печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні № 0001264 від 22.04.2021.

Скарга мотивована тим, що на повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 складені без відповідних на те підстав. Захисник зазначає, що за результатами аналізу тексту повідомлення про підозру та матеріалів кримінального провадження, наданих на її обґрунтування, стороною захисту встановлено, що формулювання письмового повідомлення про підозру не свідчить про наявність ознак інкримінованих кримінальних правопорушень, разом з тим, у провадженні не існує доказів, які б підтверджували підозру. Одночасно повідомлення про підозру є таким, що вручено з порушенням процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру.

У зв`язку з чим, сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 є необґрунтованими, не містять достатніх доказів на її підтвердження, складеними та врученими з процесуальними порушеннями, та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний просили задовольнити скаргу в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обґрунтування.

Прокурор заперечував щодо задоволення скарги.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги слідчим суддею, здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в межах заявлених вимог, приходить наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001264 від 22.04.2021 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

07.12.2021 ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

26.01.2022 ОСОБА_4 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про підозру від 07.12.2021 ОСОБА_4 та про зміну раніше повідомленої підозри від 26.01.2022 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001264 від 22.04.2021 були здійснені в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Посилання сторони захисту на те що повідомлення про підозру від 07.12.2021 було вручено не неналежним суб`єктом, а саме слідчим СУ ГСУ в Харківській області ст.лейтинантом поліції ОСОБА_7 , не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий, який вручав підозру згідно постанови про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 01.12.2021 - входить до її складу, а відтак уповноважений на здійснення зазначеної процесуальної дії.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, слід наголосити, що відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, що передбачені КПК України.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч. 2 ст. 22 КПК України).

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а долучені докази, на переконання слідчого судді, вказують на вірогідну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення/рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти Польщі».

Разом з тим, у кримінальному провадженні проводяться необхідні слідчі дії, які необхідно вчинити органу досудового розслідування для встановлення обставин кримінального правопорушення, на підтвердження або спростування причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, у якому їй повідомлено про підозру.

Матеріали скарги захисника не містять доказів щодо процесуального порушення порядку повідомлення про підозру ОСОБА_4 , а тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 9, 22, 26, 276-278, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1