Справа №463/6933/22
Провадження №1-кс/463/6202/22
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

16 листопада 2022 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Явора Самбірського району Львівської області, українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України будучи працівником правоохоронного органу поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, сержантом поліції, діючи в порушення ст. ст. 19, 68 Конституції України, ст. 1, ч. 2 ст. 3, пунктів 1, 3, 5, 8, 11 ч. 1 ст. 23, ст. 18, ст. 19, 31-34, 40, 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3, 6 статті 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України № 2337-VIII від 15.03.2018, функціональних обов`язків, затверджених 04.01.2022 начальником ВП № 2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, 02.09.2022 близько 00 год.00 хв., рухаючись дорогою по вул. Центральній, в с. Ісаї, Самбірського району, Львівської області, зупинив керований ним автомобіль «ToyotaPrius» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та діючи умисно, на ґрунті раптового виниклого неприязного ставлення до ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перевищуючи службові повноваження працівника правоохоронного органу, через відчинені задні двері автомобіля «ToyotaPrius», явно виходячи за межі наданих прав та повноважень, безпідставно застосував до останнього фізичну силу, завдавши ОСОБА_7 не менше 5 (п`яти) ударів кулаком в область голови та тулуба, чим спричинив йому фізичну біль.

Він же, 02.09.2022 близько 00 год. 30 хв., знаходячись на території Турківської комунальної центральної районної лікарні, що по вул. Військове містечко, 8/А, в с. Завадівка, Самбірського району, Львівської області, біля службового автомобіля «ToyotaPrius» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи умисно, на ґрунті раптового виниклого неприязного ставлення до ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перевищуючи службові повноваження працівника правоохоронного органу, явно виходячи за межі наданих прав та повноважень, повторно безпідставно застосував до ОСОБА_7 фізичну силу, завдавши йому руками не менше 35 (тридцяти п`яти) ударів по голові та тулубу і не менше 5 (п`яти) ударів ногою в область тулуба та голови, чим спричинив останньому фізичну біль.

Таким чином, поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , своїми незаконними діями, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, застосував до ОСОБА_7 фізичну силу, внаслідок якої останній отримав легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у перевищенні службових повноважень працівником правоохоронного органу, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, які супроводжувались насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належать до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання до у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість вчиненого злочину і покарання за таке, на думку прокурора, вже самі по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вважає, що підозрюваний може знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення. Може впливати на свідків, потерпілого, інших підозрюваних та інших осіб ще не встановлених у даному кримінальному провадженні, які причетні до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, крім того з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у позапроцесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину. Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Стверджуючи про відсутність підстав для застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави прокурор зазначив наступне. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Злочин в якому підозрюється ОСОБА_8 (ч. 2 ст. 365 КК України) відноситься до насильницьких злочинів, пов`язане з посяганням на життя або здоров`я людини, які є найвищою соціальною цінністю відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України. Враховуючи, що внаслідок інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення завдано тілесних ушкоджень потерпілому, а відтак підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні відсутні.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечив в повному обсязі з підстав відсутності обґрунтованої підозри та відсутності в діях підозрюваного ризиків, передбачених ст..177 КПК України.
Підозрюваний підтримав думку захисника та проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. На запитання суду повідомив, що розмір середньомісячної заробітної плати становить близько 40 тисяч гривень.
Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до матеріалів клопотання 09.09.2022 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000169 за ч. 2 ст. 365 КК України.
11.11.2022 року підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: допитами потерпілих, слідчими експериментами, висновком судово медичної експертизи та інших процесуальних дій в цілому вказаними вище та усіма іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи зазначені слідчим в клопотанні та наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.
Поряд з цим суд вважає за необхідне зазначити про те, що не може вважатися ризиком у відповідності до положень ст.177 КПК України, наявним в діях підозрюваного, не встановлення ще усіх обставини, що мають значення для досудового розслідування, та усіх осіб, можливо причетних до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 відповідного виду запобіжного заходу суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване на грубе порушення суспільних відносин у сфері службової діяльності. Так як кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_5 , полягало у перевищенні службових повноважень працівником правоохоронного органу, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, які супроводжувались насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Поряд з наявністю обґрунтованої підозри та ризиків в діях підозрюваного суд вважає недоведеним прокурором у відповідності до вимог ч.1 ст.183 КПК України необхідності застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Щодо можливості та наявності правових підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити про наступне.
Дійсно, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Аналіз вищевказаного положення КПК України дає підстави стверджувати про те, що невизначення розміру застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, є право, а не обов`язком суду.

Згідно пред`явленої підозрюваному ОСОБА_8 підозри останній підозрюється у вчинення службового злочину із застосуванням насильства та спеціальних засобів щодо потерпілого.

Однак, згідно копії долученого до матеріалів справи висновку судово-медичної експертизи визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 не встановлено такого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень і тим паче беззаперечного факту їх спричинення саме підозрюваним ОСОБА_8 , щоб давало суду можливість застосувати положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України щодо використання права по невизначенню підозрюваному альтернативного розміру застави чи застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави.

А тому з урахуванням вищенаведеного суд вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, визначивши розмір такої у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України.
При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».
Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цьогокодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.
З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 100 000,00 грн. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,186,194,196,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В клопотанні старшого слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави.
Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень нуль копійок).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що не пізніше п`яти днів з дня застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту (Львівська область), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні та потерпілими;

- утримуватись від спілкування з працівниками ВП №2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків становить починаючи з моменту проголошення ухвали суду 16.11.2022 року до 11.01.2023 року включно (в межах строків досудового розслідування).
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1