Провадження № 1-кс/344/5296/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в ОВС СВ Управління СБУ в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження №0000128, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого в ОВС СВ Управління СБУ в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження №0000128. Скарга вмотивована тим, що 02.06.2022 р. в ході обшуку місця події за адресою АДРЕСА_1 , у відпочинковому комплексі «Бескиди», старшим слідчим в ОВС СВ Управління СБУ в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , у ОСОБА_8 було вилучено мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung» imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 . 30.09.2022 р. ОСОБА_4 звернувся до слідчого у даному кримінальному провадженні із заявою про повернення вилученого майна, однак жодної відповіді не отримано. Вказаний телефон не визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні у рамках якого був проведений обшук, на нього не накладено арешт, а тому вважає, що мобільний телефон має бути йому повернуто. Просив визнати протиправною бездіяльність слідчого в ОВС СВ Управління СБУ в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , щодо ненадання відповіді на заяву володільця тимчасово вилученого майна про повернення вилученого в ході обшуку мобільного телефону; зобов`язати слідчого в ОВС СВ Управління СБУ в Івано-Франківській області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 вилучений в ході обшуку мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung» imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 .

В судовому засіданні адвокат вимоги скарги підтримав з мотивів наведених в ній.

В судовому засіданні слідчий просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши адвоката, слідчого, вивчивши матеріали скарги, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000128.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 27.05.2022 р. надано дозвіл на обшук приміщень за адресою АДРЕСА_1 , з метою відшукання чорнових записів, документів фінансово-господарської документації, печаток підконтрольних юридичних осіб, носіїв інформації ПЕОМ, ноутбуків, мобільних телефонів, планшетів, відео реєстраторів, жорстких дисків, флеш-карток, карт пам`яті, комп`ютерної техніки, програмно-апаратного обладнання та магнітних носіїв інформації,а також носіїв інформації щодо виготовлення та поширення, а також сприяння у виготовленні та поширенні матеріалів що виправдовують, визнають правомірною, заперечують збройну агресію російської федерації проти України.

Згідно протоколу обшуку від 02.06.2022 р. у охоронця ОСОБА_4 вилучено мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung» imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , на якому виявлено номер контакту російського номеру, зі слів ОСОБА_4 його двоюрідного брата, який в даний час проходить військову службу у російській федерації.

29.09.2022 року ОСОБА_4 поштовим зв`язком звернувся до старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБУ в Івано-Франківській області ОСОБА_5 з клопотанням про повернення вилученого в ході обшуку мобільного телефону чорного кольору марки «Samsung» imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 .

Листом старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБУ в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 19.10.2022 року повідомлено ОСОБА_4 про відсутність підстав для повернення відповідного майна.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Законодавцем у ч. 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. А ч. 2 вищевказаної статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Водночас, ч. 7 ст. 236 КПК України встановлено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тобто, у розумінні норм КПК України не вважається тимчасово вилученим майно, дозвіл на відшукання якого було надано ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук.

Законодавець чітко розмежував статус майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук, та тимчасово вилученого майна. Зокрема, це підтверджується положеннями абз. 2 ч. 5. ст. 171 КПК України, згідно з якими у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Тобто, в абз. 2 ч. 5. ст. 171 КПК України визначено, що щодо тимчасово вилученого майна слідчим або прокурором подається клопотання про його арешт, у іншому випадку таке майно повертається особі, у якої було вилучено. При цьому, щодо речей та документів, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі про проведення обшуку, накладення арешту КПК України не передбачає.

Такого висновку дійшла колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 23.01.2020 у справі № 457/1485/13-к.

Як слідує з ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук визначено перелік речей та документів на відшукання яких надано дозвіл, зокрема мобільних телефонів.

Таким чином, вилучений під час проведення 02.06.2022 обшуку у заявника ОСОБА_4 мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung» imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , в розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України не належить до тимчасово вилученого майна.

Зважаючи на зазначені норми кримінального процесуального кодексу, а також на ухвалу слідчого судді на підставі якої було надано дозвіл на обшук та відшукання зазначених речей, в тому числі і мобільних телефонів, підстави для задоволення скарги щодо неповернення тимчасово вилученого майна відсутні.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_9