСОБА_9 навмисно назвав ОСОБА_13 більший відсоток від номінальної вартості за продаж підробленої валюти, ніж йому повідомив ОСОБА_12 , бажаючи отримати особисту матеріальну вигоду від її збуту. Про досягнуту домовленість ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_12 , але не поставив того в обізнаність стосовно збільшення відсотку від номінальної вартості при продажі підробленої валюти.

В цей же день ОСОБА_12 , отримавши запевнення від ОСОБА_9 про можливість придбання третіми особами, про яких йому не було відомо, 5000 підроблених доларів США, звернувся до ОСОБА_11 з проханням передати йому для подальшого збуту зазначену суму підробленої іноземної валюти за 36% від її номінальної вартості, на що ОСОБА_11 погодився.

На виконання досягнутої домовленості ОСОБА_11 , перебуваючи на території м. Одеси, за невстановлених обставин та часі придбав у невстановлених осіб зазначену суму підробленої іноземної валюти та зберігав її, з метою подальшого збуту ОСОБА_12 .

Впродовж 01 березня 2016 року ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_12 , а ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_11 , розробили та узгодили спільний злочинний план із збуту ОСОБА_14 підробленої іноземної валюти в сумі 5000 доларів США.

В період часу з 18 години 33 хвилини до 18 години 57 хвилин 01 березня 2016 року ОСОБА_12 , перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, перебуваючи у місті Одесі, за невстановлених слідством обставин, отримав від ОСОБА_11 підроблені 5000 доларів США, чим придбав їх та зберігав при собі з метою збуту ОСОБА_9 .

Діючи на виконання злочинного плану та реалізуючи умисел, спрямований на збут підроблених грошей, ОСОБА_12 в період часу з 19 години 17 хвилин до 19 години 26 хвилин 01 березня 2016 року, перебуваючи біля центрального входу ТЦ «Сім`я», передав ОСОБА_9 раніше отримані від ОСОБА_11 підроблені 5000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів, здійснивши таким чином їх збут, за що від ОСОБА_9 отримав 700 доларів США задля запевнення його у своїй чесності та надійності третіх осіб, в інтересах яких він діє.

Надалі ОСОБА_12 , перебуваючи біля центрального входу ТЦ «Сім`я», від ОСОБА_9 додатково отримав 1100 доларів США в якості останньої частини грошових коштів, призначених за збут підробленої іноземної валюти та 50 доларів США в якості винагороди за виконану роботу. Того ж дня ОСОБА_12 , звершуючи реалізацію спільного злочинного плану, за невстановлених слідством обставин передав ОСОБА_11 отримані від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1800 доларів США.

В свою чергу, ОСОБА_9 , перебуваючи в період часу з 18 години 29 хвилин до 19 години 27 хвилин 01 березня 2016 року в приміщенні кафе «Сканді», за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/2А, зустрівся з покупцем ОСОБА_13 , де передав тому отримані від ОСОБА_12 підроблені 5000 доларів США, а також залишив покупцю в якості винагороди підроблену купюру номіналом 100 доларів США, що була передана в якості зразка в лютому 2016 року. Одночасно ОСОБА_13 в якості оплати за отримані підроблені купюри передав ОСОБА_9 раніше обумовлену суму у розмірі 2250 справжніх доларів США.

В період часу з 21 години 00 хвилин до 21 години 30 хвилин 01 березня 2016 року ОСОБА_13 передав до Управління СБ України в Одеській області отримані від ОСОБА_9 за вищевикладених обставин 51 купюру, зовні схожу на іноземну валюту долари США, номіналом 100 доларів кожна.

Згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 01 березня 2016 року 5100 доларів США складає 138159 грн., що становить великий розмір.

26 квітня 2016 року ОСОБА_15 , перебуваючи в приміщенні кафе «Робін-Бобін», розташоване за адресою: м. Одеса, Соборна площа,2, повторно звернувся до ОСОБА_13 з пропозицією здійснити тому збут підробленої іноземної валюти в сумі 50000 доларів США за 45% від її номінальної вартості, тобто за 22500 справжніх доларів США, на що отримав відповідну згоду.

В цей же час ОСОБА_9 звернувся із вказаною пропозицією до ОСОБА_12 , узгодивши спільні злочинні плани та наміри на здійснення подальшої незаконної співпраці у здійсненні збуту підробленої іноземної валюти без обговорення відсотку номінальної вартості та порядку її передачі.

В свою чергу ОСОБА_12 , наприкінці квітня 2016 року, знаходячись на території м. Одеси, діючи з прямим умислом, направленим на придбання, зберігання з метою збуту та збут підробленої іноземної валюти, перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_9 , звернувся до ОСОБА_11 з пропозицією повторно здійснити збут третім особам, в інтересах яких він діє, підробленої іноземної валюти у сумі 50000 доларів США, на що отримав згоду від останнього. При цьому ОСОБА_11 повідомив, що вартість підробленої іноземної валюти при її збуті буде складати 40% від її номінальної вартості.

Надалі, 30 квітня 2016 року ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 , а той - ОСОБА_9 про те, що він має можливість здійснити збут третім особам, в інтересах яких він діє, 50000 підроблених доларів США в два етапи за формулою 20000 та 30000, однак з різницею у декілька годин та за умови передачі йому одразу всієї суми від їх номінальної вартості, тобто 22500 доларів США. Вказану інформацію ОСОБА_9 в телефонному режимі довів ОСОБА_13 , одночасно вказавши, що збут підроблених банкнот відбудеться за 45% від їх номінальної вартості, на що останній також погодився.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, ОСОБА_11 , діючи 30 квітня 2016 року у змові із ОСОБА_12 , з метою здійснення йому збуту підробленої іноземної валюти, знаходячись на території м. Одеси, за невстановлених обставин придбав у невстановлених осіб, з якими він також перебував у злочинній змові, 20000 доларів США, достовірно знаючи про їх підробленість, після чого став зберігати їх при собі з метою збуту.

Домовившись та узгодивши суму підробленої іноземної валюти, яка склала 50000 доларів США, відсоток та порядок її збуту, ОСОБА_9 близько 17 години 30 хвилин 30 квітня 2016 року прибув в заздалегідь обумовлене місце - до парковці ТЦ «Рив`єра» (Одеська область, Лиманський р-н, с. Фонтанка, вул. Південна дорога,101А), про що повідомив ОСОБА_16 та ОСОБА_12 .

В свою чергу, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 також прибули о 18 годині 15 хвилин 30 квітня 2016 року у визначене місце на автомобілі марки «BMW 745», н/з НОМЕР_1 , під керуванням останнього, з метою збуту підробленої іноземної валюти, де ОСОБА_12 передав ОСОБА_9 раніше отриманий від ОСОБА_11 поліетиленовий пакет чорного кольору, достовірно знаючи про те, що всередині знаходиться перша частина від заздалегідь обумовленої суми, а саме 20000 підроблених доларів США, з метою здійснення останнім їх чергового збуту третім особам за 40% від їх номінальної вартості, чим здійснив їх збут.

О 18 годині 30 хвилин цієї ж доби ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні магазину «Cropp» ТЦ «Рив`єра», здійснив збут ОСОБА_13 отриманої від ОСОБА_12 підробленої іноземної валюти у сумі 20000 доларів США, отримавши від останнього імітаційний засіб, що імітує 22500 доларів США.

30 квітня 2016 року ОСОБА_13 передав до Управління СБ України в Одеській області отримані від ОСОБА_9 за вищевикладених обставин 200 купюр, зовні схожих на іноземну валюту долари США, номіналом 100 доларів кожна.

Згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 30 квітня 2016 року 20000 доларів США складає 503600 грн., що становить особливо великий розмір.

При цьому жоден із обвинувачених не були обізнані із тим, що ОСОБА_13 в кожному із вищезазначених епізодів діє на підставі постанови прокуратури Одеської області про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі «оперативна закупка» (№04/4-1046т від 29 лютого 2016 року) та постанови СВ Управління СБ України про виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи (№65/16/227т від 29 лютого 2016 року).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає вирок суду першої інстанції незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції під час ухвалення виправдувального вироку не досліджено всебічно та повно всі докази у кримінальному проваджені, а висновки суду викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема судом необґрунтовано надано оцінку доказам на користь обвинувачених та проігноровано те, що навпаки підтверджує вину ОСОБА_11 як окремо так і в сукупності з іншими доказами.

Вважає, що позиція обвинувачених, щодо невизнання своєї вини є їх способом захисту, який не узгоджується та не спростовується доказами, наданими стороною обвинувачення. Вказує, що судом першої інстанції без належного мотивування визнано недопустимими частину доказів, наданих стороною обвинувачення, зокрема протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 , протокол огляду покупця від 01.03.2016 року та висновок експерта №75 від 25.07.2016 року. Однак у ході дослідження цих доказів у суді обвинувачені та їх захисники не заперечували допустимість досліджених доказів, не заявляли клопотань про визнання доказів сторони обвинувачення недопустимими. На їх недопустимість вони зазначили у судових дебатах з тактичних міркувань захисту від обвинувачення.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 та ОСОБА_11 винними у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 199 КК України, призначивши кожному:

-за ч. 2 ст. 199 КК України покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ч. 3 ст. 199 КК України покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

-На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визнати остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Також вирішити питання щодо речових доказів та стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в рівних частках процесуальні витрати.

Погоджуючись із вироком суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора в якій зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а її вимоги безпідставними та такими, що не засновані на законі.

Вказує, що суд першої інстанції дослідивши всі обставини кримінального провадження, дійшов до обґрунтованого висновку, що достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 199 КК України не встановлено, у зв`язку з чим правильно виправдав його за недоведеністю вини у вчинені вказаних злочинів.

Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу у повному обсязі, обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення статей 62, 129 Конституції України та статей 7, 17, 22 КПК України визначають основними засадами судочинства у кримінальних справах, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Ця норма-засада закріплена також у міжнародно-правових актах, визнаних Україною: Загальній декларації прав людини (п. 1 ст. 11), Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (п. 2 ст. 14), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 2 ст. 6).

У п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснено, що суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Водночас, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення.

Апеляційний суд враховує, що усталена практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (Рішення ЄСПЛ від 10.07.2001 року у справі «Авшар проти Туреччини» - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.08.2008 року у справі «Кобець проти України» - п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» - п. 86, «Яллох проти Німеччини»).

Згідно статей 84-86 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, і ці докази мають бути належними та допустимими. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється, якщо не буде доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374КПК України у разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості і достовірності, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність вини ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів при викладених у обвинуваченні обставинах, оскільки в судовому засіданні не добуті належні та допустимі докази вини обвинувачених в діяльності з підробленими грошима.

Судом першої інстанції в ході розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог загальних засад кримінального судочинства, положень статей 84-87, 92, 94 КПК України допитано обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та досліджено письмові докази.

Так обвинувачений ОСОБА_9 , показав, що в середині лютого 2016 року він зажадав обміняти наявну у нього стару (рос. мовою - ветхую) 100 доларову купюру на нову, у зв`язку із чим, не бажаючи йти до банківської установи через низький відсоток та майже тримісячну тривалість обміну, він, за порадою товариша, перебуваючи на ринку «Книжка», звернувся із цього питання до раніше не знайомого йому ОСОБА_13 . Останній погодився та зажадав від нього ( ОСОБА_9 ) продовження такого обміну старих банкнот на нові під певний відсоток від їх номінальної вартості, запропонувавши придбати у обвинуваченого вже 5000 доларів США. Оскільки ОСОБА_9 із шкільних часів знав ОСОБА_12 , а також був обізнаним, що останній в даний час займається обміном валют, то він вирішив придбати у ОСОБА_12 такі старі банкноти у відповідній кількості, про що вони згодом домовилися в ТЦ «Сім`я». При цьому він погодився на вимогу ОСОБА_12 викупити у нього такі банкноти, що згодом і здійснив частково власними коштами, а частково за кошти, безпосередньо виручені з цього обміну. В цей же час він зустрівся з ОСОБА_13 в приміщенні розташованого поруч кафе «Сканді», де передав тому конверт зі старими банкнотами, за що отримав від того 2250 доларів США. Протягом наступних двох місяців ОСОБА_13 став наполегливо та неодноразово йому телефонувати, з пропозицією здійснення нової купівлі таких же банкнот і при цьому обвинувачений показав, що в зазначеному телефонному спілкуванні він жодного разу не був ініціатором. Проте, в квітні 2016 року він все ж таки зустрівся з ОСОБА_13 в кафе «Робін-Бобін», де погодився на прохання ОСОБА_13 купити для того старі купюри в розмірі 50000 доларів США. Задля зазначеного він зателефонував ОСОБА_12 , з`ясував у того фактичну наявність лише 20000 доларів США в старих банкнотах, з вірогідною можливістю пізнішого за часом відшукання 30000 таких же доларів США, повідомив про це ОСОБА_13 , що того не влаштувало. Через деякий час ОСОБА_13 несподівано передзвонив йому, надав згоду на наступний обмін та запевнив, що ним зібрано гроші на відсотковий обмін всієї суми в 50000 доларів США, у зв`язку із чим, вони і домовились про такий двох етапний обмін старих купюр на нові. В день передачі грошей ОСОБА_13 обвинувачений зустрівся з ОСОБА_12 біля ТЦ "Рив`єра, отримав від нього пакунок з 20000 старих банкнот, після чого зайшов всередину торгівельного центру, де обмінявся пакунками з ОСОБА_13 . Коли він відкрив отриманий пакунок та з`ясував, що в ньому не вистачає потрібної кількості грошей, тобто виявив так звану «ляльку», він висловив тому претензії, після чого його було затримано правоохоронцями. ОСОБА_9 категорично заперечив будь-які власні неправомірні дії з обігу підроблених грошей, вказує, що передавав ОСОБА_13 виключно старі, випрані та деформовані, але справжні банкноти, у зв`язку із чим, вважає, що передані ним гроші були замінені на підроблені. Окрім того, обвинувачений показав, що взагалі не знав ОСОБА_11 , будь-яких домовленостей з останнім не мав, познайомився з ним лише під час досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_11 в свою чергу вказав, що він познайомився із ОСОБА_12 на дні народження спільного товариша, після чого підтримував з першим приятельські стосунки, будучи обізнаним, що той здійснює обмін валют на ринку «Північний». Сам же обвинувачений на той час надавав послуги тому та іншим валютникам з продажу гривні, маючи з цього певний відсоток винагороди. Стосовно вмінених йому обставин придбання, зберігання та збуту 5100 підроблених доларів США ОСОБА_11 заперечив свою будь-яку участь в зазначеному та пояснив, що фактично перебував в цей час в іншому районі м. Одеси, ніж це зазначено в обвинуваченні. Стосовно другого вміненого йому епізоду обвинувачений показав, що погодився на пропозицію ОСОБА_12 продати йому 50000 доларів США, для їх наступного перепродажу іншому незнайомому йому клієнту, але пояснив тому, що він фактично може надати лише частину з цих коштів - в розмірі 30000 доларів США. ОСОБА_12 з цим погодився та запевнив, що спочатку реалізує відсутню частину власними грошима, щоб не втратити клієнта. Вони разом приїхали на парковку біля ТЦ «Рив`єра», де ОСОБА_12 зустрівся з клієнтом, яким виявився раніше незнайомий ОСОБА_9 , та передав тому пакунок, як вважав ОСОБА_11 , із 20000 справжніми доларами США. Після зазначеного, на прохання ОСОБА_12 , він на автомобілі повернувся до ТЦ «Сім`я», де взяв у іншого клієнта 30000 справжніх доларів США, щоб привезти їх та передати ОСОБА_12 . При поверненні з грошима до ТЦ "Рив`єра ОСОБА_11 , з`ясувавши як відсутність на місці ОСОБА_12 , так і відмову у прийнятті від нього телефонних дзвінків, припустив, що того могли «кинути», у зв`язку із чим, вирішив негайно залишити місце події, під час чого його і було затримано правоохоронцями. ОСОБА_11 також категорично заперечив будь-які власні неправомірні дії з обігу підроблених грошей, вказує, що в телефонних розмовах із ОСОБА_12 під нецензурною назвою обговорюваних предметів мав на увазі виключно старі, випрані та деформовані, але справжні банкноти. Окрім того, обвинувачений показав, що взагалі не знав ОСОБА_9 , будь-яких домовленостей з останнім не мав.

ОСОБА_12 , будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого (до укладення угоди про визнання винуватості та виділення матеріалів щодо нього в інше судове провадження), показав, що скуповував на ринку «Північний» в м. Одесі іноземну валюту, в тому числі і у свого колишнього шкільного товариша ОСОБА_9 . Декілька років тому останній звернувся до нього з проханням продати йому підроблені долари США для якоїсь нібито разової фінансової оборудки в Молдові, на що він відмовив. Через 2-3 місяці ОСОБА_12 , будучи неуважним, придбав у малознайомого клієнта підроблену купюру номіналом 100 доларів США, про що розповів присутньому поруч раніше знайомому ОСОБА_11 . З цього приводу останній повідомив йому, що обізнаний із джерелом надходження таких підроблених купюр, але про більшу конкретику в цьому питанні той відмовився йому розповідати. Через деякий час до нього знову звернувся з аналогічним проханням ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_12 , з`ясувавши у ОСОБА_11 практичну можливість це здійснити, погодився на пропозицію ОСОБА_9 продати йому підроблену іноземну валюту. Спочатку він взяв у ОСОБА_11 пробний зразок у вигляді однієї підробленої 100-доларової купюри, передав її ОСОБА_9 , а коли той повідомив, що цей зразок підійшов, то замовив у ОСОБА_11 ще 50 підроблених купюр, номіналом 100 доларів США кожна для їх продажу ОСОБА_9 за 37% від загальної вартості номіналу купюр.

При цьому як вбачається із подальших показань ОСОБА_12 , в першому вміненому обвинуваченим епізоді спільної діяльності, передачу підроблених купюр ОСОБА_12 від ОСОБА_11 біля на ринку «Північний» фактично здійснив не ОСОБА_11 , а інший невідомий йому чоловік, який привіз ці купюри на ринок «Північний», після чого вони разом прибули до ТЦ «Сім`я». Після їх наступної передачі ОСОБА_9 останній через 15 хвилин повернувся на місце передачі та розплатився 1850 справжніми доларами США, з яких 1800 доларів ОСОБА_12 передав вказаному незнайомцю. 50 доларів США були його винагородою, половину з яких наступного дня він особисто віддав ОСОБА_11 також в якості винагороди.

Оскільки ці дії пройшли без негативних наслідків, то ОСОБА_12 повірив ОСОБА_9 в успішності наступного збуту підроблених купюр та, після надходження від того нового замовлення на 50000 підроблених доларів США, він переконав ОСОБА_11 їх відшукати. Після численних телефонних перемовин з`ясовано, що останній зможе винайти лише частину з цього замовлення в розмірі 20000 підроблених доларів США, яку він погодився реалізувати лише за 40% від номінальної вартості купюр. Досягнувши згоди між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , кожен з яких не був між собою знайомий, ОСОБА_12 як посередник, прибув разом з ОСОБА_11 на парковку біля ТЦ «Рив`єра», де дістав з багажника автомобіля два надані останнім пакунки по 10000 підроблених доларів в кожному та передав їх ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_9 зайшов до приміщення торгівельного центру, ОСОБА_11 поїхав з парковці за іншою частиною підробленої валюти в розмірі 30000 доларів США, а самого ОСОБА_12 було затримано правоохоронцями.

ОСОБА_12 настояв на тому, що всі вищезазначені дії обговорювалися та здійснювалися між обвинуваченими виключно з приводу підроблених, а не старих банкнот.

Зі змісту протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками в період 13 години 15 хвилин до 15 години 25 хвилин 01 травня 2016 року вбачається, що ОСОБА_12 , в присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , за загальним виглядом, рисами обличчя, волосся, губ та очей впізнав у ОСОБА_11 особу, у якої в березні та квітні 2016 року отримував підроблені долари США (т. 3 а.п. 204-207).

Водночас показання ОСОБА_12 в суді першої інстанції в частині обставин передачі йому ОСОБА_11 через іншу особу 01 березня 2016 року 5000 підроблених доларів США прямо суперечать змісту протоколу слідчого експерименту за його ж участю від 11 липня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_12 на місці події показував, що підроблену валюту отримав безпосередньо від ОСОБА_11 і не на ринку «Північний», а на парковці біля аптеки за адресою: м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога, 99Б/13, після чого він завернув за будівлю цієї аптеки, пройшов в напрямку ТЦ «Сім`я», зателефонував ОСОБА_9 , через незначний проміжок часу в цьому ж місці передав тому підроблену валюту, ще через незначний проміжок часу отримав від того справжні долари США, після чого повернувся до аптеки, де передав їх ОСОБА_11 (т. 3 а.п. 203-213).

Оскільки ОСОБА_12 в суді першої інстанції не підтвердив викладені в даному протоколі обставини та взагалі надав в цій частині протилежні показання, то суд констатував про існування обґрунтованого сумніву в достовірності усіх результатів проведеного за його участю під час досудового розслідування слідчого експерименту.

Окрім того, із не визначальними в цій же частині показаннями в суді ОСОБА_11 також узгоджується і зміст результатів тимчасового доступу до роздруківки місця розташування базових станцій оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», в зоні покриття яких перебував мобільний телефон з сім-карткою № НОМЕР_2 , яким, за версією обвинувачення, користувався ОСОБА_11 , відповідно до якої 01 березня 2016 року ці станції були розташовані в інших районах м. Одеси, ніж місце розташування ТЦ «Сім`я», а саме: м. Одеса, вул. Мала Садова,3А (LAC 37002, CID 10895 - о 18:02:58); м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва,115 (LAC 38180, CID 20755 - о 18:32:55); м. Одеса, вул. Андрієвського,2 (LAC 38180, CID 10216 о 18:37:22); м. Одеса, вул. Грушевського,15А (LAC 38180, CID 20597 - о 18:45:24; 18:54:31); м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 120/4 (LAC 37068, CID 10316 о 20:26;23).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що розцінюється це як прямий доказ на підтвердження алібі ОСОБА_11 щодо зазначеного періоду часу, який із незрозумілих причин був слідчим не долучений до матеріалів досудового розслідування, проте отриманий та відкритий стороною захисту в якості додаткового доказу в стадії судового розгляду (т. 4 а.п. 232-236, т. 5 а.п. 39, т. 6 а.п. 25, 56, 109-111).

Свідок ОСОБА_13 в суді показав, що, будучи оперативним співробітником правоохоронного органу, він, наприкінці лютого 2016 року, перебуваючи біля ТЦ «Сім`я», через іншого знайомого познайомився із ОСОБА_9 , який запропонував йому придбати у нього 5000 підроблених доларів США за 45% від їх номінальної вартості. Окрім того розмова йшла і про можливість придбання у ОСОБА_9 вивезеної з непідконтрольної території України гривні. Наступного дня, виконуючи оперативне завдання, він домовився про обставини обміну та зустрівся із цього приводу з ОСОБА_9 в приміщенні кафе «Сканді», що розташоване поруч із зазначеним торгівельним центром. Під час збуту підроблених купюр ОСОБА_9 відлучався з приміщення кафе для передачі іншій особі справжніх представлених свідком банкнот, як передоплати за отримання підробленої іноземної валюти. В кінцевому рахунку ОСОБА_9 передав йому 51 підроблену купюру номіналом 100 доларів США, за що той отримав 2150 справжніх доларів США. Після проведення зазначеного оперативного заходу свідок продовжив спілкуватися із ОСОБА_9 . Напередодні Пасхи 2016 року вони зустрілися в кафе «Робін-Бобін», де ОСОБА_9 пообіцяв йому відшукати та продати 50000 підроблених доларів США за умови оплати 22500 справжніх доларів, після чого вони домовилися про час і місце обміну, яким згодом виявився інший ТЦ «Рив`єра». За умовами збуту ОСОБА_9 спочатку передав йому 20000 підроблених доларів США, за що отримав імітаційний засіб всієї суми в 22500 доларів США, після чого останній повинен був надати іншу частину в 30000 підроблених доларів США, проте того було затримано. Всі отримані від ОСОБА_9 підроблені банкноти свідок документально видав правоохоронному органу.

Як вбачається із досліджених письмових доказів Слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000802 від 05 серпня 2014 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 1 ст. 258-5, ч. 2 ст. 258-5, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 205, ч. 1 та ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 191 КК України. Розслідуванню підлягали обставини діяльності невстановленої групи осіб, які на території м. Одеси та Одеської області за попередньою змовою надавали матеріальну та фінансову грошову допомогу терористичним організаціям так званих «ДНР» та «ЛНР», з метою забезпечення їх діяльності.

При проведенні досудового розслідування вказаного кримінального провадження постановою слідчого ОСОБА_20 від 29 лютого 2016 року №65/16/227т визнано необхідним виконання спеціального завдання з розкриття такої злочинної діяльності організованої групи осіб, шляхом введення до її складу ОСОБА_14 , з можливістю використання ним спеціально виготовлених документів та заздалегідь ідентифікованих технічних засобів для зняття та фіксації інформації (т. 1 а.п. 130-131).

Окрім того, здійснювалися негласні слідчі (розшукові) дії на підставі наступних ухвал слідчих суддів апеляційного суду Одеської області та постанов прокурорів прокуратури Одеської області, за результатами яких були складені відповідні протоколи.

Так, заступником начальника відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_21 винесено постанову про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки №04/4-1046т від 29 лютого 2016 року (т. 1 а.п. 132-134). За результатами проведення вказаної процесуальної дії складено протокол №65/5/3-1952т від 02 березня 2016 року (т. 1 а.п. 167-180).

Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_22 від 24 лютого 2016 року №916т надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.ст. 260,263,268,269 КПК України, відносно ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 140-144). За результатами їх проведення складено протокол від 02 березня 2016 року №65/5/3-2060т (т. 1 а.п. 245-246), оптичний носій інформації №826т (т. 1 а.п. 247), протокол від 02 березня 2016 року №65/5/3-2064т (т. 1 а.п. 188-191), оптичний носій інформації №825т (т. 1 а.п. 194), протокол від 29 лютого 2016 року №65/5/3-1874т (т. 1 а.п. 181-184), оптичний носій інформації №811т (т. 1 а.п. 185), протокол від 22 березня 2016 року №65/5/3-2737т (т. 2 а.п. 1-20), оптичний носій інформації №5/822т (т. 2 а.п. 21).

Прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_23 винесено постанову про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки №04/4-2094т від 29 квітня 2016 року (т. 2 а.п. 198-200). За результатами проведення вказаної процесуальної дії складено протокол від 06 травня 2016 року №65/5/3-4049т (т. 2 а.п. 203-206).

Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_24 від 29 квітня 2016 року №2417т надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.ст. 260,263,268,269 КПК України, відносно ОСОБА_12 . За результатами їх проведення складено протокол від 06 травня 2016 року №65/5/3-4050т (т. 2 а.п. 97-98).

Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_24 від 26 квітня 2016 року №2257т надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.ст. 260, 263, 268, 269 КПК України, відносно ОСОБА_9 . За результатами їх проведення складено протокол від 06 травня 2016 року №65/5/3-4051т (т. 2 а.п. 83-84), протокол від 11 травня 2016 року №65/5/2-4169т (т. 2 а.п. 67), оптичний носій інформації №5/892т (т. 2 а.п. 68), протокол від 11 травня 2016 року №65/5/2-4168т (т. 2 а.п. 69-71), оптичний носій інформації №5/818т (т. 2 а.п. 72), протокол від 31 травня 2016 року №65/5/2-4655т (т. 2 а.п. 28-33), оптичний носій інформації №5/897т (т. 2 а.п. 34), протокол від 31 травня 2016 року №65/5/2-4653т (т. 2 а.п. 35-41), оптичний носій інформації №5/894т (т. 2 а.п. 42).

Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_25 від 03 березня 2016 року №1084т надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.ст. 260, 263, 268, 269 КПК України, відносно ОСОБА_13 (т. 1 а.п. 150-154). За результатами їх проведення складено протокол від 31 травня 2016 року №65/5/2-4654т (т. 2 а.п. 99-110), оптичний носій інформації №5/896т (т. 2 а.п. 111).

Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_25 від 03 березня 2016 року №1086т надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.ст. 260, 263, 268, 269 КПК України, відносно ОСОБА_12 (т. 1 а.п. 158-162). За результатами їх проведення складено протокол від 18 травня 2016 року №65/5/2-4282т (т. 2 а.п. 50-65), оптичний носій інформації №5/895т (т. 2 а.п. 66).

Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_26 від 20 липня 2016 року №4251нт надано дозвіл на використання в кримінальному провадженні №0000111 від 30 квітня 2016 року результатів негласних слідчих (розшукових) дій, здійснених в кримінальному провадженні №0000802 від 05 серпня 2014 року (т. 2 а.п. 211-213).

Досудове розслідування кримінальних проваджень №0000110 та №0000111 було розпочато 30 квітня 2016 року за відповідними рапортами слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_20 №65/16/2619нт, а також начальника ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області ОСОБА_27 №65/5/2-5420нт - про виявлення ознак злочинів, передбачених ч. 2 ст. 199 та ч. 3 ст. 199 КК України в межах проведення досудового розслідування та негласних слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні №0000802 від 05 серпня 2014 року (т. 2 а.п. 238-249).

Постановами прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_23 від 01 травня 2016 року було: об`єднано в одне провадження кримінальні провадження №0000802 від 05 серпня 2014 року та №0000110 від 30 квітня 2016 року (т. 3 а.п. 3-4); виділено із першого кримінального провадження окремі матеріали щодо збуту ОСОБА_9 ОСОБА_13 підроблених 5100 доларів США в кримінальне провадження №№0000112 (т. 3 а.п. 5-6); останнє з яких в цей же день об`єднано з кримінальним провадженням №0000111 (т. 3 а.п. 9-10).

Постановою В.о. прокурора Одеської області ОСОБА_28 від 01 травня 2016 року підслідність об`єднаного кримінального провадження №0000111 визначена за СВ Управління СБ України в Одеській області, якому доручено здійснення подальшого досудового розслідування (т. 3 а.п. 11-12).

Із узагальненого аналізу змісту відтворених в судовому засіданні суді першої інстанції аудіо-відеозаписів, зафіксованих на вищезазначених оптичних носіях інформації щодо проведених негласних слідчих (розшукових) дій, вбачається наступне.

Перша зустріч ОСОБА_13 з ОСОБА_9 відбулась 29 лютого 2016 року на парковці біля ТЦ «Сім`я», де вони познайомилися, обмінялися контактними номерами та досягли згоди на збут ОСОБА_9 ОСОБА_13 5000 доларів США за 45% від номіналу їх вартості. При цьому ОСОБА_9 пояснив про шлях потрапляння запропонованих ним грошей особистими поїздками на непідконтрольні Україні території.

Близько 14 години 00 хвилин наступної доби 01 березня 2016 року ОСОБА_13 передзвонив ОСОБА_9 та домовився про зустріч о 18 годині в кафе «Сканді», яка фактично відбулась близько 18 годині 30 хвилин цієї ж доби. Під час обговорення закупки ОСОБА_9 повідомив, що особа, яка передає йому грошові купюри, відмовляється їх надавати без попередньої оплати покупцем, з чим вже не погоджується ОСОБА_13 . ОСОБА_9 видаляється на балкон, де веде телефонні перемовини, після чого повертається до ОСОБА_13 та повідомляє тому, що чоловік підвезе товар. Через 40 хвилин ОСОБА_9 отримує телефонне повідомлення, видаляється із приміщення кафе, ще через 10 хвилин повертається та передає ОСОБА_13 паперовий конверт, з якого останній достає купюри, зовні схожі на долари США, після чого перераховує та ощупує їх, та у відповідь передає ОСОБА_9 грошові кошти, зовні також схожі на долари США, щодо кількості яких каже про 2250, що дорівнює 45%. Крім цього, ОСОБА_9 погодився безоплатно залишити у ОСОБА_13 ще одну купюру, номіналом 100 доларів США, яку нібито раніше передавав у якості зразка.

Після отримання коштів ОСОБА_9 повідомляє про необхідність передачі коштів постачальнику, у зв`язку із чим, виходить на вулицю. Ще через 10 хвилин ОСОБА_9 повертається в приміщення кафе, де вони з ОСОБА_13 домовляються про наступний збут останньому аналогічних доларів США, а також зіпсованих банківськими установами українських гривень, які залишилися на непідконтрольній Україні території.

Особою, яка 01 березня 2016 року фактично передала ОСОБА_9 грошові кошти біля ТЦ «Сім`я», виявився ОСОБА_12 , який користувався номером мобільного зв`язку № НОМЕР_3 .

В подальшому між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 досягнуто домовленість про збут останньому 50 тисяч доларів США за 45% від їх номінальної вартості. Для здійснення другої оперативної закупки ОСОБА_13 використовує імітаційний засіб у вигляді двох пачок з грошима, зовні схожих на пачки із 100 доларовими купюрами.

29 квітня 2016 року ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_9 на №063-638-05-03, проте останній не відповів. 30 квітня 2016 року ОСОБА_9 спочатку надіслав SМS повідомлення, а згодом передзвонив ОСОБА_13 та повідомив, що у зв`язку з перебуванням постачальника товару в м. Миколаєві, він зможе отримати лише 20000 доларів США, з чим ОСОБА_13 не погодився та запропонував зв`язатися після свят. Протягом декількох годин ОСОБА_9 телефонує ОСОБА_12 , а той ОСОБА_11 , на що останній повідомив ОСОБА_12 що володіє сумою в 50 тисяч доларів США. ОСОБА_9 передзвонює ОСОБА_13 та вони домовляються зустрітися о 18 годині 00 хвилин в ТЦ «Рив`єра».

Близько 17 години 50 хвилин ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що на під`їзді до обумовленого місця, на що останній попросив зачекати його дзвінка. Через 5 хвилин ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_13 та запропонував зустрітися не біля ТЦ «Рив`єра», як було обумовлено, а на «старому місці» (тобто біля ТЦ «Сім`я»), проте ОСОБА_13 наполягав на зустрічі в заздалегідь обумовленому місці.

Близько 18 години 05 хвилин ОСОБА_9 погодився на зустріч у ТЦ «Рив`єра», проте телефоном повідомив, що передача грошових коштів має відбутися у два етапи, тобто 20000 та 30000 доларів США, та запропонував ОСОБА_13 підготувати гроші, призначені для оплати товару відповідними частинами, на що роздратований ОСОБА_13 повідомив, що заплатить за всі 50000 доларів США, та готовий отримати товар у два етапи. До ТЦ «Рив`єра» ОСОБА_9 прибув на автомобілі «Nissan», н/з НОМЕР_4 , а ОСОБА_12 прибув разом із ОСОБА_11 на автомобілі «BMW», н/з НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_11 . Вийшовши з автомобіля ОСОБА_11 ОСОБА_12 зустрівся із ОСОБА_9 . Вказані особи близько 8 хвилин спілкувалися, після чого обидва підійшли до автомобіля «BMW», н/з НОМЕР_1 , звідки ОСОБА_12 , відчинивши задні праві пасажирські двері, дістав чорний пакунок та передав його ОСОБА_9 , який сховав його у праву кишеню куртки та направився всередину ТЦ «Рив`єра». Близько 18 години 25 хвилин ОСОБА_9 телефоном запропонував ОСОБА_13 вирушити з входу у ТЦ «Рив`єра», розташованого з боку магазину «JYSK», прямо по торгівельному центру у інший край, де вони по дорозі мають зустрітися. Зустріч відбулася близько 18 години 30 хвилин біля магазину «Сrорр», куди ОСОБА_9 запропонував зайти та «подивитись джинси». В середині торгівельної зали ОСОБА_13 передав ОСОБА_9 грошові кошти, а ОСОБА_9 в обмін чорний пакет, який ОСОБА_13 сховав в сумку, при цьому ОСОБА_9 повідомив, що там лише частина товару, та ОСОБА_13 має чекати другу половину біля магазину. Після обміну пакетами ОСОБА_9 вийшов із магазину та направився до туалету торгівельного центру, де розгорнув імітаційний засіб та виявив підлог. Повернувшись до ОСОБА_13 , ОСОБА_9 продемонстрував йому імітаційний засіб та почав виказувати претензії, після чого ОСОБА_9 був затримано правоохоронцями. В цей же час біля виходу з ТЦ «Рив`єра» був затриманий ОСОБА_12 . Встановлено, що ОСОБА_11 у той час на автомобілі «BMW» виїхав з парковці ТЦ «Рив`єра» та близько 18 години 45 хвилин приїхав до парковці ринку «Північний», де пересів на автомобіль «Honda», н/з НОМЕР_5 , на якому направився знову до парковці ТЦ «Рив`єра». Під час його наступного затримання правоохоронцями ОСОБА_11 безрезультатно намагався втекти.

При цьому, всупереч змісту складених оперативними співробітниками УСБУ в Одеській області протоколів про проведення негласної слідчої (розшукової) дії «контроль за вчиненням злочину», ОСОБА_9 , ОСОБА_12 чи ОСОБА_11 під час спілкувань на зафіксованих аудіо та відео-матеріалах жодного разу не повідомляють, що предметом вищезазначених діянь є підроблені долари США. Більш того, не каже про це при спілкуванні з першою особою і ОСОБА_13 , який стосовно найменування чи характеристики товару лише застосовує нецензурний термін, за який він повинен передати постачальнику через ОСОБА_9 справжні гроші.

Наявні відеоматеріали також узгоджуються і з показаннями ОСОБА_9 в частині того, що гроші він отримував від ОСОБА_12 в першому епізоді в конверті, а в другому - в пакунках, що не суперечить висловленому ОСОБА_9 в суді доводу про його намір реалізувати старі, а не підроблені грошові банкноти, тобто про його необізнаність про їх можливий реальний вміст.

Істотним недоліком проведених негласних слідчих (розшукових) дій необхідно визнати суперечність між зафіксованим шляхом безперервного відеозапису розміром фактично збутого ОСОБА_9 01 березня 2016 року товару 50 купюр, номіналом 100 доларів США, та змістом пред`явленого йому обвинувачення в 51 купюру цього ж номіналу, що прямо спричинило більш сувору кваліфікацію вмінених усім обвинуваченим діянь. Оскільки ОСОБА_9 в судовому засіданні настояв, що 01 березня 2016 року мав намір збути ОСОБА_13 лише 5000 доларів США, а також відсутня негласна фіксація можливої попередньої передачі ще 1 купюри, то суд вимушений констатувати як сумнівну вмінену обвинуваченим обставину придбання, зберігання та збуту саме 51-ої банкноти.

Відповідно до примітки до ст. 199 КК України дії, передбачені цією статтею, вважаються вчиненими у великому розмірі, якщо сума підробки у двісті і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який станом на 01 березня 2016 року, з урахуванням положень ст. 169.1.1. Податкового кодексу України, дорівнював 137800 грн.

Оскільки предметом фактично зафіксованих дій з боку ОСОБА_9 є 5000 доларів США, що дорівнювало 135474 грн., та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62 Конституції України), то необхідно визнати недоведеним вчинення обвинуваченими 01 березня 2016 року діяння за ознаками ч. 2 ст. 199 КК України, тобто у великому розмірі.

Також як вбачається із протоколу огляду покупця в період з 16 години 30 хвилин до 17 години 00 хвилин 01 березня 2016 року, діючий за дорученням слідчого, оперуповноважений в ОВС 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області ОСОБА_29 , в кабінеті №254 будівлі зазначеного управління, в присутності понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , здійснив огляд ОСОБА_13 , в одязі якого знаходилися 22 грошові купюри, номіналом 100 доларів США, та 1 купюру, номіналом 50 доларів США, загальною сумою 2250 доларів США (т. 1 а.п. 166). Серійні номери виявлених банкнот відповідали тим, які були вручені ОСОБА_13 для здійснення оперативної закупки, тобто, перед проведенням цієї процесуальної дії інших банкнот у вигляді доларів США ОСОБА_13 при собі не мав.

Як зазначалося вище безперервний відеозапис наступної зустрічі ОСОБА_13 із ОСОБА_9 в кафе «Сканді» зафіксував передачу першою особою вищезазначених 2250 доларів США в якості оплати отриманих від останнього 5000 доларів США. О 19 годині 31 хвилину 34 секунду сам ОСОБА_13 після перерахування грошей говорить: «Да, п`ятірка». При цьому ОСОБА_9 , відповідно до того ж відеозапису, більше ОСОБА_13 інших грошових купюр не передавав. Відеозапис завершується о 20 годині 39 хвилин 01 березня 2016 року.

Відповідно до протоколу огляду покупця в період з 21 години 00 хвилин до 21 години 30 хвилин 01 березня 2016 року, діючий за дорученням слідчого, оперуповноважений в ОВС 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області ОСОБА_29 , в кабінеті №254 будівлі зазначеного управління, в присутності понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , здійснив повторний огляд ОСОБА_13 , в одязі якого виявив 51 купюру, номіналом 100 доларів США, загальною сумою 5100 доларів США. Виявлені купюри відксерокопійовано та упаковано в пакет, опечатаний печаткою №26, скріплений підписами учасників та покупця (т. 2 а.п. 85-86).

Таким чином в період часу з 20 годині 39 хвилин до 21 години 00 хвилин цієї ж доби в одязі ОСОБА_13 незрозумілим шляхом виявилася додаткова 51-ша купюра, номіналом 100 доларів США. За таких обставин викликає обґрунтований сумнів і в належності усіх виявлених у ОСОБА_13 грошових купюр до предмету, отриманого від ОСОБА_9 .

Як вбачається із постанови про призначення судово-технічної експертизи документів від 02 березня 2016 року слідчим ОСОБА_20 направлено експерту паперовий конверт, опечатаний печаткою «Для пакетів №26 УСБ України в Одеській області» та підписами осіб, в якій поміщено 501 купюра, зовні схожа на іноземну валюту, номіналом 100 доларів США. Натомість в переліку направлених купюр містяться відомості стосовно 51 купюри, серійні номери яких співпадають з виявленими 01 березня 2016 року у ОСОБА_13 . На вирішення експерта поставлено питання відповідності наданих на дослідження купюр купюрам встановленого зразка відповідного року випуску (т. 4 а.п. 144-145).

Згідно висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України ОСОБА_32 №27 від 03 березня 2016 року 51 купюра із вищевикладеними серійними номерами не відповідає зразкам грошових знаків Федеральної системи США, номіналом 100 доларів, які знаходяться в офіційному грошовому обігу. Разом з тим, визначаючи обставини надходження об`єкту дослідження експерт зазначила, що він надійшов в паперовому пакеті білого кольору, опечатаному двома паперовими бирками з відбитками печатки «Управління Служби безпеки України по Одеській області. Для довідок №3». Упаковка не порушена, кількість та вигляд купюр, що надані на дослідження, відповідають кількості та опису вказаним в постанові про призначення експертизи. Після проведення дослідження банкноти упаковані в паперовий пакет, запечатані печаткою «Служба безпеки України. Для речових доказів, об`єктів, досліджень та зразків №26» (т. 4 а.п. 147-150).

Оскільки об`єкт дослідження був первинно опечатаним відтиском іншої печатки (згідно протоколу огляду покупця), фотографічного зображення об`єкту перед його розпечатуванням експертом до висновку долучено не було, кількість купюр не відповідала кількості, вказаній в постанові про призначення експертизи, а керівник експертної установи, в порушення вимог п.4.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (в ред. наказу МЮ України від 26 грудня 2012 року №1950/5), негайно в письмовій формі не повідомив слідчого про оформлення отриманих матеріалів з істотними порушеннями, які виключали можливість організації проведення експертизи, то в сукупності з встановленими вище обставинами про сумнів у належності усіх виявлених у ОСОБА_13 грошових купюр до предмету, отриманого від ОСОБА_9 , суд першої інстанції підставне визнав висновок експерта №27 від 03 березня 2016 року в якості недопустимого доказу.

Відповідно до протоколу огляду виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів в період з 16 години 15 хвилин до 16 години 45 хвилин 29 квітня 2016 року, діючий за дорученням слідчого, оперуповноважений в ОВС 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області ОСОБА_29 , в кабінеті №254 будівлі зазначеного управління, в присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , виготовив імітаційний засіб - пачку із грошима, яка зовні схожа на пачку із 100 доларовими купюрами, номінал якої має складати 22500 доларів США, а фактично складається із 223 купюр, номіналом 1 долару США, кожна та з обох боків покладені 2 купюри, номіналом по 100 доларів США. Одночасно здійснено ксерокопіювання, зазначення серійних номерів усіх купюр, та поміщення імітаційного засобу у поліетиленовий пакет білого кольору «Аптечная сеть «Тира», обгорнутий зеленою стрічкою зеленого кольору (т. 2 а.п. 112-143).

Як вбачається із протоколу огляду покупця в період з 16 години 10 хвилин до 16 години 40 хвилин 30 квітня 2016 року, діючий за дорученням слідчого, оперуповноважений в ОВС 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області ОСОБА_29 , в кабінеті №254 будівлі зазначеного управління, в присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , здійснив огляд ОСОБА_13 , в одязі якого були відсутні грошові купюри. Після зазначеного ОСОБА_13 було вручено вище виготовлений імітаційний засіб (т. 2 а.п. 144).

О 18 годині 30 хвилин 30 квітня 2016 року ОСОБА_9 було затримано в якості підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, в приміщенні ТРЦ «Рив`єра», за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Фонтанка, вул. Південна доргога,101А, про що в період з 04 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин слідчим ОСОБА_35 складено відповідний протокол в присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_36 . При цьому в ході особистого обшуку у ОСОБА_9 жодних речей та предметів не виявлено та не вилучено (т. 3 а.п. 40-42).

Водночас, відповідно до протоколу проведеного у невідкладному випадку в період з 18 години 30 хвилин до 22 години 30 хвилин 30 квітня 2016 року огляду у вищезазначеному приміщенні, в присутності понятих ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , за участю затриманого ОСОБА_9 та оперативного співробітника ОСОБА_29 слідчим ОСОБА_39 було вилучено добровільно виданий затриманим пакет білого кольору «Аптечная сеть «ТИРА», із вміщеними до нього грошовими купюрами, перелік та серійні номери яких співпадають із імітаційним засобом (т. 4 а.п. 95-101).

Правомірність проведеного огляду приміщення перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 травня 2016 року в справі №522/7798/16-к (т. 4 а.п. 89-94).

О 18 годині 30 хвилин 30 квітня 2016 року ОСОБА_12 було затримано в якості підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, в приміщенні ТРЦ «Рив`єра», за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Фонтанка, вул. Південна доргога,101А, про що в період з 04 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин слідчим ОСОБА_35 складено відповідний протокол в присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_36 . При цьому в ході особистого обшуку у ОСОБА_12 серед речей та предметів було виявлено та вилучено мобільний телефон з сім-карткою № НОМЕР_3 (т. 3 а.п. 153-42).

О 19 годині 10 хвилин 30 квітня 2016 року ОСОБА_11 було затримано в якості підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, на ділянці місцевості, за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , про що в період з 05 години 25 хвилин до 05 години 45 хвилин наступної доби слідчим ОСОБА_20 складено відповідний протокол в присутності понятих ОСОБА_40 та ОСОБА_41 . При цьому в ході особистого обшуку у ОСОБА_11 жодних речей та предметів не виявлено та не вилучено (т. 3 а.п. 92-94).

Водночас, відповідно до протоколу, проведеного у невідкладному випадку в період з 19 години 10 хвилин 30 квітня 2016 року до 00 годин 50 хвилин 01 травня 2016 року огляду вищезазначеної ділянки місцевості, в присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , за участю затриманого ОСОБА_11 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , старшого слідчого ОСОБА_42 , іншим слідчим ОСОБА_20 було оглянуто автомобіль «Honda», н/з НОМЕР_5 , та проведено особистий обшук затриманого. В результаті огляду із транспортного засобу серед речей та предметів було виявлено та вилучено 3 пачки купюр, які складалися з 294 купюр, номіналом 100 доларів США кожна, а також 12 купюр, номіналом 50 доларів США кожна, що дорівнювало 30000 доларів США (т. 3 а.п. 230-238).

Правомірність проведеного огляду транспортного засобу та особистого обшуку ОСОБА_11 перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 травня 2016 року в справі №522/7798/16-к (т. 3 а.п. 227-229).

Як вбачалось із змісту протоколів негласних слідчих (розшукових) дій, що стосувались другого за часом вміненого епізоду, за версією обвинувачення, ОСОБА_11 повинен був привезти для ОСОБА_9 , якому передати через ОСОБА_12 і другу частину підробленої валюти в загальному розмірі 30000 доларів США. Саме такий розмір грошових коштів дійсно було виявлено правоохоронцями в керованому ОСОБА_11 та затриманому автомобілі, проте в наступному жодних процесуальних дій з перевірки справжності цих грошей слідчим не було здійснено, а в подальшому їх було повернуто обвинуваченому.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ця частина результатів негласних слідчих (розшукових) дій не знайшла свого об`єктивного підтвердження, що узгоджується з показаннями ОСОБА_11 (про взяття справжніх грошей для обміну за вигідним курсом) та протирічить протилежним показанням ОСОБА_12 .

Окрім того, відповідно до протоколу огляду покупця в період з 20 години 00 хвилин до 23 години 30 хвилин 30 квітня 2016 року, діючий за дорученням слідчого, оперуповноважений в ОВС 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області ОСОБА_29 , в кабінеті №254 будівлі зазначеного управління, в присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , здійснив повторний огляд ОСОБА_13 , який видав отриманий від ОСОБА_9 чорний пакет із двома пачками, по 100 купюр в кожній із зовні схожими на банкноти, номіналом 100 доларів США, на загальну суму 20000 доларів США. Зазначений товар відксерокопійований, упакований в пакет та опечатаний печаткою №26, скріплений підписами учасників і покупця (т. 2 а.п. 145-197).

Таким чином поняті ОСОБА_43 та ОСОБА_44 виявилися учасниками одночасно проведених слідчих дій: протоколу огляду транспортного засобу, особистого обшуку ОСОБА_11 ; а також огляду покупця ОСОБА_13 ; а сам оперуповноважений ОСОБА_29 одночасно здійснював огляд покупця ОСОБА_13 та брав участь в огляді приміщення, де було затримано ОСОБА_9 .

Оскільки присутність зазначених понятих при безперервному проведенні огляду в с. Крижанівці Лиманського р-ну Одеської області є безспірною - через фотофіксацію цього факту на долученій до протоколу фототаблиці, а також через присутність на цій слідчій дії сторони захисту, то районний суд прийшов до вірного висновку про істотне порушення оперуповноваженим ОСОБА_29 порядку проведення огляду покупця (у відсутність понятих чи через значний проміжок часу) та внесення до зазначеного документу протилежних неправдивих відомостей, що порушує вимоги п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.ст. 104, 106 КПК України, що спричинює визнання судом повторного протоколу огляду покупця в якості недопустимого доказу.

Разом з тим, згідно висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України ОСОБА_32 №52 від 01 травня 2016 року 200 купюр із вищевикладеними серійними номерами не відповідає зразкам грошових знаків Федеральної системи США, номіналом 100 доларів, які знаходяться в офіційному грошовому обігу. Визначаючи обставини надходження об`єкту дослідження експерт зазначила, що він надійшов в паперовому пакеті білого кольору, опечатаному паперовою биркою з відбитком печатки «Управління Служби безпеки України по Одеській області. Для пакетів №26». Упаковка не порушена, кількість та вигляд купюр, що надані на дослідження, відповідають кількості та опису вказаним в постанові про призначення експертизи. Після проведення дослідження банкноти упаковані в паперовий пакет, запечатані печаткою «Служба безпеки України. Для речових доказів, об`єктів, досліджень та зразків №26» (т. 4 а.п. 155-159).

При цьому, взявши до уваги практику Європейського суду з прав людини, який в рішенні від 30 червня 2008 року у справі «Гефген проти Німеччини» для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева» (відповідно до неї якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані за його допомогою, будуть такими ж), суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про не взяття як допустимих надані стороною обвинувачення доказів, які є похідними від протоколу огляду покупця в період з 20 години 00 хвилин до 23 години 30 хвилин 30 квітня 2016 року, а саме висновок експертизи №52 від 01 травня 2016 року (оскільки на дослідження експерту надавались предмети, вилучені з порушенням процесуальних норм).

Безпосередньо в судовому засіданні 05 жовтня 2018 року було оглянуто, визнані слідчим в якості речових доказів, видані ОСОБА_13 251 купюру, номіналом 100 доларів США, в результаті чого було встановлено їх зовнішню схожість з відповідними грошовими банкнотами та відповідність серійних номерів тим, які були на зазначених купюрах. Ці речові докази були представлені в паперовому конверті, опечатані печаткою «Служба безпеки України. Для речових доказів, об`єктів, досліджень та зразків №26», з датою опечатування 01 травня 2016 року.

Як вбачається із змісту висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України ОСОБА_32 №75 від 25 липня 2016 року:

- зображення (номінал банкнот цифрове та літерне позначення «100», розміщене на лицевій та зворотній сторонах банкнот; портрет Франкліна; печатка Федерального резервного банку; серійний номер банкнот; зображення будівлі) та захисні волокна пурпурного, блакитного та жовтого кольору (із зазначенням їх серійних номерів щодо 20 банкнот) на підроблених купюрах іноземної валюти у кількості 5100 доларів США, придбані 01.03.2016 та 20000 доларів США, придбані 30.04.2016, виготовлені за допомогою пристрою з електрографічним способом друку (кольоровий лазерний принтер); водяний знак та захисна стрічка виготовлені за допомогою друкарської форми високого друку (кліше); в банкнотах (із зазначенням їх серійних номерів щодо 49 банкнот) додатково наявні захисні волокна червоного кольору наклеєні на поверхню лицьового та/або зворотного боку банкнот;

- підроблені купюри іноземної валюти у кількості 5100 доларів США, придбані 01.03.2016 та 20000 доларів США, придбані 30.04.2016, співпадають за способом виготовлення зображень (номінал банкнот - цифрове та літерне позначення «100», розміщене на лицевій та зворотній сторонах банкнот; портрет Франкліна; печатка Федерального резервного банку; серійний номер банкнот; зображення будівлі) на банкнотах, за способом імітації захисних волокон пурпурного, блакитного та жовтого кольору (із зазначенням їх серійних номерів щодо 20 банкнот), а також за способом імітації захисної стрічки та за способом імітації водяного знаку;

- зображення (номінал банкнот цифрове та літерне позначення «100», розміщене на лицевій та зворотній сторонах банкнот; портрет Франкліна; печатка Федерального резервного банку; серійний номер банкнот; зображення будівлі) та захисні волокна на підроблених купюрах іноземної валюти у кількості 5100 доларів США, придбані 01.03.2016 та 20000 доларів США, придбані 30.04.2016, виконані за допомогою однотипного друкуючого пристрою з електрографічним способом друку (кольоровий лазерний принтер);

- вирішити питання, чи виконані надані на дослідження купюрі на одному пристрої, а також чи нанесені відбитки, що імітують захисну стрічку на наданих на дослідження банкнотах однією друкарською формою, не виявляється можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку;

- водяні знаки на підроблених купюрах іноземної валюти у кількості 5100 доларів США, придбані 01.03.2016 та 20000 доларів США, придбані 30.04.2016, виконані за допомогою однієї друкарської форми (кліше).

З дослідницької частини висновку експерта також вбачається, що дослідження 51 купюри проводилось візуально, за допомогою експертно-криміналістичного комплексу «Європост» та вимірювальних засобів (мікроскопу МБС-10 та креслярської лінійки). На дослідження наданий паперовий конверт коричневого кольору з відбитком печатки «Управління Служби безпеки України по Одеській області. Для пакетів №26». Упаковка не порушена. Всередині конверту наявні грошові купюри, зовні схожі з банкнотами номіналом 100 доларів США у кількості 51 банкнота. Безпосереднє дослідження грошових банкнот здійснювалось експертом за допомогою мікроскопу (в різних режимах збільшення, у розсіяному і направленому освітленні). Після проведення дослідження банкноти упаковані в паперовий конверт та запечатані печаткою «Служба безпеки України. Для речових доказів, об`єктів, досліджень та зразків №26» та відмічені відбитком штампа «№26 Служба безпеки України. Експертиза №75 від 25 липня 2016» (т. 4 а.п. 164-170).

Водночас, як встановлено безпосереднім оглядом в судовому засіданні суду першої інстанції вищезазначений паперовий конверт (з 251 грошовою купюрою) мав цілісність і неушкодженість упаковки з відомостями про його останнє опечатування не 25 липня 2016 року, а 01 травня 2016 року, що відповідає часу проведення експертизи №52. Тобто, при проведенні 25 липня 2016 року експертизи №75 експерт ОСОБА_45 взагалі не розпечатувала конверт із об`єктом досліджування, а формально склала новий висновок, без виконання будь-яких дослідницьких дій.

Враховуючи викладене, а також встановлені районним судом висновки про порушення порядку отримання органом досудового розслідування представлених на дослідження грошових купюр, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про визнання в якості недопустимого доказу і висновку експерта №75 від 25 липня 2016 року.

Об`єктивна сторона складу вміненого обвинуваченим злочину, передбаченого ст. 199 КК України, полягає у придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті підробленої іноземної валюти. Таким чином обов`язковому доведенню підлягає існування предмету злочину (іноземна валюта) та його невід`ємна характеристика (підробка), встановлення якої неможливо без застосування спеціальних знань, тобто експертним шляхом.

Апеляційний суд констатує, що стороною обвинувачення не забезпечено зібрання належних та допустимих доказів на доведення вищезазначених обставин, в наслідок чого також була відсутня необхідність надання судом першої інстанції окремої оцінки дотримання прокурором порядку надання стороні захисту доступу до речових доказів під час виконання вимог ст. 290 КПК України.

Також неможливо спростувати дослідженими доказами і заявлений довід сторони захисту у суді першої інстанції про провокативні дії правоохоронного органу.

Європейський суд з прав людини під поліцейською провокацією розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

При цьому, вирішуючи питання про те, чи було таке розслідування «по суті неявним», суд повинен вивчити причини, які лежать в основі проведення оперативних дій та виходити з того, чи мали місце об`єктивні підозри того, що заявник задіяний у злочинній діяльності або схильний до скоєння злочину.

Тісно пов`язаним із критерієм об`єктивної підозри є питання щодо етапу, на якому уповноважені органи державної влади здійснюють оперативні заходи, тобто або вони просто «приєднались» до здійснення кримінально-караного діяння, або спровокували його.

Так, з досліджених матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що в поле зору ОСОБА_9 . ОСОБА_13 був введений із використанням оперативних можливостей Управління СБ України в Одеській області під легендою представника кримінального середовища, пов`язаного із незаконними валютними операціями (т. 2 а.п. 203-206).

При цьому, за версією обвинувачення, ОСОБА_9 до введення ОСОБА_13 вже здійснював злочинну діяльність в складі невстановленої групи осіб, які на території м. Одеси та Одеської області за попередньою змовою надавали матеріальну та фінансову грошову допомогу терористичним організаціям так званих «ДНР» та «ЛНР», що розслідувалась в межах кримінального провадження №0000802 від 05 серпня 2014 року.

Але жодного об`єктивного доказу на доведення можливої вищезазначеної протиправної діяльності ОСОБА_9 до його знайомства із ОСОБА_13 стороною обвинувачення в районному суді та суді апеляційної інстанції не надано.

Більш того, як вбачається із змісту записів за результатами негласних слідчих (розшукових) дій ініціатива в контактуванні між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , а також в обговоренні умов збуту предметів злочину переважно виходила від першої особи. Стороною обвинувачення не було доведено і наявність інформації про наміри жодного із обвинувачених вчинити інкриміновані їм злочини до першого контакту між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 або ж про схильність обвинувачених до скоєння корисливих злочинів, а також злочинів, що посягають на встановлений законом порядок формування і функціонування грошової системи України, чи їх попередню причетність до аналогічної злочинної діяльності.

Зокрема, як вбачається із змісту протоколу від 29 лютого 2016 року №65/5/3-1874т (т. 1 а.п. 181-184), оптичний носій інформації №811т (т. 1 а.п. 185) файл «track 2», час запису з 10 хвилини 30 секунд до 11 хвилини 20 секунд - ОСОБА_13 при першій же зустрічі повідомляє ОСОБА_9 що, готовий купити не лише 5000 доларів, а і 100000 - на протязі тижня, про що просить ОСОБА_9 повідомити продавців.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що таку поведінку ОСОБА_13 необхідно розцінити як фактичне підбурювання ОСОБА_9 до вчинення кримінально-караного діяння.

Апеляційний суд констатує, що дослідивши вказані докази, надавши кожному з них оцінку на предмет належності, допустимості та в сукупності зібраних доказів - на предмет достатності для підтвердження обвинувачення, суд першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги прокурора, дійшов обґрунтованого висновку, що достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.199, ч. 3 ст. 199 КК України, не встановлено, судом вичерпані всі можливості їх отримати, а сумніви щодо доведеності обвинувачення усунути неможливо, внаслідок чого необхідно тлумачить їх на користь кожного із зазначених обвинувачених.

Зазначені обставини надавали суду першої інстанції прийти до висновку щодо виправдання ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України за не встановленням достатності доказів для доведення винуватості особи у вчиненні вказаних злочинів і вичерпанням можливості їх отримати, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не допустив таких порушень вимог кримінального процесуального законодавства України, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований та справедливий вирок.

Порушень вимог закону, які можуть бути підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Аналізуючи сукупність усіх обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурорапідлягає - залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись статтями 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 17.05.2021 року в кримінальному провадженні № 0000111, внесеному до ЄРДР 30.04.2016 року, яким ОСОБА_11 та ОСОБА_9 визнано не винуватими у пред`явленому обвинувачені за ч. 2, ч. 3 ст. 199 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України - у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4