Справа № 182/6652/20
Провадження № 1-кп/0182/363/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020 року за №0000632 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, українки, громадянки України, освіта не повна середня, не заміжньої, не працюючої, без місця реєстрації, фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України

з участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ( в режимі відео конференції),

обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 07.02.2020 року приблизно о 17-00 год., знаходячись в гаражу, який розташований поблизу КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа № 20», розташованої по вул. Шевченка, буд. 204 в м. Нікополь, Дніпропетровської області, зустрілася з ОСОБА_6 ( обвинувальний акт за обвинуваченням якого направлено до суду) та вході розмови ОСОБА_6 запропонував останній вчинити таємне викрадення чужого майна, з приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 на, що ОСОБА_3 дала свою згоду, тобто вступила з ОСОБА_6 у злочину змову спрямовану на таємне викрадення чужого майна.

07.02.2020 року приблизно о 19.50 год. ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , групою осіб, реалізуючи свій спільний, злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїми діями у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, прийшли до території вищевказаного домоволодіння, перелізли через дерев`яні ворота паркану та проникли у двір де, ОСОБА_8 , згідно розробленого плану та розподіленню ролей при вчиненні кримінального правопорушення, з метою спостерігання за навколишньою обстановкою на випадок попередження ОСОБА_9 , якщо хтось з інших громадян виявить їх злочинні дії залишилась у дворі біля вікна житлового будинку, а ОСОБА_6 руками застосувавши фізичну силу, розгойдав вхідні двері те переломів засов у вигляді дерев`яної палиці на яку з внутрішнього боку були зачинені вхідні двері. Після чого, ОСОБА_6 діючи спільно з ОСОБА_8 , яка повністю підтримувала його противоправні дії, незаконно, таємно проник в приміщення будинку, яке є житлом, де на той час знаходилась потерпіла ОСОБА_7 , яка помітила вищевказаних осіб на території свого домоволодіння, але знаходячись в загальній кімнаті, через вікно, непомітно лише спостерігала за діями ОСОБА_6 , який не усвідомлював, що за його противоправними діями спостерігають стороні особи. Після чого, ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний умисел, за попередньою змовою, групою осіб, з корисливих мотивів, діючи таємно, повторно, викрав: автоматичну хлібопічку «Panasonik модель SD-ZB2512», електричну м`ясорубку «Kenwood PRO 2000EXCEL», вартість яких згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 41 від 12.02.2020 станом на 07.02.2020 року складає автоматичної хлібопічки «Panasonik модель SD- ZB2512» - 4039 грн. 68 коп.; електричної м`ясорубки «Kenwood PRO 2000EXCEL» - 3834 грн. 60 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 7874 грн. 28 коп.

Після чого, ОСОБА_6 залишивши ОСОБА_8 на території вищевказаного домоволодіння, утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення злочину втекли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникнення у житла.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою провину визнала повністю та пояснила, що вона точної дати та часу не пам`ятає, знаходячись в гаражу, поблизу школи № 20, по вул. Шевченка, зустрілася з ОСОБА_6 , який запропонував їй вчинити крадіжку, у жінки, яка не розрахувалась з ним за роботу, на що остання погодилась. Вони разом пішли на АДРЕСА_2 , перелізли через дерев`яні ворота паркану та проникли у двір де, вона залишилась у дворі біля вікна будинку, а ОСОБА_6 зайшов до будинку звідки викрав: хлібопічку, 2 електричні м`ясорубку. Викрадене майно в подвальшому було вилучено працівника поліції. В скоєному кається.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась будучи повідомленою належним чином про джату та час проведення судового засідання. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченою обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність її позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченої винною у вчиненні кримінального правопорушення, за якими вона обвинувачується.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

Також суд враховує обставини справи. Особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась ( а.п. 83), характеризується негативно ( а.п. 86,87). Офіційно не працевлаштована, на утриманні нікого не має. У лікаря нарколога на обліку не перебуває (а.п.85 ), однак перебуває на обліку у лікаря психіатра з приводу хронічного психічного захворювання ( а.п. 84). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 77 від 06.10.2020 року є осудною особою ( а.п. 73-75).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття та визнання вини.

Повернення потерпілій викраденого майна пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченої, а завдяки діям співробітників поліції.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, в тому числі які пом`якшують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі.

Вказане покарання буде відповідати меті покарання передбаченого ст. 50 КК та меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої - щире каяття, визнання вини, особу обвинуваченої, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо неї ст. 75 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів було вирішено при винесені вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.03.2021 року стосовно ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсуті.

Долю речових доказів було вирішено при винесені вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.03.2021 року стосовно ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1