УХВАЛА

Справа № 569/16567/22

1-кс/569/5223/22

07 листопада 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне з використанням системи EASYCON клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та такого, що фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , перебуваючого на посаді номера обслуги 3-го гранатометного відділення гранатометного взводу (автоматичних гранатометів станкових АГС-17) 3-го батальйону оперативного призначення (на бронетранспортерах) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, старшого солдата, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, до слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000108 від 04.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що ОСОБА_5 перебуваючи на посаді номера обслуги 3-го гранатометного відділення гранатометного взводу (автоматичних гранатометів станкових АГС-17) 3-го батальйону оперативного призначення (на бронетранспортерах) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто працівником правоохоронного органу та службовою особою, яка за спеціальними повноваженнями здійснює функції представника влади, у порушення вимог ст. ст. 1, 3, 12 Закону України «Про Національну гвардію України», ст. ст. 11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 04.11.2022 близько 20 годин 48 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці на території спортивного майданчика, який розташований поблизу житлового будинку АДРЕСА_3 , у присутності громадян ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , а також малолітніх дітей ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з хуліганських спонукань та з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилася у зневажливому ставленні до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності та демонстративному нехтуванні ними та громадським порядком, з метою залякування присутніх громадян та співробітників поліції, не зважаючи на умови воєнного стану, дістав із кишені куртки предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень гранату, привів її до бойового застосування та застосував її шляхом підриву кинувши в напрямку інспекторів взводу №2 роти №3 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які знаходилися приблизно на відстані 10-15 м від ОСОБА_5 , чим створив загрозу для життя та здоров`я осіб, які перебували у даний момент на території спортивного майданчику.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження інспектор взводу 2 роти 3 УПП в Рівненські області ДПП ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вигляді осколкового поранення, садна нижньої третини задньої поверхні правого стегна, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді рваної рани лівого колінного суглобу, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді осколкового поранення потиличної ділянки голови; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді осколкового поранення 2 пальця лівої кисті.

04.11.2022 ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України у порядку ст. 208 КПК України.

05.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Під час досудового розслідування встановлено достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення. Такі обставини підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: повідомлення на лінію «102» ГУНП в Рівненській області №93753888 від 04.11.2022 відповідно до якого ОСОБА_9 , повідомила про те, що невідомий чоловік дістав з кишені гранату та погрожує її застосувати; протоколом допитів свідка ОСОБА_15 ; протоколом допитів свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; відео з нагрудних камер поліцейських Управління патрульної поліції в Рівненській області та іншими доказами в їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого, в разі визнання судом останнього винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду , знищення, приховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 175 КПК України.

У зв`язку із викладеним, слід зауважити, що на сьогодні мають місце обставини, які вказують на наявність декількох ризиків визначених ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Наведене дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи тяжкість вчиненого злочину та відповідальність за нього, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Таким чином, встановлено ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний маючи міцні соціальні зв`язки з військовослужбовцями та працівниками правоохоронних органів, використовуючи своє службове становище, в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які будуть допитані в якості свідків, потерпілих у кримінальному проваджені, таким чином, встановлено ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, з врахуванням значного суспільного резонансу в зв`язку зі скоєнням ОСОБА_5 , злочину, наявності у підозрюваного неодноразових притягнень до адміністративної відповідальності за хуліганство, розпивання спиртних напоїв в громадських місцях, повідомлень до органів поліції про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, на строк від трьох до семи років.

Викладене дає обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_16 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебуваючи на посаді номера обслуги 3-го гранатометного відділення гранатометного взводу (автоматичних гранатометів станкових АГС-17) 3-го батальйону оперативного призначення (на бронетранспортерах) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто працівником правоохоронного органу та службовою особою, яка за спеціальними повноваженнями здійснює функції представника влади, у порушення вимог ст. ст. 1, 3, 12 Закону України «Про Національну гвардію України», ст. ст. 11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 04.11.2022 близько 20 годин 48 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці на території спортивного майданчика, який розташований поблизу житлового будинку АДРЕСА_3 , у присутності громадян ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , а також малолітніх дітей ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з хуліганських спонукань та з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилася у зневажливому ставленні до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності та демонстративному нехтуванні ними та громадським порядком, з метою залякування присутніх громадян та співробітників поліції, не зважаючи на умови воєнного стану, дістав із кишені куртки предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень гранату, привів її до бойового застосування та застосував її шляхом підриву кинувши в напрямку інспекторів взводу №2 роти №3 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які знаходилися приблизно на відстані 10-15 м від ОСОБА_5 , чим створив загрозу для життя та здоров`я осіб, які перебували у даний момент на території спортивного майданчику.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження інспектор взводу 2 роти 3 УПП в Рівненські області ДПП ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вигляді осколкового поранення, садна нижньої третини задньої поверхні правого стегна, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді рваної рани лівого колінного суглобу, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді осколкового поранення потиличної ділянки голови; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді осколкового поранення 2 пальця лівої кисті.

04.11.2022 ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України у порядку ст. 208 КПК України.

05.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Згідно п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.
Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Таким чином, прокурор при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

А тому, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вік, стан здоров`я, репутацію, майновий стан, наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий суддя прийшов до висновку, що до нього слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 судом враховуються вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
З урахуванням наведеного, є необхідним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжких, слідчий суддя вважає відповідно до ч.4 ст.182 КПК України доцільним визначити розмір застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178,183,184,395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з врахуванням днів затримання з 20 год. 50 хв. 04 листопада 2022 року.

Визначити, що строк дії ухвали з урахуванням днів затримання до 02 січня 2023 року.

Одночасно визначити розмір застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 148860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Отримувач коштів ТУ ДСА в Рівненській області, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 26259988, IBAN № UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 02 січня 2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_17