Справа № 496/2703/20
Провадження № 1-кп/496/137/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ігнатково, Томашпільського району, Вінницької області, громадянин України, не одруженого, який має неповну середню освіту, не працюючого, раніше засуджений: 19 лютого 2010 року за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, 15 червня 2011 року Бородянським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 08 лютого 2015 року, 12 березня 2021 року за ст. 395 КК України Біляївським районним судом Одеської області до 4 місяців арешту, покарання не відбув, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2020 року близько 15 години 30 хвилин, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_4 , проник через огорожу на територію для ремонту автомобілів ФОП « ОСОБА_5 », яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив біля залізного будівельного вагончика холодильник «Дніпро», який обрав об`єктом свого протиправного посягання, однак переконавшись, що не зможе одразу винести мотор за межі території, відділив від холодильника «Дніпро» металевий мотор. Так, реалізуючи умисел направлений на таємне викладення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи ціль особистого збагачення, впевнившись, що його дії не будуть помічені іншими особами, таємно заволодів майном ОСОБА_5 металевим мотором від холодильника «Дніпро» та перекинувши мотор від холодильника через огорожу, за межі території для ремонту автомобілів, вирішив, що за іншою частиною холодильника повернеться на наступний день. 17 квітня 2020 року близько 18 години 00 хвилин, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_4 проник через огорожу на територію для ремонту автомобілів ФОП « ОСОБА_5 », яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись раніше виниклим єдиним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи ціль особистого збагачення, впевнившись що його дії не будуть помічені іншими особами, таємно заволодів раніше залишеною частиною холодильника «Дніпро». Після чого, ОСОБА_4 , перекинув її через огорожу, за межі території для ремонту автомобілів, де розпорядився ним на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 , таємно заволодів холодильником «Дніпро», загальною вартістю 400 гривень.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, має не погашену судимість, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не встановлено та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений 12 березня 2021 вироком Біляївським районним судом Одеської області за ст.395 КК України до 4місяців арешту. Тому обвинуваченому ОСОБА_4 слід остаточно призначити покарання з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відомості щодо речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження суду не надавалися.

Питання про судові витрати вирішити відповідно до ст.124 КПК України.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 371-373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеним вироком Біляївського районного суду Одеської області від 12 березня 2021 року більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 05 грудня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у загальній сумі 1307 (тисяча триста сім) гривен 52 копійки за проведення експертизи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1