У Х В А Л А
Справа № 183/1913/22

№ 1-і/183/138/22

31 жовтня 2022 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю - секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000802 від 14.10.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка, Балаклійського р-ну, Харківської обл., громадянина України, приватного підприємця, з повною середньо спеціальною освітою, який зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 13 жовтня 2020 року, близько 19.00 години, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за кермом транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебувала пасажирка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на автодорозі між селами Покровське та Андріївка, Балаклійського району, Харківської області, заздалегідь маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді настання смерті людині, тримаючи у руці заздалегідь заточену викрутку, повідомивши ОСОБА_6 , що потрібно вийти з даного автомобілю у зв`язку з його поломкою, підійшовши з заду до неї та тримаючи вищевказану викрутку у правій руці, наніс два удари даною викруткою в життєво важливі органи, а саме в область грудної клітки ззаду справа ОСОБА_6 , від яких та впала на землю на правий бік, після чого ОСОБА_5 наніс ще три удари викруткою в область грудної клітки спереду зліва, в результаті чого, відповідно до висновку експерта № 12-17/148-БЛ/20 від 27.11.2020, спричинив ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: 2 проникаючі колоті рани грудної клітки справа з пошкодженням правої легені та з крововиливом в праву плевральну порожнину, 3 проникаючі колоті рани на грудній клітці зліва з пошкодженням серцевої сорочки, серця та лівої легені з крововиливом в ліву плевральну порожнину, в результаті чого, близько 19:00 години того ж дня, більш точно встановити час в ході проведення досудового розслідування не виявилося за можливе, на місці настала фізіологічна смерть ОСОБА_6 , причиною якої стали вищевказані колоті рани на грудній клітці.

В подальшому ОСОБА_5 завантажив труп гр. ОСОБА_6 у вищевказаний автомобіль та перевіз його до піщаного кар`єру, що знаходиться на відстані 3 км. від с. Покровське Балаклійського району, де за допомогою сокири відокремив з тіла ОСОБА_6 голову, яку викинув у водойму неподалік вул. Садова в смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області, а тіло за допомогою лопати закопав в вищевказаному кар`єрі.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті інші людині.

05.09.2022 ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 (справа №183/1913/22) обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03.11.2022 включно.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин (ч.1 ст.115 КК України), за який передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі і відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладені обставини в своїй сукупності, вони свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин та з огляду тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину, вбачається ризик того, що він може переховуватися від суду з метою уникнути відповідальності.

Крім того, ОСОБА_5 достовірно знаючи місце проживання потерпілих у кримінальному провадженні, перебуваючи на свободі, може незаконно на них впливати, в тому числі шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свідчення у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії досудового розслідування, які відповідно до положень ст.. 95 КПК України, сприймаються лише під час судового засідання.

Також, вбачається ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень.

З огляду на те, що інкримінований обвинуваченому ОСОБА_5 злочин є особливо тяжким, який вчинений із застосуванням насильства, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України застосування застави не вбачається можливим.

На цих підставах заявник клопотання просить продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, викладених в ньому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти заявленого клопотання.

Захисник ОСОБА_4 також не заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані до суду матеріали в частині заявленого клопотання, суд приходить до таких висновків.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до обвинувального акту від 02.12.2020 р. у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000802 від 14.10.2020 р., ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Відповідно до розпорядження ВСУ №11/0/9-22 від 18.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей) змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 р. обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03.11.2022 включно.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в судовому засіданні пояснив, що маються ризики, передбачені 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду; здійснити спробу незаконного впливу на потерпілих; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд вважає, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, продовжує існувати. Про його наявність та продовження існування свідчить те, що відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, враховуючи що матеріали кримінального провадження перебувають на стадії судового розгляду.

Беручи до уваги, що обвинувачений офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та у зв`язку з веденням воєнного стану на території України та активними бойовими діями на території Харківської області, ризик переховування останнього та неявки до суду у разі перебування на волі є обґрунтованим.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості цього обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Оцінюючи можливість впливу на свідків суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

З огляду на те, що з урахуванням стадії кримінального провадження, обвинуваченому відомі повні анкетні дані та місце проживання свідків у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків не зменшився та продовжує існувати.

Таким чином, суд вважає, що на теперішній час є наявними ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу, судом оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину; вік та стан здоров`я обвинуваченого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має; відомості про особу обвинуваченого, який проживав на території, на якій ведуться активні бойові дії.

На переконання суду менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, то суд вважає за можливе розмір застави у кримінальному провадженні не визначати.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 314-316, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29 грудня 2022 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 31 жовтня 2022 року о 14 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1