Справа № 161/4510/23
Провадження № 1-кс/161/1588/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 23 березня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

Начальник СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області (слідчий у кримінальному провадженні) ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду, до скасування у встановленому КПК України порядку, а саме: транспортний засіб марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_1 належний ОСОБА_4 ; деревину, яка знаходиться в кузові транспортного засобу марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_1 об`ємом близько 5 метрів кубічних; бензопила марки «Stihl M5 260», із забороною володіти, користуватися та розпоряджатися.

Клопотання дізнавача мотивоване тим, що СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000074 від 17.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

У ході проведення огляду місця події від 16.03.2023 було виявлено та вилучено вищевказані речі, які, на думку слідчого, відповідають критеріям речових доказів, а тому слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

У судове засідання прокурор, слідчий, володілець майна та його представник не з`явилися, хоча повідомлялись про місце та час розгляду клопотання, подали суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення , зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зважаючи на те, що дізнавач, за погодження із прокурором, просить накласти арешт з метою збереження речових доказів, майно, яке було тимчасово вилучене 16.03.2023 в ході проведення огляду місця події відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а саме є знаряддям кримінального правопорушення, а також речами, які містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі ч.3 ст.170 КПК України слід накласти арешт на зазначене майно.

При цьому, арешт на транспортний засіб слід накласти без заборони на його користування, оскільки всі необхідні слідчі та процесуальні дії із автомобілем проведені, тому законних підстав для його подальшого утримання органом досудового розслідування, на думку слідчого судді, немає.

З наведених мотивів клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання начальника СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт, із забороною на відчуження та розпорядження тимчасово вилученим майном, а саме: транспортним засобом марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_1 належний ОСОБА_4 .

Накласти арешт, із забороною на користування, відчуження та розпорядження тимчасово вилученим майном, а саме: деревину, яка знаходиться в кузові транспортного засобу марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_1 об`ємом близько 5 метрів кубічних; бензопила марки «Stihl M5 260».

На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя