Справа № 146/898/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2022 р. смт. Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні-прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000144 від 06 серпня 2022 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Антонівка, Томашпільського району, Вінницької області, освіта середня спеціальна, українця, громадянина України, учасником АТО, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, особою з інвалідністю та депутатом не є, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
В умовах дії воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ) та продовженого Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 до 23.08.2022 року, 06 серпня 2022 року біля 16:00 години ОСОБА_4 , прийшов до домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 з метою поспілкуватися з останньою.

Перебуваючи біля зазначеного домогосподарства ОСОБА_4 не зміг викликати ОСОБА_6 з будинку, після чого через відкриту хвіртку зайшов на подвір`я зазначеного домогосподарства. Перебуваючи на подвір`ї він через відчинене вікно у будинку в одній із житлових кімнат побачив сина останньої ОСОБА_7 , який є інвалідом 1-А групи загального захворювання.

Побачивши ОСОБА_7 , ОСОБА_4 підійшов до зазначеного вікна та при розмові з останнім побачив у його лівій руці мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Go» 1 GB RAM 8 GB ROM чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 .

Виявивши зазначений телефон у ОСОБА_4 раптово виник умисел на відкрите його викрадення.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою відкритого заволодіння чужого майна, своєю правою рукою через відчинене вікно проник у будинок ОСОБА_6 та з лівої руки ОСОБА_7 вирвав шляхом ривка зазначений мобільний телефон, після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, обернувши його на свою користь.

Згідно висновку експерта № 5391/22-21 вартість викраденого мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Go» (M1903C3GG) об`ємом пам`яті 1/8 Гб в корпусі чорного кольору становить 655,00 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 655 гривень.

За вказані суспільно небезпечні винні діяння ОСОБА_4 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, визнав повністю. Пояснив суду, що 05 серпня 2022 року до нього прийшла ОСОБА_8 , з якою він повечеряв і вона пішла додому, забувши в нього гаманець в якому знаходилися золоті вироби: ланцюжок та хрестик. Сама ОСОБА_9 до нього зателефонувала і попросила, щоб він на наступний день приніс гаманець до неї додому, за що обіцяла винагороду могорич. На наступний день 06 серпня 2022 року він віддав ОСОБА_6 гаманець з речами і вона винесла йому дві пластикові пляшки по 0,5 літри, як він зрозумів, з горілкою, та гроші в розмірі 200 гривень одною купюрою.

Відійшовши близько 300 метрів від будинку потерпілого, він вирішив похмелитися і виявив, що в двох пляшках, що дала ОСОБА_9 , замість горілки була вода. А роздивившись купюру побачив, що там написано «сувенір».

Обурившись, обвинувачений повернувся до будинку ОСОБА_9 , однак в будинку вона була відсутня. В одній з кімнат він побачив сина ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в якого в руках був мобільний телефон. Обвинувачений попросив потерпілого, щоб той дав телефон подзвонити до його матері. Разом з потерпілим вони зняли москітну решітку з вікна і ОСОБА_4 вихопив з рук у потерпілого телефон.

Далі він повідомивши потерпілому ОСОБА_7 , що вищевказаний телефон він поверне його матері ОСОБА_9 та забрав телефон до себе додому. В подальшому приїхали працівники поліції , яким він добровільно повідомив про обставини вчиненого та видав мобільний телефон.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.
Потерпілий ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив обвинуваченого суворо не карати.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , , суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення мало місце за встановлених обставин, останній винний у його вчиненні та підлягає покаранню, нижчому від найнижчої межі, встановленої в санкції статті .
Мотиви призначення покарання.
Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Пом`якшуючими обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує наявність кількох обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, знаходить підстави для застосування до нього положень ст. 69 КК України, та призначення йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією ч.4 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, селищна рада щодо обвинуваченого вказує, що останній зловживає алкогольними напоями, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, думку потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого та просив суворо не карати, вартість викраденого майна, добровільне відшкодування обвинуваченим завданих збитків та приходить до висновку, що при призначенні покарання ОСОБА_4 необхідно застосувати правила ст.75 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням протягом іспитового строку.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Рішення щодо речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

За матеріалами справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року під час проведення досудового розслідування у цій справі було накладено арешт на майно, а саме на мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Go» 1 GB RAM 8 GB ROM чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , який на праві власності належать ОСОБА_7 .

У зв`язку із вищевказаним , арешт накладений на вказане майно на підставі ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року, підлягає скасуванню та поверненню за належністю ОСОБА_7 .

Рішення щодо відшкодування процесуальних витрат.
Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000144 до висновку експерта, вартість проведення досліджень становить 377,54 грн., які підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю три роки.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі судового засідання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк тримання під вартою ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі з 06 серпня 2022 року по дату звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 377,54 грн. (триста сімдесят сім гривень п`ятдесят чотири копійки) судових витрат, пов`язаних з проведенням по справі експертизи.

Скасувати накладений за ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року, арешт на речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Go» 1 GB RAM 8 GB ROM чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , який на праві власності належать ОСОБА_7 .

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Go» 1 GB RAM 8 GB ROM чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 повернути за належністю власнику ОСОБА_7 , як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1