Справа № 202/2062/23
Провадження № 1-кп/202/373/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без виклику учасників кримінального провадження до суду обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 21.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який має базову середню світу, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не має на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, групи інвалідності не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 21.12.2022 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2023 до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1,4 ст. 358 КК України із клопотанням прокурора Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 в порядку ст.302 КПК України про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без виклику учасників кримінального провадження до суду.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява ОСОБА_3 складена в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

ОСОБА_3 не затримувався.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 4 січня 2023 року більш точного часу не вдалося встановити, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області, 25.01.2000 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у нього виник протиправний умисел, спрямований на підроблення офіційного документу з метою подальшого його особистого використання у незаконний спосіб.

В подальшому, ОСОБА_3 реалізуючи свій протиправний умисел направлений на підроблення офіційного документу, а саме: паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , для подальшого його особистого використання у незаконний спосіб, того ж дня, знаходячись біля будинку № 27К по пр. Петра Калнишевського у м. Дніпро, вніс до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 недостовірні відомості, шляхом вклеювання фотокартки із власним зображенням на третій сторінці вищевказаного паспорту, замість первинної фотокартки, на якій зображено ОСОБА_6 , таким чином ОСОБА_3 підробив офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його особистого використання.

Продовжуючи свої протиправні дії, 20 січня 2023 року приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_3 , знаходився біля будинку №2 по вул. Березинській у м. Дніпро та палив тютюновий виріб, де був зупинений працівниками поліції для складання відносно нього протоколу за порушення ч. 2 ст.175-1 КУпАП.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно та реалізуючи протиправний намір, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документу, під час складання адміністративного протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, на вимогу працівників поліції надати документ, який підтверджує його особистість, ОСОБА_3 пред`явив працівникам поліції для посвідчення своєї особи, паспорт громадянина України, про підробку якого ОСОБА_3 було достовірно відомо, виданого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 25.01.2000 року, представившись останнім, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а також за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який має постійне місця проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей або осіб похилого віку, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, групи інвалідності не має, раніше неодноразово судимий, вину визнав, щиро розкаявся.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею кримінальних правопорушень, ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за частиною ч. 1 ст. 358 КК України за ч. 1 ст. 358 КК України покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік, ч. 4 ст. 358 КК України покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 4 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд у порядку, встановленому ст. 70 КК України, зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю) суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 засуджено 21.12.2022 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 357 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців, яке не відбуто.

Вказане кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_3 04.01.2023 та 20.01.2023 після постановлення вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2022, але до набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 01.06.2020 у справі № 766/39/17(провадження N 51-8867кмо18) при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст. 71 КК, оскільки в такому разі апеляційний суд не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вироку в цій частині, а навпаки посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, за правилами ст.71 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим із застосуванням ч.1 ст.72 КК України.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого проступку та являлись передумовою для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 69-1 КК України та ст.75 КК України, судом не встановлено.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати згідно до ст.118-126 КПК України покласти на ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком 1 (один) рік;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом частково поглинання невідбутої частини покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 357 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження строком на 2 (два) роки 7 (сім) місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази:

-паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області, 25.01.2000 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками підробки, упакований до сейф-пакету № 5681581, який зберігається у камері схову речових доказів ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - зберігати протягом усього часу зберігання матеріалів кримінального провадження;

-оптичний носій інформації із відеозаписом, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової технічного експертизи документів №СЕ-19/104-23/2784-ДД від 30.01.2023 витрати на проведення якої складають 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки в дохід держави.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська..

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1