Провадження 1-кп/557/83/2022
Справа 557/781/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000072 від 03 травня 2022 року,

про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с. М`ятин Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, із базовою середньою освітою, неодруженого, раніше несудимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродження с. М`ятин Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, із базовою середньою освітою, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2022 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, а також діючи в умовах воєнного стану, що введений на всій території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), шляхом вільного доступу, зайшов до господарства ОСОБА_7 , що розташоване на АДРЕСА_3 , де в подальшому, через незачинені двері проник до будинку, де з горища здійснив крадіжку 11 пляшок горілки ТМ «Пшенична», об`ємом по 0,5 л кожна, загальною вартістю 990 гривень, та з підсобного приміщення будинку здійснив крадіжку зварювального апарату інвентарного типу марки «Max Power IWM-200», вартістю 1600 гривень 67 копійок, чим спричинив для потерпілого майнової шкоди на загальну суму 2590 гривень 67 копійок.

Таким чином своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

24 квітня 2022 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, а також діючи в умовах воєнного стану, що введений на всій території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), шляхом вільного доступу, зайшов до господарства ОСОБА_7 , що розташоване на АДРЕСА_3 , де в подальшому, через незачинені двері проник до будинку, де з горища здійснив крадіжку 11 пляшок горілки ТМ «Пшенична», об`ємом по 0,5 л кожна, загальною вартістю 990 гривень, та з підсобного приміщення будинку здійснив крадіжку зварювального апарату інвентарного типу марки «Max Power IWM-200», вартістю 1600 гривень 67 копійок, чим спричинив для потерпілого майнової шкоди на загальну суму 2590 гривень 67 копійок.

Таким чином своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, встановлені органом досудового розслідування, та пояснив, що 24 квітня 2022 року разом з ОСОБА_4 проник до будинку потерпілого, звідки було викрадено горілку та зварювальний апарат. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілого, критично ставиться до вчинених дій, при цьому запевнив, що більше такого не вчинятиме та буде відшкодовувати заподіяну шкоду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 також свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, встановлені органом досудового розслідування та пояснив, що разом з ОСОБА_3 проник до будинку потерпілого, звідки було викрадено горілку та інструмент. При цьому, ОСОБА_4 зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, у потерпілого просить вибачення та запевнив, що відшкодує завдану шкоду.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинувачених, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують їх особи, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинувачених, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, вчиненому в умовах воєнного стану, та обвинуваченого ОСОБА_4 - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, вчиненому в умовах воєнного стану, доведена повністю.

Дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання останніх, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином. Також судом враховується оцінка скоєному та ставлення до скоєного обвинуваченим, дані про його особу, зокрема те, що останній в силу ст. 89 КК України є несудимим, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що таке покарання обтяжують, вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином. Також судом враховується оцінка скоєному та ставлення до скоєного обвинуваченим, дані про його особу, зокрема те, що останній раніше є несудимим, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, водночас перебуває на обліку у лікаря психіатра, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що таке покарання обтяжують, вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Водночас, з огляду на викладене, а також ставлення обвинувачених до вчиненого, їх каяття, готовність понести відповідальність, позицію потерпілого, який останніх вибачив та при призначенні покарання поклався на розсуд суду, враховуючи також позицію прокурора, яка просила застосувати до обвинувачених ст. 75 КК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, до початку судового розгляду, в рамках даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 подано цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 02 грудня 2022 року цивільний позов прийнято до розгляду в даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування позову ОСОБА_6 зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викладено належне йому майно, загальна вартість якого становить 6300 гривень, з яких 2 300 гривень - зварювального апарату інвентарного типу марки «Max Power IWM-200», 2000 гривень вартість нової кутової шліфувальної машини Rebir LSM 230/2100 та 2000 гривень - вартість нової ручної циркулярної пили Bullcraft 6028a. Окрім того, потерпілий вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми неправомірними діями завдали йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та пережитому стресі, яку потерпілий оцінює у розмірі 5 000 гривень.

У судовому засіданні цивільний позивач позов підтримав та просив його задовольнити повністю.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявлений потерпілим цивільний позов визнали.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Судом установлено, що згідно з обвинувальним актом у потерпілого ОСОБА_6 обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викрадено 11 пляшок горілки ТМ «Пшенична», загальною вартістю 990 гривень, та зварювальний апарат інвентарного типу марки «Max Power IWM-200», вартістю 1600 гривень 67 копійок, чим спричинено для потерпілого майнової шкоди на загальну суму 2590 гривень 67 копійок.

Згідно ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Так, з досліджених судом фактичних обставин кримінального провадження, в межах пред`явленого обвинувачення, встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинувачених потерпілому було завдано шкоду на суму 2590 гривень 67 копійок.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» № 3 від 31 березня 1989 року, не підлягають розгляду в кримінальній справі також позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, з обвинувачених на користь потерпілого слід стягнути майнову шкоду на вищевказану суму, оскільки саме такий розмір шкоди охоплюється обсягом пред`явленого обвинувачення та такий знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_6 в частині стягнення з обвинувачених моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень, суд зазначає наступне.

Положення ст.ст. 23 та 1167 ЦК України передбачають право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно приписів п.п. 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку суд, враховуючи те, що потерпілому дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку протиправним заволодінням обвинуваченими його майном, порушенням звичайного укладу життя внаслідок вчинення злочинних дій відносно нього, та керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості, вважає за можливе стягнути з обвинувачених на користь потерпілого 5000 гривень моральної шкоди.

Ця сума, враховуючи особу обвинувачених і характер їх дій, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і, за даних конкретних обставин, не може вважатися явно завмщеною.

Речові докази відсутні, запобіжний захід щодо обвинувачених не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/118-22/4020-ТВ від 20 травня 2022 року, що становить 343 гривні 24 копійки, відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинувачених на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня ухвалення вироку - з 12 грудня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обраховувати з дня ухвалення вироку - з 12 грудня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 2590 гривень 67 копійок та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, а всього 7590 (сім тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі по 171 (сто сімдесят одній) гривні 62 копійки з кожного.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1