Провадження № 1-кп/344/559/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що народилася у селі Вовчинець, Івано-Франківської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, з середньою спеціальною освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, в період дії на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України Володимира Зеленського №64/20211 від 24.02.2022р «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_6 29.10.2022 року близько 11 години 39 хвилин перебуваючи у приміщенні магазину «СІМ23», який розташований за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Привокзальна, 9 діючи умисно, з корисливих спонукань, таємно викрала з прилавка касової зони мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» моделі «А50» блакитного кольору, вартістю 3783,00 гривні, який залишила потерпіла ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_6 із викраденим майном покинула приміщення вказаного магазину та розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3783,00 гривні.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи потерпіла ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, однак остання подала до суду заяву про проведення розгляду даного кримінального провадження без їх участі, зазначивши, що завдана потерпілій кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не відшкодована. Щодо призначення покарання поклалась на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та надала суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті викрала у приміщенні магазину «СІМ23», який розташований за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Привокзальна, 9 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» моделі «А50» блакитного кольору, що належить потерпілій ОСОБА_7 . Вона розуміє, що вчинила неправильно, їй дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлена, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися її допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора, обвинуваченої та її захисника про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання обвинуваченої ОСОБА_6 не викликають сумнівів у правильності розуміння нею змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченої. Обвинуваченій роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченої, яка критично ставиться до вчиненого; з середньою спеціальною освітою; одружена; має постійне місце проживання; позитивно характеризується по місцю свого прожавання; на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває; раніше не судима.

Обставиною, яка відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття.

Обставин які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку - два роки, думку обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника, які просили призначити обвинуваченій покарання із застосуванням статті 75 КК України та встановленням іспитового строку - один рік, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

В той же час, з урахуванням вищенаведених обставин, які пом`якшують покарання, обставин, які характеризують особу обвинуваченої та підтверджують її негативне і критичне ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а тому до неї слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на неї відповідні обов`язки.

Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/109-22/11912-ТВ від 09.11.2022 року, загальний розмір якої складає 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійки, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинувачену.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6

наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути із обвинуваченої ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 у користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійки за проведення судових експертиз.

Нагляд за ОСОБА_6 здійснювати органу пробації за місцем її проживання.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

DVD+R диск з відеозаписами (постанова слідчого від 01.11.2022 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» моделі «А50» (постанова слідчого від 02.11.2022 року) повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору в день його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1