Справа № 953/6231/22
н/п 1-кп/953/929/22
"09" листопада 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
секретар судового засідання ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Обвинувальний акт відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України.
Відповідно до положень ч.9 ст.615 КПК України в редакції Закону України № 2462-ІХ, який набрав чинності 25.08.2022, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 та ч.10 ст.615 КПК України кримінальне провадження здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.
Прокурором у підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з триманням останнього в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.
В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі. Зважаючи на тяжкість покарання ОСОБА_6 , у разі відсутності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, маючи досвід безперешкодного переміщення по тимчасово окупованих територіях, може переховуватись від суду, в тому числі на тимчасово окупованих територіях України, оскільки може мати сталі зв`язки із представниками окупаційних військ РФ, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор обґрунтовує можливістю обвинуваченого, який достовірно розуміючи суть злочину та передбачену за його вчинення кримінальну відповідальність, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обумовлено тим, що ОСОБА_6 має реальну можливість за набутим досвідом безперешкодного переміщення на тимчасово окупованій території Харківської області.
Враховуючи вагомість наявних доказів стосовно ОСОБА_6 ,, якому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, з метою забезпечення заходів кримінального провадження та запобігання ризикам, є достатньо підстав вважати, що ризики встановлені слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова при обранні та продовженні строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що відсутні зазначені прокурором ризики, він одружений, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, 2020 року народження, не має наміру впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність зазначених прокурором в клопотанні ризиків, зазначив, що з моменту направлення обвинувального акту до суду зменшились зазначені прокурором ризики, оскільки досудове розслідування закінчено та всі свідки допитані, просив, враховуючи особу обвинуваченого, зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого колегія суддів виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 19 травня 2022 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 липня 2022 року включно з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 620250 гривень.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 07 липня 2022 року відносно ОСОБА_6 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 серпня 2022 року включно з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 620250 гривень.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 09 серпня 2022 року відносно ОСОБА_6 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 жовтня 2022 року включно з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 620250 гривень.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 листопада 2022 року включно з визначенням застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 620250 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 13 листопада 2022 року.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Слідчим суддею під час досудового розслідування встановлено у тому числі наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, колегія суддів враховує його особистість, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану та збройної агресії Російської Федерації. Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим за ч.2 ст.111 КК України позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що ризик можливості переховування від суду продовжує існувати. При цьому, колегія суддів враховує, що обвинувачений не проживає за місцем реєстрації, не працює, суду не надані будь-які відомості та документи, які б підтверджували наявність у обвинуваченого у тривалому постійному користуванні іншого житла, зокрема за адресою: АДРЕСА_1 , на яке посилається обвинувачений, обґрунтовуючи можливість обрання йому іншого запобіжного заходу, а також будь-які відомості щодо сімейного стану обвинуваченого та наявності на його утриманні неповнолітніх дітей.
Отже, колегією суддів не встановлено наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків на території України та зв`язків з державою, які б превалювали над його зацікавленістю у переховуванні.
Враховуючи ту обставину, що судовий розгляд по даному кримінальному провадженні не розпочатий, доказами по кримінальному провадженню прокурор зазначає показання свідків, колегія суддів погоджується, що ризик можливості незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати.
Разом з тим, колегія суддів вважає недоведеним прокурором існування ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Наявність зазначених ризиків, які за час тримання обвинуваченого під вартою не зменшились та не втратили своєї актуальності, у їх сукупності виправдовує тримання останнього під вартою та свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
За вказаних підстав, враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 з визначенням відповідно до положень п.3 ч.5 ст.182 КПК України застави у розмірі, визначеному слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 620250 гривень, та покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Підстав для зменшення або збільшення розміру застави, сума якої була визначена слідчим суддею, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 314, 315 КПК України, колегія суддів
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у відкритому судовому засіданні на 17 листопада 2022 року на 10 годину 45 хвилин.
В судове засідання викликати учасників судового провадження.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на шістдесят днів до 07 січня 2023 року.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали в частині продовження строку тримання під вартою встановити до 07 січня 2023 року
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Повний текст судового рішення складено та оголошено 10 листопада 2022 року.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3