Номер провадження: 11-сс/813/211/23
Справа № 947/5/23/, 1-кс/947/44/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.01.2023 про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.01.2023 повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявник не долучив докази на підтвердження того, що він направив заяву саме 21.12.2022 №21/12/22-ДБР, а уповноваженими особами другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві її дійсно отримано. З листа керівника Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві від 22.12.2022 року, який долучено заявником неможливо достеменно ідентифікувати, чи було його складено за результатами розгляду саме заяви від 21.12.2022 р. №21/12/22-ДБР.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення суду постановленим з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Доводи обґрунтовує тим, що слідчим суддею не дотримано вимоги в порядку ч. 2 ст. 304 КПК України та безпідставно повернуто скаргу. Вказує, що ч. 2 ст. 304 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав для повернення скарги на рішення, дія чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування. Наголошує, що не встановивши достовірно протилежне та висунивши додаткові вимоги стосовно надання доказів як додатків до скарги, необхідність подання яких законом не передбачена, слідчий суддя повернув її з підстав які не передбачені кримінальним процесуальним законом.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Одночасно разом з апеляційною скаргою заявник ОСОБА_6 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена без його виклику та отримана останнім 10.01.2023.

З матеріалів провадження вбачається, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена 03.01.2023 без виклику заявника ОСОБА_6 та отримана останнім 10.01.2023, що підтверджується матеріалами провадження (а.с. 36).

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 3 ст. 395 КПК, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущений не був, а апеляційна скарга подана у передбачений законом строк.

В судове засідання апеляційного суду заявник ОСОБА_6 не з`явився, проте до початку розгляду подав клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Зважаючи на наведені вище обставини, апеляційний суд на підставі вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає за можливим провести апеляційний розгляд без участі сторін та у відповідності до вимог ч. 4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювати.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 21.12.2022 заявник ОСОБА_6 подав скаргу в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність, яка полягає у невнесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України за його заявою.

Як зазначено в поданій до суду заявником скарзі, відомості про вчинення кримінального правопорушення не були внесені до ЄРДР, що стало підставою для звернення представника до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Однак 03.01.2023 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси скаргу заявника ОСОБА_6 повернуто скаржнику посилаючись на відсутність доказів на підтвердження подання такої заяви.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 304 КПК, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути повернуті, якщо: її подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; а також якщо скарга подана після закінчення строку та особа не ініціює питання про поновлення строку.

Таким чином вказаною нормою встановлено вичерпний перелік підстав для повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування.

Натомість цих вимог закону слідчим суддею дотримано не було, оскільки, висунувши додаткові вимоги стосовно відсутності доказів на підтвердження подання заяви, слідчий суддя повернув її з підстав, які не передбачені законом, про що слушно вказує заявник.

Встановлені апеляційним судом порушення, та недотримання визначеної законом процедури судочинства, у відповідності до положень ч. 1 ст. 412 КПК України визнаються апеляційним судом істотними та такими, що тягнуть за собою безумовне скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду скарги.

За таких обставин оскаржувана ухвала слідчого судді в порядку п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про призначення нового розгляду скарги заявника в районному суді, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03.01.2023 про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України, в тому ж суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4