1Справа № 335/7738/22 1-кс/335/2832/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має середню освіту, не одружений, на утримані дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001504 від 24.11.2022, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
25.11.2022 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме у тому, що він, будучи раніше судимим за вчинення злочинів, маючи судимості, не зняті та не погашені в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став, 22.11.2022, приблизно об 11 годині 30 хвилин, під час дії воєнного стану, який з 24 лютого 2022 року відповідно до указу Президента України № 64/2022, введено на території України та в подальшому продовжено указом Президента України від 12.08.2022 за № 573/2022 строком на 90 діб, перебуваючи в якості гостя в приміщені квартири за адресою: АДРЕСА_3 , діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі знайомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також в цей час знаходився в приміщені вказаної квартири в якості гостя, під час конфлікту, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс, невстановленим в ході досудового розслідування предметом, ОСОБА_7 не менш 10 ударів в область голови, обличчя та тулуба, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, крововиливів під оболонку та у речовину головного мозку, відкритого перелому кісток склепіння та основи черепа, від яких ОСОБА_7 втратив свідомість та впав на підлогу.

Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями, які кваліфікуються як умисні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, був госпіталізований до КНП «МКЛЕ та ШМД» ЗМР, де 23.11.2022, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 6124 від 24.11.2022, внаслідок їх отримання помер.

24.11.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 25.11.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 23.11.2022, за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом огляду трупа від 24.01.2022 під час якого проведений судово-медичний розтин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановлена причина смерті; протоколом затримання особи ОСОБА_4 від 24.11.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , від 25.11.2022; речовими доказами.

Під час проведення досудового розслідування слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, є внутрішньо переміщеною особою, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, не має стійких соціальних зв`язків, вчинив тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, а відтак, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення вказаного злочину, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , обізнаний про місце мешкання свідків, а відтак може впливати на свідків шляхом вмовлянь, залякування.

Також, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, є внутрішньо переміщеною особою, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини, на шлях виправлення не став, та знову вчинив злочин, а відтак він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилаючись на вказані обставини, слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, та просила застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло у якому він зареєстрований, як внутрішньо-переміщена особа, цілодобово. Зазначила, що підозрюваний визнав себе винним у вчиненні злочину, з березня 2022 перебував під адміністративним наглядом та не порушував його, до того ж ОСОБА_4 затримано вдома через два дні після подій, які викладені у підозрі, що свідчить про те, що він не переховувався від органу досудового розслідування, а сама по собі тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Крім того, ОСОБА_4 потребує лікування, оскільки нещодавно був прооперований.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника та просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що наміру позбавляти життя потерпілого не мав.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріали, якими воно обґрунтовано, слідчий суддя встановив наступне.

СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001504 від 24.11.2022, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

24.11.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 25.11.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 України.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КПК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході судового розгляду клопотання, оскільки оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину, та не оспорюється стороною захисту.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 не одружений, малолітні та неповнолітні діти, або інші особи на його утриманні не перебувають, не працевлаштований, у м. Запоріжжя зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа, та фактично проживає за вказаною адресою.
Також, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово був судимий за злочини проти власності, життя і здоров`я людини, судимості у встановлений законом порядку не зняті та не погашені, до того ж ОСОБА_4 неодноразово відбував покарання у вигляді позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став, та знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя і здоров`я людини.
Востаннє ОСОБА_4 був засуджений 24.06.2016 вироком Веселівського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, та звільнений з місць позбавлення волі 15.03.2022, та через вісім місяців після звільнення з місць позбавленні волі, знову підозрюється у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть потерпілого.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 , на думку слідчого судді дають підстави дійти висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інший злочин.
Окрім іншого, слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 , а саме те, що потерпілому завдано численні тілесні ушкодження, які призвели до його смерті.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, слідчий суддя доходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 , та обставини вчинення кримінального правопорушення, не дають слідчому судді підстав дійти висновку, що обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, і які існують на даний час.

У судовому засіданні сторона захисту зазначала про те, що ОСОБА_4 потребує медичного нагляду, однак даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Доводи сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненому, самі по собі не свідчать про відсутність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та встановлених слідчим суддею, до того ж ОСОБА_4 на будь-якій стадії кримінального провадження може змінити свою позицію.

Також, слідчий суддя не приймає до уваги доводи сторони захисту з приводу того, що перебуваючи під адміністративним наглядом ОСОБА_4 не допускав порушень, оскільки ОСОБА_4 через 8 місяців після звільнення з місць позбавлення волі, де він відбував покарання за ч. 2 ст. 121 КК України, знову підозрюється у вчиненні аналогічного злочину.

Під час розгляду вказаного клопотання, слідчим суддею вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема і у вигляді цілодобового домашнього арешту, про який зазначала сторона захисту, однак, на переконання слідчого судді, такий запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки орган досудового розслідування не зможе контролювати місце перебування підозрюваного, осіб з якими він спілкується, що може мати негативні наслідки для досудового розслідування кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачений вичерпний перелік, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

За вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який вчинений із застосуванням насильства, що призвело до смерті потерпілого, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному випадку.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог клопотання, з огляду на що клопотання слідчого підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого, яке погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, який обчислювати з моменту фактичного затримання 24.11.2022, тобто до 22 січня 2023 року включно.

Встановити строк дії даної ухвали слідчого судді до 22.01.2023 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, ухвала підлягає негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25.11.2022.

Повний текст ухвали складено 28.11.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1