УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.11.2022 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стара Богданівка Чімішлійського району Республіки Молдова, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого слюсарем в АТ «Укрзалізниця», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.3 КК України -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені 08.11.2022 року до ЄРДР за № 0000782 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, в рамках якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, чи вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та достатніми для його застосування до підозрюваного, та просив не визначати розмір застави, посилаючись на ч.4 ст.183 КПК України.
Захисники підозрюваного адвокат ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді не цілодобового домашнього арешту, посилаючись не недоведеність слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також посилався на характеризуючи данні особи підозрюваного, який постійно проживає у одному і тому ж місці, одружений, виховує сина 2009 року народження, має постійне місце роботи. Підозрюваний погодився з думкою захисників.
Від підозрюваного скарг на незаконні дії відносно нього з боку працівників органів досудового розслідування не надходили, інших заяв та клопотань не було.
Вивчивши клопотання та надані суду матеріали, вислухавши думку прокурора, захисників та підозрюваного, приходжу до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.
А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Приймаючи до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах, зокрема, в протоколі огляду місця ДТП, схемі до нього та фото таблиці, висновку експертизи, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.3 КК України.
Враховуючи що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, у кримінальному провадженні по якому продовжується проведення необхідних слідчих дій, вважаю, що існують ризики того, щопідозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
В зв`язку з викладеним, вважаю ризики, передбачені п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, доведеними.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим, вважаю що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Крім того, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладених в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
В зв`язку з викладеним, вважаю, що в даній кримінальній справі, на час вирішення вказаного питання, з урахуванням викладених в ухвалі обставин кримінального провадження, суспільний інтерес переважає над особистим інтересом підозрюваного.
Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема правової позиції, викладеній в п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України, вирішуючи питання щодо можливості застосування інших запобіжних заходів відносно підозрюваного, зважаючи на обґрунтованість підозри та наявність вказаних ризиків, та приймаючи до уваги відсутність фактичних даних, які свідчать про зміну цих ризиків, суд вважає неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.
Вважаю доцільним, з урахуванням того, щоОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 209 КПК України, при визначенні часу затримання ОСОБА_6 належить прийняти протокол його затримання, згідно якого він був затриманий о 22 годині 00 хвилини 08.11.2022 року.
На підставі встановленого, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОСІ» МЮ України.
Визначити строк дії ухвали 60 діб, в межах строку досудового розслідування, та обчислювати з дня затримання ОСОБА_6 тобто з 08.11.2022 року до 06.01.2023 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1