Справа № 598/2021/22
провадження № 1-кп/598/63/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2023 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження №598/2021/22 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Решнівка Збаразького району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 27 лютого 2004 року вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 05 років 06 місяців позбавлення волі;

- 25 червня 2011 року вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді 04 років позбавлення волі;

- 02 березня 2012 року вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 05 років позбавлення волі;

- 21 травня 2012 року вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 05 років 06 місяців позбавлення волі;

- 14 березня 2018 року вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 05 місяців арешту;

- 03 травня 2018 року вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 03 років 02 місяців позбавлення волі;

- 21 листопада 2018 року вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 05 років позбавлення волі;

- 28 жовтня 2022 року вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 05 років 01 місяця позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 263 КК України,-

встановив:

В один із днів на початку жовтня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у лісі, що знаходиться неподалік с.Залужжя Збаразької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, збираючи гриби, під одним із дерев у лісі, знайшов нарізну вогнепальну зброю гвинтівку «Мосіна» зразка 1891/1930 років, калібру 7,62 мм (7,62*54R), придатну для стрільби.

Надалі, цього ж дня, ОСОБА_4 , який перебував у лісі, що знаходиться неподалік с.Залужжя Збаразької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, виник злочинний намір направлений на незаконне поводження із вогнепальною зброєю.

Реалізовуючи свій злочинний намір, цього ж дня, тобто на початку жовтня 2022 року, ОСОБА_4 знайдену вогнепальну зброю гвинтівку «Мосіна» зразка 1891/1930 років, калібру 7,62 мм (7,62*54R), придатну для стрільби, не здав до правоохороних органів, а навмисно взяв у руки та переніс її до схову, а саме до помешкання, яке належить ОСОБА_5 , у якому проживає ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав її до 11 листопада 2022 року, тобто до часу, коли вказаний об`єкт був вилучений під час обшуку у помешканні ОСОБА_5 працівниками поліції.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.172 Цивільного кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюється законом. Частина 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підстав, фізичним особам-загального статусу, виданий бути не може.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 , не маючи будь-якого дозволу на такі дії, придбав, носив та зберігав вогнепальну зброю, чим порушив вимоги п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію» за №901-VIII від 23.12.2015, Постанови Верховної Ради України за №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року та Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС №622 від 21.08.1998 року.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, як за ознаками придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що він в один із днів на початку жовтня 2022 року перебуваючи у лісі неподалік с.Залужжя Збаразької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, збираючи гриби, під одним із дерев знайшов нарізну вогнепальну зброю гвинтівку «Мосіна». Після чого, взяв її у руки та переніс до помешкання, яке належить ОСОБА_5 , у якому він проживає, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де і зберігав її до вилучення даної гвинтівки працівниками поліції під час обшуку. В даний час розкаюється у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, те, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечив проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі. При цьому, суд враховує і пом`якшуючі його вину обставини, як те, що він повністю визнав вину у скоєному, щиро кається.

Разом з тим, беручи до уваги те, що вищезазначене кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 після постановлення вироку Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2022 року, яким його засуджено за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 05 років 01 місяця позбавлення волі, але до повного відбуття покарання, тому суд вважає, що в даному випадку остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає призначенню на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, а саме суд вважає необхідним до обраного покарання за даним вироком слід частково приєднати у відповідності із ч. 1 ст. 71 КК України невідбуту частину покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2022 року у виді 02 років 02 місяців позбавлення волі.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судові витрати в розмірі 3020 гривень 48 копійок за проведені судову дактилоскопічну експертизу за №СЕ-19/120-22/10759-Д від 17.11.2022 року та судову експертизу зброї за №СЕ-19/120-22/10760-БЛ від 23.11.2022 року.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Напідставі наведеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2022 року у виді 02 років 02 місяців позбавлення волі, і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 02 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного його затримання для доставлення у заклад відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь держави судові витрати в розмірі 3020 гривень 48 копійок за проведені судову дактилоскопічну експертизу за №СЕ-19/120-22/10759-Д від 17.11.2022 року та судову експертизу зброї за №СЕ-19/120-22/10760-БЛ від 23.11.2022 року.

Речовий доказ по справі, а саме гвинтівку «Мосіна» зразка 1891/1930 років, калібру 7,62 мм (7,62*54R), що зберігається в камері зберігання та обліку речових доказів відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, піддати знищенню.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6