У Х В А Л А

02 лютого 2023 року м. Біла Церква. Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гребінки Білоцерківського району Київської області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт, покладені обов`язків

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт, покладені обов`язків.

У клопотанні зазначено, що у провадженні слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0002143 від 04 вересня 2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 03 вересня 2022 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 прийшов до місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживав із потерпілою ОСОБА_6 .

В цей час ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив з ОСОБА_6 сварку на побутовому ґрунті у зв`язку з тим, що остання вживала алкогольні напої та не займалась господарством.

В подальшому, того ж дня, близько 18 години 40 хвилин у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 вийшов з будинку АДРЕСА_1 та пішов до гаражного приміщення, розташованого на території вказаного домоволодіння, де взяв пластикову ємність, заповнену легкозаймистою рідиною.

Після цього, ОСОБА_4 повернувся до вказаного будинку, де у веранді перебувала ОСОБА_6 та діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, вилив на підлогу веранди та на обидві ноги ОСОБА_6 легкозаймисту рідину та кинув підпалений сірник, внаслідок чого відбулося загорання вказаної рідини на підлозі, одязі та на ногах ОСОБА_6 , остання намагалась загасити вогонь, однак взуття ОСОБА_6 почало плавитись від дії високої температури, остання впала на підлогу веранди, де продовжувалось горіння легкозаймистої рідини, в результаті чого потерпіла зазнала особливих фізичних страждань та особливого (нестерпного) болю від опіків, у зв`язку з чим цього ж дня її було госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні № 2, де вона ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Від дії полум`я на тілі ОСОБА_6 виникли тілесні ушкодження у вигляді поширених опікових поверхонь на обличчі, животі, лівій верхній кінцівці, правому передпліччі, спині, лівій нижній кінцівці, та правій нижній кінцівці окрім передньої поверхні стегна. Зазначенні тілесні ушкодження виникли від дії полум`я та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між опіковою травмою та смертю потерпілої вбачається прямий причино-наслідковий зв`язок. Смерть ОСОБА_6 настала від опіків полум`ям 2-3 ступеню 65% поверхні тіла з розвитком сепсису.

Під час досудового розслідування 08 грудня 2022 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та вручено письмове повідомлення про підозру.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1) оглядом місця події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого зафіксовані сліди пожежі та вилучено пошкоджені внаслідок горіння речі потерпілої ОСОБА_6 ;

2) показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка під час допиту повідомила про конфлікт із чоловіком ОСОБА_4 , що відбувся 03.09.2022, в результаті якого останній вилив їй під ноги легкозаймисту речовину та кинув сірника, від чого остання отримала опікові травми;

3) висновком судово-психіатричного експерта № 335 від 01.12.2022, відповідно до якого процес проведення допиту потерпілої ОСОБА_6 із застосуванням відеозапису має наступні індивідуально-психологічні особливості: увага активна протягом усієї процедури слідчої дії. Емоційний фон рівний, настрій не пригнічений. Зорового контакту зі слідчим уникає. Наявна цілеспрямованість до співпраці. Комунікативна діяльність потерпілої ОСОБА_6 під час проведення допиту із застосуванням відеозапису характеризується загалом психологічною конгруентністю, тобто такою, що свідчить про відсутність у неї під час пояснення обставин події, яка досліджується, внутрішньо суперечливих моделей (схем мислення). Ознак психологічного впливу (чи тиску) з боку вербального (мовного) та невербального (інтонаційного, жестово-знакового) на комунікативний процес, який би здійснювався на потерпілу ОСОБА_6 з боку слідчого не визначено. Усі запитання, які були їй поставлені, мали переважно уточнюючий характер. Інтонації поставлених запитань були рівні, вони не містили емоційного залучення. Побудова допиту давала їй можливість відповідати у вільному темпі та довільній формі. Ознак фантазування під час допиту в якості потерпілої у ОСОБА_6 не виявлено;

4) показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка під час допиту повідомила, що 03.09.2022 її сестра ОСОБА_6 отримала опікову травму та в подальшому померла від отриманих опіків, перебуваючи на лікуванні. Будучи в лікарні ОСОБА_6 говорила їй, що отримала травму внаслідок дій ОСОБА_4 , оскільки останній підпалив її та перед цим неодноразово їй погрожував фізичною розправою. Крім цього, ОСОБА_4 погрожував фізичною розправою ОСОБА_7 через те, що остання надала показання проти нього у вказаному кримінальному провадженні;

5) показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка під час допиту повідомила, що 03.09.2022 її донька ОСОБА_6 отримала опікову травму та через деякий час померла в лікарні. Донька казала їй, що отримала травму внаслідок дій ОСОБА_4 , так як останній підпалив її та перед цим неодноразово погрожував фізичною розправою;

6) показаннями свідка ОСОБА_9 , який під час допиту вказав, що 03.09.2022 прибувши за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 , останню переносили до карети швидкої допомоги внаслідок опікової травми, поруч був ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння та постійно повторював, що він винний;

7) висновком експерта № 022-100-3116-2022, відповідного до якого при дослідженні трупа ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді поширені опікові поверхні на обличчі, животі, лівій верхній кінцівці, правому передпліччі, спині, лівій нижній кінцівці, та правій нижній кінцівці окрім передньої поверхні стегна, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки. Смерть ОСОБА_6 настала від отриманих тілесних ушкоджень, тобто від опіків полум`ям 2-3 ступеня 65 % поверхні тіла з розвитком сепсису;

8) іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами в їх сукупності.

06.01.2023 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком по 08.02.2023 включно.

30.01.2023 постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовження до трьох місяців, тобто до 08.03.2023.

Під час досудового розслідування призначено ряд експертиз, висновки експертів, отримано не було, а саме:

- 15.12.2022 призначено експертизу матеріалів, речовин та виробів;

- 03.01.2023 призначено судово-психологічну експертизу.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який на даний час триває. Крім цього, на території України тривають бойові дії, що, у свою чергу, створює перешкоди для нормального функціонування установ та організацій, у тому числі експертних.

Проведено ряд інших процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, проте закінчити досудове розслідування протягом 2-х місяців, тобто до 08.02.2023, немає можливості, так як з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно:

- отримати висновки призначених експертиз;

- після надходження висновків експертів необхідно провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, зокрема, повторно допитати підозрюваного з урахуванням отриманої після експертних досліджень інформації;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;

- ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування;

- виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.

Проведення вищевказаних слідчих та інших дій потребує додаткового часу з огляду на складність провадження, їх результати матимуть доказове значення для підтвердження або спростування винуватості особи під час досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні. Крім того, результати експертиз відіграють ключову роль для повного та всебічного з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення

Враховуючи наявність встановлених Білоцерківським міськрайонним судом ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що на даний час не відпали та продовжують існувати в тому самому об`ємі, як і були при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання, так у параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція Європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі.

Водночас, відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

- незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на свідків, які безпосередньо стали очевидцями вчинення даного кримінального правопорушення умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи їх змінити свідчення та приховати вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, під час допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 останні висловили занепокоєння щодо свого життя та здоров`я, оскільки побоюються протиправних дій зі сторони підозрюваного ОСОБА_4 , який на їх адресу висловлював погрози.

Незаконний вплив на потерпілих та свідків у провадженні може позбавити сторону обвинувачення можливості надати суду належні і допустимі докази вини ОСОБА_4 під час майбутнього судового розгляду у разі звернення прокурора до суду з обвинувальним актом.

Сторона обвинувачення звертає увагу на наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим за ч. 2 ст. 121 КК України: позбавлення волі на строк від 7 до 10 років;

- вік та стан здоров`я ОСОБА_4 : підозрюваний є працездатним, має гарний стан здоров`я та дозволяє йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного;

- репутація ОСОБА_4 : незважаючи на відсутність судимостей та нарікань від сусідів на поведінку підозрюваного в побуті, вид та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вказують на його нелюдськість та жорстокість, а спосіб, яким він позбавив життя ОСОБА_6 , є свідченням цьому. Показання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині погроз ОСОБА_4 на їх адресу показують органу досудового розслідування підозрюваного у вкрай негативному світлі.

Викладені вище обставини свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, а продовжують існувати на даний час.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у пунктах 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків.

Застосування до запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Неможливе і застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент звернення до суду із вказаним клопотанням не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно останнього саме такого запобіжного заходу.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, просить продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту і раніше покладені обов`язки, його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного та захисника, які не заперечують проти задоволення клопотання, дослідивши приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Слідчий суддя констатує, що ризики, які були встановлені при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, згідно ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.01.2023, а саме передбачений ст. 177 ч.1 п. 1,3 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні; стосовно ОСОБА_4 не зменшилися, продовжують існувати. Необхідність продовження строку домашнього арешту ОСОБА_4 викликана необхідністю проведення експертиз та виконання інших слідчих дій, спрямованих на закінчення досудового розслідування.

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, наявність ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені слідчим суддею.

Слідчий суддя зазначає, що прокурором у клопотанні, прокурором у судовому засіданні доведено, що обставини, зазначені у ч.3 ст. 199 КПК України, виправдовують продовження тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом - ст. 199 ч.5 КПК України.

Слідчий суддя встановив, що прокурором у клопотанні та доданими доказами, прокурором у судовому засіданні доведено, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під домашнім арештом не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків.

ОСОБА_4 слідчому судді повідомив, що він згідний із клопотанням прокурора, не заперечує проти його задоволення.

Згідно ст. 181 ч.6 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження закінчується 08 березня 2023 р.

Стосовно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту до 08 лютого 2023 р.

З метою здійснення належного судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, забезпеченні виконання завдання кримінального провадження (ст. 2 КПК України), слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, продовживши стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту і покладених обов`язків строком на 35 днів, тобто в межах досудового розслідування, а саме до 08 березня 2023 р.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177 ч.1 п.1,3,5, 181,199,371,372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною цілодобовоо залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, за першим викликом у визначений час та місце; не відлучатися цілодобово із місця проживання за вказаною адресою без дозволу слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися цілодобово із місця проживання за вказаною адресою без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю в межах строку досудового рослідування на 35 днів, а саме до 08 березня 2023 р.

Ухвалу про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашній арешт передати через прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 для виконання Білоцерківському РУП ГУ НП в Київській області.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Слідчий суддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області