Справа № 442/7344/22
Провадження № 1-кп/442/97/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року м.Дрогобич

Дрогобицького міськрайонного судуЛьвівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника особи, стосовно якої передбачається

застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, суду надала заяву, в якій просила суд справу розглянути без її участі, претензій матеріального характеру до ОСОБА_6 не має. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за матеріалами кримінального провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000269 від 25 квітня 2022 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Борислав Львівської області, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за фактом вчинення суспільно- небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 194 КК України,

установив:

24 квітня 2022 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи на території подвір`я в господарстві ОСОБА_7 , що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою сірників підпалив мішки із сміттям, що стояли поряд із вхідними дверима нежитлової господарської будівлі, внаслідок чого сталося їх загоріння, яке завчасно було помічено мешканцями сусідніх будинків, що викликали працівників Дрогобицького районного управління ГУ ДСНС України у Львівській області та якими виниклу пожежу було ліквідовано, внаслідок чого вогнем було пошкоджено лише вхідні двері підсобного господарського приміщення, чим спричинено матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на суму 2668 гривень 40 коп.

Таким чином дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 194 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора. Обставин вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння не заперечував.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, також не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки він дійсно потребує такого лікування.

Обставини щодо суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 підтверджуються письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду, а саме:

-заявою потерпілої ОСОБА_7 про притягнення до відповідальності невідомої особи яка здійснила підпал її будинку за адресою: АДРЕСА_2 , чим пошкодила господарське приміщення;

-даними протоколу огляду місця події з відповідними таблицями до нього від 24.04.2022, відповідно до якого 24.04.2022 о 22:50 в присутності понятих та за участю потерпілої було проведено огляд прибудинкової території та господарського приміщення біля будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 ;

-актом про пожежу складеного 24.04.2022;

-висновком експерта від 03.05.2022 за №СЕ-19/109-22/3454-БД, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки зразка буквального епітелію ОСОБА_6 .. На даному для дослідження недопалку сигарети вилученому в ході огляду місця події 24.04.2022, виявлено клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами,виявлених на недопалку сигарети. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на недопалку сигарети збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 ;

-висновком експерта від 06.09.2022 за №СЕ-19/109-22/6955-ПТ, відповідно до якого осередок виникнення пожежі знаходився на вхідних дверях входу у господарське приміщення комірку з тильної сторони житлового будинку. Причиною пожежі господарської будівлі, що по АДРЕСА_1 , яка відбулась 24.04.2022 стало занесення стороннього джерела запалювання шляхом спеціальної підготовки події (підпал).

Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 194 КК України, про яке зазначено у клопотанні прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 своїми діями, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст. 194 КК України, а саме як як закінчений замах особою, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі на умисне пошкодження майна вчинене шляхом підпалу.

Вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що він не працює, є раніше не судимим, особою з інвалідністю 2 групи, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, знаходиться на обліку у лікаря-психіатра.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 512 від 21 жовтня 2022 року, у даний час ОСОБА_6 страждає вродженим недоумством у виді розумової відсталості в ступені вираженої дебільності, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованого діяння ОСОБА_6 страждав вродженим недоумством у виді розумової відсталості в ступені вираженої дебільності, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 513 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, в даний час страждає вродженим недоумством у виді розумової відсталості в ступені вираженої дебільності, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.118 КПК України, витрати на залучення експертів відносяться до процесуальних витрат.

Системний аналіз норм глави 8 КПК України свідчить про те, що сторони кримінального провадження не завжди можуть розраховувати на компенсацію понесених ними процесуальних витрат.

Так, частина перша статті 122 КПК України передбачає, що витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 124 КПК України фактично передбачає випадки, коли понесені сторонами процесуальні витрати можуть бути перерозподілені. Так витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого лише у випадку ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат у випадку застосування примусових заходів медичного характеру чинний КПК України не регулює.

Оскільки, чинний КПК України передбачає, що лише ухвалення судом обвинувального вироку може бути підставою для стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експертів (ч. 2 ст.124 КПК України), - суд вважає, що витрати по справі за проведення судової товарознавчої експертизи вартістю 1132,68 грн, молекулярно-генетичної експертизи вартістю 2362,49 грн, експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів вартістю 1372,96 грн, пожежно-технічної експертизи вартістю 4530,72 грн - слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 372, 376, 392, 395, 513, 516 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази:

пожежне сміття в спецпакеті №1736443, яке зберігається в камері зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, з набранням ухвали законної сили - знищити.

одяг ОСОБА_6 , який зберігається в камері зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, з набранням ухвали законної сили повернути ОСОБА_6

медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з набранням ухвали законної сили повернути до Дрогобицької районної лікарні ДМР.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1