Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 511/2577/22

Номер провадження: 1-кп/511/90/23

22 лютого 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, інваліда ІІІ групи, з незакінченою вищою освітою - закінчив 3 курс Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова, спеціальність філолог-перекладач, неодружений, працює неофіційно викладачем мови, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 31.10.2012 Малиновським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000229 від 04.06.2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

04.06.2021 приблизно о 10.20 год. водій ОСОБА_8 грубо порушив вимоги пунктів: 1.5.; 2.3. б); в); 16.11. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі Правила), які зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголівники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки...»;

п. 16.11. «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

В зазначений день та час, водій ОСОБА_4 , керуючи власним технічно справним автомобілем «MITSUBISHI LANCER», номерний знак НОМЕР_2 , здійснював рух у денний час доби, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю автодороги С161904 сполученням /М-16/-Щербанка- Єреміївка-Андрієво-Іваново в Роздільнянському р-ні Одеської області.

Зазначена дорога с автомобільною дорогою загального користування місцевого значення (районна), на якій організований двосторонній однорядних рух, дорожнє покриття асфальтоване, перебуває у задовільному стані, ширина поїзної частини становить 6,7 м, дорожня розмітка і дорожні знаки відсутні.

Ігноруючи вимоги до власної безпеки та безпеки пасажирів, водій ОСОБА_4 , під час руху, пасами безпеки пристебнутий не був і в салони автомобіля перевозив не пристебнутих пасами безпеки пасажирів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_7 .

Наближаючись до нерегульованого перехрестя з автодорогою «Одеса- Кучурган», яка є автомобільною дорогою загального користування державного значення М-16 (міжнародна) II категорії, має відповідне обладнання дорожнього покриття та придорожньої зони, на якій організований двосторонній однорядних рух, дорожнє покриття асфальтоване, ширина проїзної частини становить 9,0 м, протилежні смуги руху позначені відповідною горизонтальною дорожньою розміткою; водій ОСОБА_4 мав намір виконати на цьому перехресті нерівнозначних доріг маневр лівого повороту у напрямку міста Одеси, проте, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою та її зміною не стежив, не переконався, що під час виїзду на головну дорогу він не створить небезпеки для життя і здоров`я, як пасажирів свого транспортного засобу, так і для інших учасників руху, чим проявив кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховував на їх відвернення.

У той самий час по автодорозі М-16, з боку міста Одеса у бік села Кучурган, у смузі свого напрямку руху, зі швидкістю близько 90 км/год., прямолінійно, рухався технічно справний автомобіль «DAEWOO-LANOS», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Наблизившись до цього перехрестя нерівнозначних доріг водій ОСОБА_11 , з метою виконання маневру повороту ліворуч, почав повільно виїжджати на головну дорогу, при цьому, рухаючись в умовах необмеженої видимості та оглядовості, не переконався, що по автодорозі М-16 до цього перехрещення проїзних частин наближається автомобіль «DAEWOO-LANOS», номерний знак НОМЕР_4 , який добре проглядався з місця водія і своєчасно міг бути ним виявлений, відповідно, ці зміни у дорожній обстановці потребували від водія ОСОБА_4 особливої уваги та своєчасного вжиття заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, проте, він не утримався від виїзду на автодорогу М-16, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі.

Своїми необережними діями, водій ОСОБА_12 , через неуважність, позбавив себе можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді, виїхав на головну дорогу, на смугу, по якій здійснюється рух з боку міста Одеса у бік села Кучурган і при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, допустив зіткнення під кутом 90±5 градусів лівою бічною частиною керованого автомобіля «MITSUBISHI LANCER» з передньою частиною автомобіля «DAEWOO-LANOS», під керуванням водія ОСОБА_6 , який, реагуючи на небезпеку в русі, застосував екстрене гальмування, проте, уникнути зіткнення також не зміг.

Внаслідок зіткненням автомобіль «MITSUBISHI LANCER» відкинуло на проїзну частину головної дороги, у напрямку села Кучурган, на відстань близько 35 метрів від місця зіткнення, а автомобіль «DAEWOO LANOS» зупинився у своїй смузі руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водієві автомобіля «DAEWOO-LANOS», номерний знак НОМЕР_5 , ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження, а саме: закрита травма грудної клітки і живота, що поєднує відрив тонкої кишки від кореня її брижі з масивною внутрішньочеревною кровотечою і гематомою правої половини стінки живота, правобічний гемоторакс (крововилив у праву плевральну порожнину) з ателектазом (стисненням кров`ю) правої легені. Травма живота у клінічному перебігу ускладнилась розвитком важкої постгеморагічної анемії внаслідок значної крововтрати.

Дані тілесні ушкодження обумовили виникнення загрозливого життю патологічного процесу - гострої масивної внутрішньої крововтрати через розрив брижі тонкої кишки і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Пасажиру автомобіля «MITSUBISHI LANCER», номерний знак НОМЕР_6 , ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження, а саме:

- закрита травма грудної клітки і живота, що поєднує: двобічні переломи 1-го правого та 1-8 лівих ребер, осколковий перелом середньої третини лівої ключиці, розрив селезінки з масивним крововиливом у черевну порожнину (гемоперитонеум; близько 2-х літрів крові у черевній порожнині);

- закритий перелом кісток тазу: лівої половини крижової кістки та тіла і гілок лівої лобової кістки з поширенням ліній перелому на передній край лівої кульшової западини без зміщення уламків.

Дані тілесні ушкодження обумовили виникнення загрозливого життю патологічного процесу - гострої масивної внутрішньої крововтрати через розрив селезінки з крововиливом у черевну порожнину і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Отже, водій ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти ДТП, шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 2.3 б), в); 16.11. «Правил дорожнього руху» України і саме його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди, а також спричиненням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, кваліфікованого як: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю та суду пояснив, що 04.06.2021 року о 10 год. 20 хв. він, керуючи транспортним засобом «MITSUBISHI LANCER», виїжджав з автодороги с. Кучурган та мав намір здійснити поворот ліворуч в напрямку м. Одеси на основну дорогу, але здійснюючи маневр на перехресті, не побачивши транспортний засіб, відчув удар у ліву частину автомобіля, після чого його відкинуло з місця зіткнення, а він втратив свідомість. Також зазначив, що щиро кається, розуміє, що порушив ПДР, всі збитки завдані потерпілим відшкодував у повному обсязі.

Таким чином показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснив, що 04.06.2021 року біля 10 год. 20 хв. він їхав з м. Одеси зі швидкістю 90 км/год. та помітив автомобіль обвинуваченого, який рухався з боку с. Щербанка, побачивши, що транспортний засіб почав виїжджати на бік його руху та не встигнувши загальмувати як сталося ДТП, після чого він втратив свідомість, в результаті дорожньо-транспортної пригоди він отримав тяжкі тілесні ушкодження та 3 місяці знаходився на лікуванні в лікарні. Також вказав, що претензій до обвинуваченого не має, просив суворо його не карати та дати можливість виправитись без позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні надала пояснення аналогічного змісту, зазначила, що їхала в машині обвинуваченого ОСОБА_4 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди вона отримала травми. Претензій до обвинуваченого вона не має, оскільки з першого дня вищевказаних подій він брав участь у її лікуванні, просила його суворо не карати, оскільки ніяких претензій до ОСОБА_4 вона не має.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.

Дослідивши та оцінивши вказані обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Судом враховується, що обвинувачений щиро розкаявся та добровільно відшкодував завданих збитків, що пом`якшує покарання. Також судом враховується, що обвинувачений є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням, характеризується добре, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, працює, також на утриманні ОСОБА_4 перебувають: - бабуся ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонеркою та має статус дитини війни; бабуся ОСОБА_15 , яка є пенсіонеркою, а також його тітка - ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка відповідно до довідки серії МСЕ №099572 від 22.04.03 р. є інвалідом другої групи безстроково.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому та добровільне повне відшкодування завданих збитків, а також враховуючи наявність інвалідності у обвинуваченого та думку прокурора про можливість його виправлення без позбавлення волі, сприятливу позицію потерпілих в частині призначення покарання обвинуваченому без позбавлення волі, тому на підставі викладеного, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_4 міру покарання передбачену санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75, 76 КК України з іспитовим строком та покладенням обов`язків, що буде достатньо для його виправлення.

В частині призначення додаткового покарання, суд вважає, що оскільки обвинувачений під час вчинення злочину не перебував у стані алкогольного сп`яніння, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, є інвалідом 3-ї групи, його родина має трьох осіб похилого віку та інвалідність, які потребують сторонньої допомоги та можливості пересуватися в тому числі у зв`язку з їх лікуванням, позбавлення ОСОБА_4 водійських прав у свою чергу позбавить його сім`ю вказаних можливостей та створить значні перешкоди для догляду за літніми людьми та інвалідом, а тому суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому без позбавлення прав керування транспортним засобом.

Суд вважає, що арешти, накладені на тимчасове вилучене майно підлягають скасуванню. Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід по справі не обирати, оскільки судом приймається рішення про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі. Питання про речові докази слід вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, з ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави в розмірі 6126 гривень 47 копійок, які складаються з наступних витрат за проведення експертиз: судової автотехнічної експертизи №21-3410 від 26.08.2021 року - 1372,88 грн.; судової автотехнічної експертизи №21-3409 від 01.09.2021 року - 1372,88 грн.; судової транспортно-трасологічної експертизи слідів та пошкоджень на автомобілях-учасника ДТП №21-3408 від 26.08.2021 року - 2059,32 грн.; автотехнічноїї експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП №22-5476 від 18.11.2022 року - 1321,39 грн.

Керуючись ст.ст.,349,368,369-371,373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.06.2021р. на тимчасово вилучене майно.

Речові докази - автомобілі MITSUBISHI LANCER», н/з НОМЕР_6 та «DAEWOO LANOS», н/з НОМЕР_3 вважати повернутими власникам.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 6126 гривень 47 копійок, які складаються з наступних витрат за проведення експертиз: судової автотехнічної експертизи №21-3410 від 26.08.2021 року - 1372,88 грн.; судової автотехнічної експертизи №21-3409 від 01.09.2021 року - 1372,88 грн.; судової транспортно-трасологічної експертизи слідів та пошкоджень на автомобілях-учасника ДТП №21-3408 від 26.08.2021 року - 2059,32 грн.; автотехнічноїї експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП №22-5476 від 18.11.2022 року - 1321,39 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1