Справа № 626/474/23
Провадження № 1-кп/626/192/2023
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2023 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

Головуючогосудді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

особи, стосовно якої вирішується

питання про застосування заходів

медичного характеру: ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Краснограда, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в рамках кримінального провадження №0000763 від 02.12.2022 року, стосовно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Лукашівка, Красноградського району (колишній Зачепилівський район) Харківської області, громадянин України, вдівець, який має середньо-технічну освіту, пенсіонер, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за підозрою у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до поданого клопотання, 02.12.2022р., близько 09.15 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого мешкання в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого він являється, діючи з раптово виниклим умислом, направленим на протиправне заподіяння смерті іншій людині, умисно виконав один постріл із мисливської рушниці ІЖ-58 МАЕ № НОМЕР_1 в область грудної клітини ОСОБА_4 , внаслідок чого остання отримала середнього ступеня тілесні ушкодження, які виразились у відкритому вогнепальному переломі лівої ключиці та 1, 2 ребер, розчавлення м`яких тканин надпліччя та тілесні ушкодження легкого ступеню, що виразились у дробовому сліпому пораненні м`яких тканин правого стегна. Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії направленим на протиправне заподіяння смерті іншій людині, виконав ще один постріл в ділянку правої руки ОСОБА_5 , який зайшов в цей момент до будинку почувши крики ОСОБА_4 . Внаслідок виконаного пострілу ОСОБА_5 було спричинено середнього ступеня тяжкі тілесні ушкодження, що виразились у вогнепальному поранені верхньої третини правого передпліччя з ушкодженням трицепса правого плеча, довгого м`яза, променевого розгинача правого передпліччя.

Таким чином, ОСОБА_8 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки після отриманих поранень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вдалося покинути будинок та вчасно звернутися за медичною допомогою, ув`язку з чим смерть останніх не настала.

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_8 наявне хронічне психічне захворювання.

Так, в ході досудового розслідування ОСОБА_8 проведено судово психіатричну експертизу № 312 від 19.12.2022 згідно якої у останнього було виявлено хронічне психічне захворювання у формі хронічного маячного розладу.

Відповідно до висновку судово психіатричної експертизи № 312 від 19.12.2022 за своїм психічним станом ОСОБА_8 не може відповідати за свої дії та керувати ними. У період часу до якого відноситься злочин у якому підозрюється останній, він знаходився у стані вище вказаного психічного розладу при якому він не міг усвідомлювати та керувати своїми діями. У даний час за своїм психічним станом ОСОБА_8 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру госпіталізації у психіатричний заклад з суворим наглядом.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_8 є суспільно-небезпечною особою внаслідок його психічного стану для самого себе та інших осіб, а також може спричинити іншу істотну шкоди своїми діями (бездіяльністю) оскільки не може відповідати за свої дії та керувати ними.

За таких обставинах, приймаючи до уваги, що суспільно небезпечне діяння вчинено ОСОБА_8 в стані неосудності, прокурор просить суд застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі суровим наглядом.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричний заклад з суворим наглядом стосовно ОСОБА_8 , пославшись на доводи, викладені в клопотанні.

Особа, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечував проти клопотання прокурора та пояснив, що достеменно тих подій не пам`ятає і конкретно нічого пояснити не може.

Захисник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні вказала, що суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, мало місце. Не заперечувала щодо застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також не заперечували щодо застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи приписи ст.ст.93, 94 КК України, ст.ст.512, 513 КПК України та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу », вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Частиною 1 ст.513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Обставини вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду, на підставі досліджених судом доказів, а саме:

- потерпіла ОСОБА_4 в суді пояснила, що у вечорі 01.12.2022р. вона домовилася зі своїм сином ОСОБА_5 , відвезти свого рідного брата ОСОБА_8 до м.Харків до лікаря. 02.12.2022 року з ранку син забрав її з дому та вони поїхали до ОСОБА_8 , однак коли вони зайшли до будинку приблизно 7-45, то побачили, що ОСОБА_8 перебуває у хатніх штанах та футболці та повідомив, що він не спав всю ніч, бо в нього болів живіт. Тоді вона запропонувала йому купити ліки і якщо, вони допоможуть, то поїдуть до лікаря, якщо ні, то поїдуть наступного разу на що ОСОБА_8 погодився і вони разом з сином поїхали до аптеки. Купивши ліки вони повернулись до ОСОБА_8 , при цьому вона пішла до будинку, що б дати ОСОБА_8 ліки, а син залишився у машині чекати їх. Коли вона зайшла до будинку, то її брата ОСОБА_8 ніде не було, а коли вона почала його гукати, то він вийшов з іншої кімнати з рушницею в руках та сказав: «Проходь, нам треба побалакать», після чого ОСОБА_8 почав звинувачувати її, що це вона в усьому винна, але в чому саме, вона так і не зрозуміла. Також під час такого спілкування ОСОБА_8 змушував її три рази ставати на коліна та просити вибачення, після чого він раптово з відстані приблизно 2-х метрів зробив постріл з рушниці в ліву сторону її тулубу, після чого вона впала на підлогу та майже неспритомніла. Потім вона пам`ятає тільки те, що її син ОСОБА_5 лежав на підлозі та кричав, щоб вона виходила з будинку, а ОСОБА_9 в цей час сидів зверху на її синові і намагався душити його рушницею, після чого вона якимось чином вийшла чи виповзла з будинку та не пам`ятає, як опинилася в лікарні.

- потерпілий ОСОБА_5 пояснив в судовому засіданні, що ОСОБА_8 є рідним братом його матері ОСОБА_4 . У вечорі 01.12.2022р. йому зателефонував ОСОБА_8 і просив відвезти його до м.Харків до лікаря на що він погодився та вони домовились на 02.12.2022 року о 07-45 годину. 02.12.2022 року з ранку він забрав з дому свою матір ОСОБА_4 з якою поїхали додому до ОСОБА_8 , однак коли вони зайшли до будинку приблизно 7-45, то побачили, що ОСОБА_8 перебуває у хатніх штанах та футболці та повідомив, що він не спав всю ніч, бо в нього болів живіт. Тоді мама запропонувала йому купити ліки і якщо, вони допоможуть, то поїхати до лікаря, якщо ні, то поїхати наступного разу на що ОСОБА_8 погодився і вони разом з мамою поїхали до аптеки, а ОСОБА_8 залишився вдома. Купивши ліки вони повернулись до ОСОБА_8 , мати пішла до будинку, що б дати ОСОБА_8 ліки, а він залишився у машині чекати їх. Приблизно через 10 хвилин він почув якийсь крик з будинку і одразу ж побіг туди, зайшовши до будинку він побачив, що його мама лежить на підлозі в кімнаті у якої на шиї була кров. В цей момент він повернувся обличчям до кімнати де перебував ОСОБА_8 , який в цей момент стояв з рушницею в руках та почав запитувати, що тут відбулось, на що ОСОБА_8 нічого не поясняючи, мовчки відійшов на відстань приблизно в 2 метри та почав цілиться в нього та натиснув на курок, однак чомусь постріл не відбувся (осечка). Після чого він кинувся до нього, щоб вихватити рушницю, однак ОСОБА_8 в цей момент зробив ще одну спробу натиснути на курок і вистрілив йому майже в притул в праву руку. Однак після чого йому вдалося схопити лівою рукою рушницю і вони почали з ним боротись, під час даної боротьби він став у ОСОБА_8 питати, що трапилось, чому він так себе поводить на, що останній лише сказав, що це він в усьому винен, але в чому я так і не зрозумів. Коли він почав розуміти, що в нього закінчуються сили, то почав кричати до своєї матері, яка в цей момент продовжувала лежати на підлозі, щоб вона вставала і виходила з будинку. Через кілька хвилин, коли мамі вдалося покинути будинок він з останніх сил вихопив у ОСОБА_8 рушницю, штовхнув його до кімнати, він впав, а рушницю я відкинув в інший бік і вибіг на вулицю. Потім він сів в свою машину, забрав маму, яка намагалась йти по дорозі і вони з нею одразу поїхали до лікарні, де їм надали медичну допомогу. Чому ОСОБА_8 так вчинив, він не розуміє, оскільки вони завжди мали добрі відносини, як з ним, так і з його матір`ю;

- протоколом огляду місця події від 02.12.2023 року з відповідною фото таблицею, під час якого працівниками поліції було оглянуто домоволодіння, яке розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено ряд речових доказів: гільзи, одяг, рушницю та плями і краплі буро кольору майже у всіх кімнатах будинку;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України, відповідно до якого ОСОБА_8 фактично було затримано 02.12.2022 року о 09-50год.;

- відповідно до висновків експерта №12-14/126-КР/22 від 08.12 09.12.2022 року, в результаті вказаних подій потерпіла ОСОБА_4 отримала середнього ступеня тілесні ушкодження, які виразились у відкритому вогнепальному переломі лівої ключиці та 1, 2 ребер, розчавлення м`яких тканин надпліччя та тілесні ушкодження легкого ступеню, що виразились у дробовому сліпому пораненні м`яких тканин правого стегна;

- відповідно до висновків експерта №12-23/2-КР/23 від 06.02 08.02.2023 року, в результаті вказаних подій потерпілий ОСОБА_5 отримав середнього ступеня тяжкі тілесні ушкодження, що виразились у вогнепальному поранені верхньої третини правого передпліччя з ушкодженням трицепса правого плеча, довгого м`яза, променевого розгинача правого передпліччя.

- відповідно до висновків судово-імунологічних експертиз №14/3834-Дм/22 від 19.12-23.12.2022р., №14/3839-Дм/22 від 19.12-24.12.2022р., №14/3843-Дм/22 від 26.12-29.12.2022р., №14/3844-Дм/22 від 26.12-31.12.2022р., на фрагментах змивів зі стіни, підлоги в кімнаті №1, 2 будинку, порозі, на футболці, кальсонах та взутті ОСОБА_8 , вилучених при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлена кров людини, походження якої як від ОСОБА_4 так і від ОСОБА_5 , не виключається.

Належність, допустимість та достовірність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані відповідно до норм чинного КПК, узгоджуються один з одним, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_8 .

Дослідивши, оцінивши та перевіривши вищенаведені зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що відповідні час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_8 є доведеними.

Таким чином, своїми протиправними та суспільно-небезпечними діями ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України тобто, як закінчений замах на умисне вбивство двох людей.

Відповідно до висновку судово психіатричної експертизи № 312 від 19.12.2022 за своїм психічним станом ОСОБА_8 не може відповідати за свої дії та керувати ними. У період часу до якого відноситься злочин у якому підозрюється останній, він знаходився у стані вище вказаного психічного розладу при якому він не міг усвідомлювати та керувати своїми діями. У даний час за своїм психічним станом ОСОБА_8 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру госпіталізації у психіатричний заклад з суворим наглядом.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_8 є суспільно-небезпечною особою внаслідок його психічного стану для самого себе та інших осіб, а також може спричинити іншу істотну шкоди своїми діями (бездіяльністю) оскільки не може відповідати за свої дії та керувати ними.

Вимогами ч.1 ст.18 КК України визначено, що суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Вимогами ч.1 ст.94 КК України передбачено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно з ч.5 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду..

Відповідно до висновку судово психіатричної експертизи № 312 від 19.12.2022 за своїм психічним станом ОСОБА_8 не може відповідати за свої дії та керувати ними. У період часу до якого відноситься злочин у якому підозрюється останній, він знаходився у стані вище вказаного психічного розладу при якому він не міг усвідомлювати та керувати своїми діями. У даний час за своїм психічним станом ОСОБА_8 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру госпіталізації у психіатричний заклад з суворим наглядом.

Таким чином, в момент вчинення суспільно небезпечних діянь ОСОБА_8 перебував у стані неосудності, що відповідно до вимог ч.2 ст.19 КК України виключає кримінальну відповідальність особи, однак до такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Крім того, як вбачається з ухвали слідчого судді Красноградського районного суду від 03.12.2022 року, обвинуваченому ОСОБА_8 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка 16.01.2023 року ухвалою суду булазмінена на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, яка в подальшому продовжувалась та діє і на даний час.

В зв`язку з чим вказана міра запобіжного заходу буде діяти до набрання ухвалою чинності.

Тому, з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи, психічного стану та тяжкості захворювання ОСОБА_8 , характеру скоєного ним суспільно небезпечного діяння, суд дійшов висновку, що його лікування та запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь неможливе шляхом застосування іншого (більш м`якого) виду примусових заходів медичного характеру, ніж госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, що забезпечить відповідний баланс між правами ОСОБА_8 та інтересами суспільства.

Таким чином, оскільки ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, у стані неосудності, на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Одночасно з цим судом враховуються роз`яснення Верховного Суду України, викладені в абз.2 п.15 постанови Пленуму від 03.06.2005 року № 7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", за якими в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа.

Крім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування були понесені витрати пов`язанні із проведенням судово балістичної експертизи зброї №46261/7729-7733 від 17.02.2023 року складають 21508,20 гривень та витрати пов`язанні із проведенням судово дактилоскопічної експертизи №46259 від 15.02.2023 року 7169,40 гривень.

Разом з цим, суд вважає, що вказані процесуальні витрати за проведення відповідних експертиз, не підлягають стягненню з ОСОБА_8 , а підлягають прийняттю на рахунок держави, тому що у відповідності до ст.124 КПК України, витрати на проведення експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь експертної установи, лише при ухвалені судом обвинувального вироку.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 92 95 КК України, ст.ст.369 372, 376, 392, 512, 513, 516 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в рамках кримінального провадження №0000763 від 02.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суровим наглядом.

Міру запобіжного заходу у виді поміщення ОСОБА_8 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме поміщення до Дніпровської філії "Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги" Державної установи "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України", яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул.Надії Алексєєнко", буд.84, до набрання ухвалою чинності - залишити без змін.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- рушницю ІЖ -58 МАЕ № НОМЕР_1 конфіскувати в дохід держави;

- 2 гільзи, патрон від мисливської рушниці, частина речовини схожу на частину людської плоті, майку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболку синього кольору марки « O.Stin» з плямами бурого кольору та штани сірого кольору марки «Кеу» з плямами бурого, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Красноградського РВП ГУНП в Харківській області повернути їх власникам, а в разі якщо вони для них не мають ніякої цінності, то знищіти.

Процесуальні витрати за проведення судово балістичної експертизи зброї №46261/7729-7733 від 17.02.2023 року в сумі 21508,20 гривень та витрати пов`язанні із проведенням судово дактилоскопічної експертизи № 46259 від 15.02.2023 року 7169,40 гривень віднести за рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня її оголошення, а особою, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру протягом того ж строку з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 22.03.2023 року о 08-20год.

Суддя