Справа № 754/9599/22
У Х В А Л А
Іменем України

04 листопада 2022 року

Cлідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП в м.Києві від 06.10.2022 року про відмову у задоволенні клопотання по кримінальному провадженню № 0000199 від 11.01.2019 року,
ВСТАНОВИВ:
26 жовтня 2022 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив:
- скасувати постанову від 06 жовтня 2022 року старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м.Києві капітана поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000199 про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту щодо призначення та проведення комісійної автотехнічної експертизи;
- зобов`язати уповноважену особу відділу дізнання Деснянського УП ГУНП в м. Києві повторно розглянути клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про призначення та проведення комісійної автотехнічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000199.
Як на підставу звернення до суду зі скаргою адвокат ОСОБА_3 посилався на положення статей 303-307 КПК України, обґрунтовуючи її тим, що постановою дізнавача відмовлено у задоволенні клопотання представника потерпілого у кримінальному провадженні № 0000199 від 11 січня 2019 року в частині призначення та проведення експертизи. На думку скаржника, зазначена постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню.
До суду скаржник, його представник та дізнавач ВД Деснянського УП ГУНП у м.Києві у судове засідання не з`явилися, надав суду заяви про розгляд скарги за їх відсутністю, що не перешкоджає розгляду скарги, відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України.
Розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, вивчивши матеріали кримінального проваження № 0000199 від 11 січня 2019 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Як свідчать матеріали кримінального провадження, адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 звернувся до ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, в якому просив призначити в Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України та провести комісійну судову автотехнічну експертизу в кримінальному провадженні № 0000199, оскільки матеріали кримінального провадження містять протилежні за змістом висновки судових автотехнічних експертиз, а саме:
-висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 12-1/1407 від 16.06.2020;
- висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-20/61562-ІТ від 11.01.2021;
- висновок експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 21-1528 від 12.05.2021.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, старшим дізнавачем ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання представника потерпілого, з тих підстав, що це не є доцільним, оскільки висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 12-1/1407 від 16.06.2020 та висновок експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 21-1528 від 12.05.2021 проведені не по одних і тих же вихідних даних. Експертне дослідження, відображене у експертному висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 12-1/1407 від 16.06.2020 було здійснено без урахування двох слідчих експериментів зі свідком ОСОБА_6 , які були проведені пізніше, а саме 11.08.2020 та 02.12.2020.
Разом з тим, старший дізнавач не врахував той факт, що у матеріалах справи є ще висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-20/61562-ІТ від 11.01.2021, який протирічить висновку експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 21-1528 від 12.05.2021, і який було прийнято з урахуванням двох вищевказаних слідчих експериментів.
Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Пунктом 1.2.14 Інструкції, експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» №8 від 30.05.1997 року, комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів-фахівців у одній галузі знань.
Статтею 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого має бути мотивованою, має містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Враховуючи те, що за результатами розгляду скарги встановлено, що дійсно в матеріалах кримінального провадження містяться два протилежні за змістом висновку автотехнічної експертизи, а саме висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-20/61562-ІТ від 11.01.2021 та висновок експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 21-1528 від 12.05.2021, які зроблені виходячи з одних і тих же вихідних даних, суд вважає проведення комісійної експертизи доцільним та логічним, а скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_5 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 06 жовтня 2022 року старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у місті Києві капітана поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000199 від 11.01.2019 року, задовольнити.
Скасувати постанову від 06 жовтня 2022 року старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у місті Києві капітана поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000199 від 11.01.2019 року про відмову у задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 про призначення комісійної автотехнічної експертизи.
Зобов`язати старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у місті Києві капітана поліції ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 29 вересня 2022 року про призначення комісійної автотехнічної експертизи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1