КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 22 лютого 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна-

адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене 10.01.2023 під час проведення обшуку офісного приміщення, яке використовується підприємствами групи «Інтергал» за адресою: м. Львів, площа Старий Ринок, буд. 8, а саме, грошові кошти номіналом 100 (доларів США) на загальну суму 249 000 доларів США із наступними серією та номером купюр, згідно переліку зазначеного у клопотанні прокурора та грошові кошти купюрами номіналом 200 гривень у кількості 4000 шт. на загальну суму 800 000 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням представник ОСОБА_5 , - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Зазначає, що арештовані грошові кошти вилучено всупереч ухвалі слідчого судді.

На думку апелянта, прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на грошові кошти, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки ним не надано доказів, що вилучені кошти є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям вчинення злочину та відповідність їх критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України. Відтак, постанова про визнання коштів речовими доказами є формальною та не містить жодних мотивів.

Також зазначає, що під час розгляду клопотання, стороною захисту подавались акти планових документальних перевірок дотримання ТОВ КУА Крістал Ессет Менеджмент податкового законодавства протягом трьох послідовних років, які охоплюють період діяльності ТОВ КУА Крістал Ессет Менеджмент з 2016 року по теперішній час. Останню перевірку закінчено в грудні 2022 року.

Зауважує, що жодний акт перевірки не містить відомостей про порушення податкового законодавства при інвестуванні коштів в будівництво, а суми донарахованих податків та штрафів за такими актами є незначними, які сплачено до державного бюджету та не є співмірними сумі несплати, яку наводить в своєму клопотанні прокурор.

Крім того, ОСОБА_5 є найманим працівником - комерційним директором ДП Інтергал, ТОВ Фірма Інтергал, є окремою юридичною особою, яка не має жодного відношення до діяльності ТОВ КУА Крістал Ессет Менеджмент, також зв`язок між діяльністю ТОВ КУА Крістал Ессет Менеджмент та ДП Інтергал ТОВ Фірма Інтергал відсутній, про наявність такого зв`язку не наводиться і в клопотанні прокурора.

На переконання апелянта, ні слідчий, ні слідчий суддя, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власників майна та третіх осіб, що призвело до порушення вимог ст. ст. 171, 173 КПК України.

Щодо законності надходження коштів зазначає, що грошові кошти в сумі 100 000 доларів США отримані ОСОБА_5 з власного депозитного рахунку в Приватбанку, інша сума в розмірі 149 000 доларів США є позиченими коштами, та в підтвердження цього, надано відповідну копію розписки.

З метою доведення факту передання коштів стороною захисту, подано клопотання про допит свідків в судовому засіданні, прізвища яких зазначені в тексті розписки, однак слідчим суддею без належного обґрунтування, в задоволенні клопотання відмовлено.

Наголошує на тому, що вилучення коштів у ОСОБА_5 , який не є підозрюваним та не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, лише з підстав не надання при обшуку документів які підтверджують походження таких коштів не є розумним і співмірним обмеженням права власності. Крім того, вилучення коштів не звільняє ОСОБА_5 від обов`язку повернути отриману позику у встановлений строк.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Бюро економічної безпеки України, здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21 червня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000768 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Будгарант-2007», ТОВ «Стар Білдінг», ТОВ «СПБ-Інвест», ТОВ «Максимум», ТОВ «КУА «Крістал Ессет «Менеджмент» та фондів, які перебувають у його управлінні, а саме: АТ «ЗНВКФІ «Лоудстар», АТ «ЗНВКІФ «Толедо», АТ «ЗНВКІФ «Антей», ПВІФ «Інтергал-Буд», ПВІФ «ІнтерГалБудактив», ПВІФ «ІнтергалБудІнвест» умисно ухиляються від сплати податку на прибуток та податку на додану вартість в особливо великих розмірах, а також здійснили легалізацію (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом в особливо великих розмірах.

У ході обшуку 10 січня 2023 року офісного приміщення, яке використовується підприємствами групи «Інтергал» за адресою: м. Львів, площа Старий Ринок, буд. 8, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року, виявлено та вилучено: грошові кошти номіналом 100 (доларів США) на загальну суму 249 000 доларів США; грошові кошти купюрами номіналом 200 гривень у кількості 4000 шт. на загальну суму 800 000 грн.

Постановою старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів БЕБ України ОСОБА_9 від 11 січня 2023 року вилучені грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000768.

12 січня 2023 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 поштовим зв`язком направив до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про накладення арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року клопотання задоволено.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000768 про накладення арешту на вказані грошові кошти, які вилучені під час обшуку офісного приміщення, яке використовується підприємствами групи «Інтергал» за адресою: м. Львів, площа Старий Ринок, буд. 8, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Колегія суддів з таким рішенням слідчого судді погодитись не може, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону прокурор та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається, із наданих прокурором до клопотання матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України.

Відповідно до фабули вказаного витягу, службові особи ТОВ «Будгарант-2007», ТОВ «Стар Білдінг», ТОВ «СПБ-Інвест», ТОВ «Максимум», ТОВ «КУА «Крістал Ессет «Менеджмент» та фондів, які перебувають у його управлінні, а саме: АТ «ЗНВКФІ «Лоудстар», АТ «ЗНВКІФ «Толедо», АТ «ЗНВКІФ «Антей», ПВІФ «Інтергал-Буд», ПВІФ «ІнтерГалБудактив», ПВІФ «ІнтергалБудІнвест» умисно ухиляються від сплати податку на прибуток та податку на додану вартість в особливо великих розмірах, а також здійснили легалізацію (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом в особливо великих розмірах.

На підтвердження вказаних обставин до матеріалів клопотання долучено висновок аналітичного дослідження Державної податкової служби України за результатами якого, вбачається, що фінансово-господарська діяльність РВІФ «ІнтергалБудІнвест» (код ЄДРІСІ 2331641), ПВІФ «Інтергал-Буд) (код ЄДРСІ 233405), від імені та в інтересах яких діє ТОВ «Куа`Крістал Ессет Менеджмент» (код ЄДРПО 33943393), здійснена за рахунок коштів, ймовірно залучених від фізичних осіб інвесторів у будівництво об`єктів нерухомості, в т.ч. замовником яких є ТОВ «Максимум» (код ЄДРПО 33943393), а не за рахунок коштів спільного інвестування (залучених від засновників/учасників ІСІ), ПВІФ «ІнтергалБудІвест» ПВІФ «Інтергал-Буд», від імені та в інтересах яких діє ТОВ «КУА`Крістал Ессет Менеджмент». У ньому міститься висновок, про ймовірне порушення вимог пп.141.6.1 п. 141.6 ст. 141 Податкового кодексу України в частині неправомірного застосування податкової пільги на суму отриманого прибутку за період 01.01.2018-30.09.2022 року у розмірі 6 962,55 млн.грн., що ймовірно призвело до заниження податку на прибуток підприємств на загальну суму 1 057,66 млн. грн. ймовірно із подальшою легалізацією таких грошових коштів.

Разом з тим, у суді першої інстанції, стороною захисту під час розгляду клопотання долучено акти планових документальних перевірок дотримання ТОВ КУА Крістал Ессет Менеджмент податкового законодавства протягом трьох послідовних років, які охоплюють період діяльності ТОВ КУА Крістал Ессет Менеджмент з 2016 року по теперішній час (а.с. 6-111 т. 2).

Вказані акти перевірки не містять відомостей про порушення податкового законодавства при інвестуванні коштів в будівництво, у тому числі способом, зазначеним у аналітичному дослідженні, а суми донарахованих податків та штрафів за такими актами є незначними та сплачені до державного бюджету та не співмірні сумі несплати яку наводить в своєму клопотанні прокурор.

Крім того, як зазначила сторона захисту, перевірку дотримання вимог податкового законодавства проводив відповідний державний орган - ДПС України, який здійснює контроль за дотриманням платниками податків вимог податкового законодавства, та результати, перевірок є офіційними, відомі детективу БЕБ, оскільки результати перевірок, інші документи, висновки експертиз які стосуються предмету розслідування долучались представником ТОВ КУА Крістал Ессет Менеджмент до кримінального провадження, як докази. Відтак, на даний час відсутнє узгоджене рішення-повідомлення податкового органу про нараховану суму несплачених податків, як і висновок про незаконність операцій по інвестуванню будівництва.

Даючи оцінку вказаним обставинам та законності прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує, що ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 14 грудня 2022 року, не надано дозвіл на вилучення грошових коштів. Як вбачається з долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку та зауважень ОСОБА_5 до нього (а.с. 131-168 т. 1), власник майна повідомив, що грошові кошти в сумі 800 000 грн., та 249 000 тис. доларів США належать особисто йому та зберігаються в сейфі за місцем роботи з метою безпеки. Крім того, зауважив, що кошти здобуті законним шляхом, та за необхідності вказаний факт зможе підтвердити відповідними документами.

Як вбачається з поданих до суду документів, грошові кошти в сумі 100 000 доларів США отримані ОСОБА_5 у лютому 2022 року з власного депозитного рахунку в Приватбанку. Інша сума в розмірі 149 000 доларів США є позиченими коштами у жовтні 2022 року у ОСОБА_10 , що підтверджується наданою відповідною копією розписки (а.с. 193, т. 1).

Слід зазначити, що вилучення коштів у особи, яка не є підозрюваною та не має процесуального статусу у кримінальному провадженні лише з підстав не надання при обшуку документів які підтверджують походження таких коштів не є розумним і співмірним обмеженням права власності. Крім того, вилучення коштів не звільняє ОСОБА_5 від обов`язку повернути отриману позику у встановлений строк.

За матеріалами, які додані до клопотання прокурора, відсутні докази, що вилучені грошові кошти набуто кримінально протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто не відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Окрім того, прокурор у своєму клопотанні просив накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000768 від 26 січня 2022 року, в той час, як до матеріалів клопотання долучено витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000768 від 21 червня 2022 року. Не спростовано даного факту прокурором у суді.

Ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в порушення відповідно ст. ст.171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власників майна та третіх осіб.

Відтак, прокурором не доведено в клопотанні існування правових підстав для накладення арешту на грошові кошти, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що вилучені кошти є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям злочину та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим винесена постанова про визнання коштів речовими доказами є формальною та не міститьжодних мотивів.

Прокурор обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не перевірено вказані обставини, які свідчать про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, на яку посилається орган досудового розслідування.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляцяційну скаргу представника ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 ,- задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене 10.01.2023 під час проведення обшуку офісного приміщення, яке використовується підприємствами групи «Інтергал» за адресою: м. Львів, площа Старий Ринок, буд. 8, а саме, грошові кошти номіналом 100 (доларів США) на загальну суму 249 000 доларів США із наступними серією та номером купюр, згідно переліку зазначеного у клопотанні прокурора, -скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000768 від 21.06.2022 р., яке вилучене 10 січня 2023 року під час проведення обшуку у офісному приміщенні, яке використовується підприємствами групи «Інтеграл», а саме грошові кошти номіналом 100 (доларів США) на загальну суму 249 000 доларів США та грошові кошти номіналом 200 грн., у кількості 4000 шт. на загальну суму 800 000 грн.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 761/1312/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження № 11сс/824/1288/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК