Справа №155/971/21
Провадження №1-кс/155/58/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2023 м.Горохів

Слідчий суддя Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000171 від 15 травня 2020 року розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

слідчої ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер: :02:001:0407, площею 0.0659 га та транспортний засіб марки «Hyundai», моделі «Tucson», чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_2 належні підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Горохів, Волинської області, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом постановлення заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділенням ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000171 від 15 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, тобто у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого.

Слідча вважає, що необхідність в проведенні зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження обумовлена метою виконання основних його завдань та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Власник майна ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні подав заперечення на клопотання про арешт майна, яким категорично заперечує щодо задоволення, вважає, його безпідставним та таким що не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Посилаючись на ст.128 КПК України та ст.1172 ЦК України стверджує, що у разі визнання його винним, шкода буде відшкодовуватись юридичною особою працівником якої він є.

Заслухавши доводи учасників провадження, дослідивши додані докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна;

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 1 статті 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Оскільки на час внесення клопотання позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди (збитків) потерпілою особою не подано, то накладення арешті відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України є безпідставним.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим та прокурором не доведено можливість арешту зазначеного вище майна, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000171 від 15 травня 2020 року розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1