ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7546/22
провадження № 1-кп/753/772/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2023 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000714 від 19.03.2022 р. за обвинуваченням

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 умисно, незаконно за невстановлених досудовим розслідуванням обставин отримав та почав зберігати при собі завідомо підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 на власне ім`я, що нібито виготовлене ТОВ «Знак» Консорціуму «ЄДАПС» та видане Вінницьким ВРЕР при УДАІ ГУ МВС України в Вінницькій області у якому зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Вінницької області має право керувати транспортними засобами категорії «В», дата видачі 10 червня 2011 року, дата закінчення строку дії 10 червня 2061 року, тобто, що видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом особі, з метою його подальшого використання.

В подальшому, 19 березня 2022 року близько 10 години 30 хвилин на блок-посту біля Дарницького мосту по вулиці Петра Радзіня у м. Києві у відповідності до постанови КМУ «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» від 29.12.2021 року № 1456 та п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а саме у зв`язку з обмеженням руху транспортних засобів ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_2 під час воєнного стану на всій території України, введеного на підставі указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII був зупинений працівниками поліції Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП та на вимогу пред`явити документи, що свідчать про дозвіл на право керувати транспортним засобом, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на його ім`я та нібито виготовлено ТОВ «Знак» Консорціуму «ЄДАПС» та видане Вінницьким ВРЕР при УДАІ ГУ МВС України в Вінницькій області є підробленим, пред`явив його працівнику поліції, тим самим умисно, незаконно, всупереч Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, постанови КМУ «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 08 травня 1993 року № 340, постанови КМУ «Про правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 року № 1306, постанови КМУ «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» від 04 червня 2007 року № 795, наказу МВС «Інструкція про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія» від 07 грудня 2009 року № 515 використав завідомо підроблене посвідчення водія, яке видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому правопорушенні спочатку визнавав, і погоджувався на розгляд кримінального провадження відносно нього у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Однак у подальшому кардинально змінив свою позицію, не визнавши винуватості у пред`явленому обвинуваченні.

За версією обвинуваченого йому не було відомо про те, що водійські права підроблені. Показав, що в 2014 році він потрапив в ДТП, під час якого працівники поліції вилучили у нього посвідчення водія та видали тимчасове. Після, ОСОБА_3 продав свій автомобіль, водійські права йому стали непотрібні. В подальшому він звернувся до сервісного центру за отриманням свого водійського посвідчення. Йому сказали прийти через пару годин. Повернувшись до сервісного центру, ОСОБА_3 зустрів працівник сервісного центру та віддав посвідчення водія. Останній нічого не сплачував, просто пішов в сервісний центр, де йому перший раз видали посвідчення водія. 19.03.2022 року ОСОБА_3 проїжджав через блокпост на Дарницькому мосту, де його зупинили працівники поліції, яким він надав для огляду посвідчення водія та доступ до автомобіля. Потім працівники поліції сказали, що у них є підозра, що посвідчення водія не справжнє і сказали чекати на приїзд слідчої групи. Про те, що посвідчення водія не справжнє ОСОБА_3 нічого відомо не було, при отриманні прав в сервісному центрі, він надав всі документи з автошколи. Він усвідомлює, що використовував підроблене посвідчення водія, але йому про це нічого не було відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що приблизно пів року назад, ним на блокпосту був зупинений транспортний засіб під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 . Під час перевірки документів, було встановлено, що посвідчення водія містить підробку. Лінія розмиву не відповідала вимогам ДСТУ. Водій ОСОБА_3 повідомив, що отримав посвідчення водія у сервісному центрі, що все це офіційно. Посвідчення водія ОСОБА_3 , не відображалось при перевірці в базі, також про нього не було інформації. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_7 попросив їх показати свої посвідчення водія. Він звірив їх з посвідченням ОСОБА_3 , і вони відрізнялись між собою.

В судовому засіданні, у порядку встановленому ст. 358 КПК України досліджені наступні документи.

Рапорт інспектора УПП в м. Києві ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , відповідно до якого 19.03.2022 року в складі АП 410 близько 10 годин 30 хвилин на блокпосту біля мосту Дарницького, був зупинений автомобіль БМВ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Під час перевірки документів було помічено ознаки підробки посвідчення водія (шрифт, лінія розмиву не відповідали стандарту та фото розміщено не по стандарту) (а.с.39).

Протокол огляду місця події від 19.03.2022 року, згідно з даних якого на вул. Петра Радзіня біля Дарницького мосту, знаходиться особа чоловічої статі, який представився ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пред`явив посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , яке має ознаками підробки, а саме: відсутність голограми встановленого зразка. На запитання дізнавача звідки вищевказане посвідчення, останній пояснив, що дане посвідчення отримав у сервісному центрі МВС. Про те, що вилучене посвідчення має ознаки підробки останній не знає. Вищевказане посвідчення отримував 10.06.2011 році на вул. Туполєва у м. Києві (а.с. 40-42);

Висновок експерта № СЕ-19/111-22/9797-ДД від 21.04.2022 року відповідно до якого бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходиться в офіційному обігу на території України.

Зображення та друковані тексти лицевого та зворотного боків бланка посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (крім персональних даних зазначених в графах «2.», «4с.», «9.» та друкованого тексту «ВІННИЦЬКА ОБЛ,» у графі «3.») нанесено термосублімаційним способом друку. Персональні дані зазначені в графах «2.», «4с.», «9.» та друкований текст «ВІННИЦЬКА ОБЛ.» у графі «3.» з лицевого боку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанесено способом термодруку (а.с. 46-49);

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 підтвердила свій висновок та суду показала, що наданий їй на дослідження бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідав за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам, які відповідають вимогам до таких бланків. В даному випадку був використаний термосублімаційний спосіб друку. Такий спосіб друку можна видаляти без слідів використання змін. Тобто, якщо якийсь фрагмент, чи якісь персональні дані видалити та нанести іншу, то цього не буде видно. У вказаному посвідченні фонові зображення, інші вихідні дані підприємства виробника виготовлено термосублімаційним способом друку. В посвідченнях водія, які видаються і відповідають вимогам, в них використовується інший спосіб друку, на якому видалення або зміни не можливі.

Крім цього, в ході судового розгляду було досліджено.

Лист Головного Центру МВС, відповідно до якого ними зафіксована видача посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 10.06.2011 року, а 23.07.2013 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 (а.с.54-55).

Повідомлення Головного сервісного центру МВС від 03.05.2022 року відповідно до якого 23.07.2013 року ВДАІ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві у ОСОБА_3 було вилученого посвідчення водія серії НОМЕР_1 та на теперішній час значиться вилученим (а.с.57).

Повідомлення Подільського районного суду м. Києва від 15.06.2022 року, відповідно до якого адміністративна справа № 758/10036/13-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 знищена у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.61); копія постанови Подільського районного суду м. Києва від 18.10.2013 року відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 63); лист Подільського районного суду м. Києві від 15.06.2022 року, відповідно до якого посвідчення водія ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутнє у вказаному суді, у зв`язку з тим, що справа відносно останнього знищена (а.с.65).

Водночас, за клопотання сторони обвинувачення були направлені запити до Управління патрульної поліції у м. Києві та Головного сервісного центру МВС з приводу звернення ОСОБА_3 за отриманням посвідчення водія та місця його зберігання.

Так, відповідно до повідомлення патрульної поліції у м. Києві від 23.12.2022 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке було вилучено 23.07.2013 року працівниками Подільського ДАІ РУ ГУ МВС України в м. Києві знаходиться в управлінні патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9 та додається копія посвідчення (а.с.159).

Лист - повідомлення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 19.12.2022 року, відповідно до якого посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на відповідальне зберігання до ТСЦ № 8042 РСЦ ГСЦ МВС України в м. Києві не надходило. Відповідно до облікових даних громадянин ОСОБА_3 , 08.09.1992 року до ТСЦ № 8042 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві з приводу повернення посвідчення водія після закінчення строку позбавлення права керування транспортними засобами не звертався (а.с.161).

Також, в судовому засідання згідно з вимогами ст. 359 КПК України досліджено відеозаписи з протоколу огляду місця події від 19.03.2022. З перегляду якого вбачається, що під час зупинки ОСОБА_3 на вул. Петра Рядзіня, працівниками поліції під час перевірки були виявлені ознаки підробки водійського посвідчення ОСОБА_3 . Останній на відео вказує, що отримав водійські права 10.06.2011 року в сервісному центрі МВС на вул. Туполєва. Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 було вилучено працівниками поліції в присутності понятих та самого ОСОБА_3 .

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази та аналізуючи їх зміст, суд приходить до наступних висновків.

Показання свідка ОСОБА_7 , суд вважає логічними та щирими й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини, що мали місце під час зупинки ОСОБА_3 та виявлення в нього посвідчення водія з ознаками підробки.

Надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд вважає належними і допустимими й такими, що з огляду на розкриття їх змісту підтверджують обставини які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Так, досліджений в судовому засіданні висновок експерта № СЕ-19/111-22/9797-ДД від 21.04.2022 року суд вважає достовірним і покладає його в обґрунтування вироку, беручи до уваги дачу його кваліфікованим, компетентним і не зацікавленим у справі експертом, яка в судовому засіданні підтвердила його правильність та роз`яснила окремі деталі.

Версія і доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не знав, що його водійське посвідчення підроблене, оскільки він отримував його в сервісному центрі МВС України не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки відповідно до листа - повідомлення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 19.12.20222 року, громадянин ОСОБА_3 , 08.09.1992 року до ТСЦ № 8042 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві з приводу повернення посвідчення водія після закінчення строку позбавлення права керування транспортними засобами не звертався.

Крім того, як в судовому засіданні так і під час складання протоколу огляду місця події 19.03.2022 року, ОСОБА_3 вказував, що отримав посвідчення водія в 2011 року в сервісному центрі МВС України в м. Києві на вул. Туполєва. Вдруге він забирав свої водійські права, як вказав ОСОБА_3 там само.

Однак, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були вилучені під час огляду місця події від 19.03.2022 року, останні видані Вінницьким ВРЕР при УДАІ МВС України в Вінницькій області, а не сервісним центром МВС у м. Києві як про це вказує ОСОБА_3 .

Також, відповідно до листа УПП у м. Києві від 23.12.2022 року, посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться в Департаменті патрульної поліції. Відповідно до копії посвідчення доданого до вказаного листа, вищевказане водійське посвідчення було видано УДАІ ГУ МВС України в м. Києві.

Наведене свідчить, що ОСОБА_3 достовірно знав і був обізнаний, що його посвідчення водія підроблене.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Як зазначено у рішенні Верховного Суду від 21.01.2020 (у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19) стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Застосовуючи цей стандарт до обставин даного кримінального провадження, суд уважає, що вилучене за результатами огляду місця події від 19.03.2022 у ОСОБА_3 посвідчення водія з ознаками підробки, які підтверджені експертним висновком, а також наявність у Департаменті патрульної поліції автентичного посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке було видано УДАІ ГУ МВС України в м. Києві виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні.

Даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 використав завідомо підроблене посвідчення водія, яке видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Зазначену в обвинувальному акті обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану суд виключає, з урахуванням буквального тлумачення приписів п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, згідно з якими вчинення кримінального правопорушення з використання умов воєнного стану утворюють виключно злочини, а не кримінальні проступки.

Відтак, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно з ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, відсутність обставин, що його пом`якшують та обтяжують, та дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, не одружений, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізацію, буде справедливим, адекватним і співмірним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта необхідно стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Після набрання вироку законної сили речові докази у кримінальному провадженні: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане Вінницьким ВРЕР при УДАІ ГУ МВС України в Вінницькій області, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 686 гривень 48 копійок на рахунок проведення експертизи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1