УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в м. Києві клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001858 від 05.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва 04.11.2022 р. надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001858 від 05.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві. перебувають матеріали кримінального провадження №0001858, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.07.2021 року, приблизно о 15:10 год. по АДРЕСА_1 , невстановлені особи у приміщенні закладу, що має назву «Ёрш», де невстановлені особи здійснюють реалізацію алкогольної продукції з явними ознаками підроблення марок акцизного податку без дозвільних документів.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 05.07.2021 в ході проведення обшуку нежитлового приміщення малої архітектурної форми (МАФ) розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходиться заклад, що має назву «Ёрш», а саме 292 скляні та пластикові пляшки з різною речовиною; 15 пластикових пляшок об`ємом 5 літрів з прозорою речовиною; одну пластикову пляшку об`ємом 5 літрів з речовиною коричневого кольору.

Постановою слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 05.07.2021 р. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001858 вищевказані речі.

Враховуючи вищевикладене, з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Разом з тим, вказані вимоги не виконані.

В клопотанні поставлено питання про арешт майна, з метою забезпечення збереження як речового доказу.

Прокуром до клопотання не долучено жодних доказів на підтвердження факту звернення слідчого чи прокурора до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення невідкладного обшуку, який відбувся 05.07.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , а також докази, що дане клопотання задоволено слідчим суддею, внаслідок чого вилучене слідчим майно було отримано відповідно до вимог КПК України.

Також, в клопотанні прокурором не обґрунтовано, за якими саме ознаками це майно є речовими доказами, а також не обґрунтовано на підтвердження яких фактів та обставин воно слугуватиме речовим доказом, з огляду на предмет розслідування, передбачений ч.1 ст. 199 КК України.

Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя встановивши невідповідність поданого прокурором клопотання вимогам ст. 171 КПК України, приходить до висновку про необхідність повернення вказаного клопотання прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 171, 172, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001858 від 05.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України - повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1