Провадження №1-кп/761/2971/2022
В И Р О К

іменем України

01 грудня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_3,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001838, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2022 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Шевченківського районного суду міста Львова у справі № 466/4328/20 від 24.11.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з призначенням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік;

за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2

установив:

І. Історія провадження.

01.09.2022 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт з додатками, у кримінальному провадженні № 0001838, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2022 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3

Ухвалою судді від 02.09.2022 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

Ухвалою судді від 06.10.2022 у даному кримінальному провадженню призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

ІІ. Виклад обставин справи.

04.06.2022 у період часу з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 в ході розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_2 помітив у останнього в кишені жилетки мобільний телефон марки «Nokia 1.4» 2/32 Gb сірого кольору, НОМЕР_1 , вартістю 3 104,10 грн., та грошові кошти в розмірі 2000 грн., та саме в цей час у ОСОБА_1 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_1 04.06.2022 в період часу з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та за його діями не спостерігає, з корисливого мотиву таємно викрав з кишені жилетки ОСОБА_2 мобільний телефон марки «Nokia 1.4» 2/32 Gb сірого кольору, НОМЕР_1 , вартістю 3 104,10 грн., та грошові кошти в розмірі 2000 грн., які належали ОСОБА_2 .

Після чого, ОСОБА_1 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим чужим майном на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_2 майнової шкоди в розмірі 5 104, 10 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 , згідно обвинувального акту, обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

ІІІ. Позиція сторін судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінально каране діяння.

Так, обвинувачений ОСОБА_1 зокрема заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_1 .

Прокурор у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) рокі.

Потерпілий підтримав позицію прокурора, зазначив, що матеріальну шкоду йому не відшкодовано та обвинувачений перед ним не вибачився.

IV. Положення закону, яким керувався суд.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина третя та четверта статті 349 КПК України - суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Згідно з ч. 4 ст. 185 КК України Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно пунктів 3, 4 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», які віднайшли своє відображення у позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.09.2019 у справі № 725/2266/18, слідує, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Відповідно до Указу Президента України Володимира Зеленського від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, 12.08.2022 Указом Президента України № 573/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Закону України «Про правовий режим воєнного стану», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 66 КК України пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Також, при ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях по справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine заява № 39598/03) від 21.10.2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom) від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

ІV. Висновки та мотиви суду.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_1 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вироку Шевченківського районного суду міста Львова від 24.11.2020 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, відповідно до довідки № 73-26072022/80210 вирок Шевченківського районного суду міста Львова від 24.11.2020 набрав законної сили 24.12.2020, та з 19.01.2021 ОСОБА_1 поставлений на облік Шевченківського РВ з питань пробаціїї, відповідно до довідки КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" № 463467 від 01.08.2022, ОСОБА_1 , 2000 року народження, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, відповідно до відповіді головного лікаря психоневрологічного диспансеру ОСОБА_1 на обліку не перебуває, згідно характеристики ДОП Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_1 за період проживання на території Шевченківського району міста Києва на обліку не перебував, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_1 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є тяжким (ч. 4 ст. 185 КК України);

- особу винного, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, раніше до кримінальної відповідальності притягувався, вчинив кримінальне правопорушення у період іспитового строку, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_1 .

Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене, обіцяв у майбутньому нічого протиправного не вчиняти.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 70, 71 КК України суд не знаходить.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_1 під час та після вчинення злочинних дій.

При цьому, суд також враховує те, що обвинувачений вчинив це кримінальне правопорушення у період іспитового строку, встановленого вироком Шевченківського районного суду міста Львова у справі № 466/4328/20 від 24.11.2020, яким він був засуджений до 1 (одного) року позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з призначенням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі викладеного, при наявності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_1 , відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин справи, суд вважає за пропорційне призначити обвинуваченому ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2020 та остаточно визначити до відбування ОСОБА_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_1 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/29931-ТВ від 01.08.2022 у сумі 377 (триста сімдесят сім) грн. 56 коп.

Керуючись статтями 2, 7, 84, 185, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2020 та остаточно визначити до відбування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання, а саме з 01 грудня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/29931-ТВ від 01.08.2022 у сумі 377 (триста сімдесят сім) грн. 56 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_3