16.02.2023 Єдиний унікальний номер 205/1534/23
Єдиний унікальний № 205/1534/23
Провадження № 1-кс/205/174/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

-вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України до арешту строком на 6 місяців, за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року, до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці;

-вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суровим покаранням менш сурового за вироком від 25 серпня 2020 року, до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці,

за матеріалами досудового розслідування № 0000206 від 14 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2023 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року про введення воєнного стану в Україні, будучи раніше неодноразово судимим, в останній раз 05 лютого 2021 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин. 10 лютого 2023 року близько 11 годин 11 хвилин, ОСОБА_5 прибув до місця мешкання потерпілої ОСОБА_6 , яке розташоване на території домоволодіння АДРЕСА_2 . Знаходячись на території вказаного домоволодіння, у ОСОБА_5 виник кримінально протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням до іншого приміщення дерев`яної господарської споруди, яка розташована на території вказаного домоволодіння, реалізуючи який, підійшов до неї та через вхідні двері зайшов до приміщення. Перебуваючи у приміщенні вказаної господарської споруди, побачив бензопилу SHARK CS-5000 чорно-помаранчевого кольору, яку визначив об`єктом свого кримінально протиправного посягання та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, взяв до рук бензопилу та залишив територію домоволодіння, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток у розмірі 3 250 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

15 лютого 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, оскільки підозрюваний, має зареєстроване місце проживання поза межами м. Дніпра, офіційного та постійного місця роботи не має, не одружений, сталі соціальні зв`язки відсутні, просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Підозрюваний у судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечував з мотивів не доведеності прокурором відповідних ризиків поведінки та просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що від слідства і суду не переховується, просив слідчого суддю обрати запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою, та призначити цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації.

Заслухавши підозрюваного, прокурора, дослідивши клопотання і матеріали наглядового провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором в обґрунтування підозри подані такі докази: протокол огляду місця події від 14 лютого 2023 року; протокол огляду від 15 лютого 2023 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 від 15 лютого 2023 року; протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 15 лютого 2023 року; постанову про визнання речовими доказами від 15 лютого 2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 15 лютого 2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 15 лютого 2023 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 лютого 2023 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 лютого 2023 року; постанова про призначення судової товарознавчої експертизи від 14 лютого 2023 року; висновок експерта № 761 від 15 лютого 2023 року.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

На думку слідчого судді, вказані вище докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення), оскільки ОСОБА_5 неодружений, офіційного та постійного місця роботи не має, раніше був засуджений за аналогічні злочини.

Також слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, репутацію, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні. Вищевказані обставини у повній мірі вказують саме на відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що підозрюваний не буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду або не буде чинити незаконний вплив на потерпілого, свідків, чи вчиняти аналогічні корисливі злочини.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку сукупність вищеназваних ризиків та обґрунтованість доводів щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаному ризику протиправної поведінки підозрюваного.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність вищевказаного ризику та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не повноважний оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином, суд вважає причетність підозрюваної особи до вчинення вказаного кримінального правопорушень достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування запобіжного заходу.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості у підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу.

Обґрунтовуючи наявність вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваного, соціальні зв`язки, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаних правопорушеннях.

Разом із цим, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи те, що запобіжний захід у вигляді застави у цьому провадженні йому раніше не обирався і не був порушений, а також враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та наявні підстави, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

В рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, а також те, що він офіційно не працює, майно було повернуто потерпілій, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку із чим, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно вказаної особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 14 години 00 хвилин 15 квітня 2023 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заставу визначити у розмірі, що становить 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави та з моменту його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1