Дата документу 30.11.2022 Справа № 333/5503/22
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/699/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/5503/22Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого або суду.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з дня винесення відповідної ухвали.

Свої вимоги мотивував тим, що слідчим суддею не враховано всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, та зроблено неправильні висновки про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 просив у задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Підозрюваний та його захисник заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 16 листопада 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.4 ст.408 КК злочину.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, зазначила про відсутність доведених слідчим ризиків, на які останній посилається у клопотанні в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Проте колегія суддів не погоджується з прийнятим слідчим суддею рішенням з огляду на таке.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя не дотрималась в повній мірі цих вимог закону.

В ухвалі слідчий суддя не навела переконливого обґрунтування своїх висновків про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Всупереч вимогам ст.ст.94, 178 КПК слідчий суддя належним чином не оцінила обставини, на які послався слідчий у клопотанні, та додані до клопотання докази у їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК, який законом віднесено до особливо тяжких умисних злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 12 років позбавлення волі.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування, колегія суддів дійшла висновку, що вони є обґрунтованими.

Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, оскільки тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема позицією, викладеною у справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26 липня 2001 року, в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак, сама по собі тяжкість злочину не є єдиною визначальною умовою при встановленні ризику, проте разом з іншими обставинами повинна враховуватись слідчим суддею під час вирішення розгляду клопотання про обрання особі запобіжного заходу.

Ризик незаконного впливу на свідків підтверджується тим, що ОСОБА_8 під час та після вчинення злочину проявляв зухвалу поведінку, враховуючи попередні знайомства, спільне проходження служби в лавах Збройних Сил України, шляхом вмовлянь, підкупу, погроз, іншим чином може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні із числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , маючи на меті примусити їх до відмови від надання показів, дачі завідомо неправдивих показів при наступних допитах в якості свідків, у тому числі в суді, проведенні з ними інших слідчих дій, безпідставному наданні показів на користь підозрюваного.

Оскільки ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від таких свідків та дослідження їх судом.

Відтак, підозрюваний ОСОБА_8 має реальну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом застосування психологічного та фізичного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК.

Відтак, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК у даному кримінальному провадженні є обґрунтованими та підтвердженими.

Крім того, колегія суддів наголошує, що відповідно до ч.7 ст.176 КПК під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст.408 КК, застосовується запобіжний захід виключно у виді тримання під вартою.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.408 КК.

Отже, враховуючи доведеність на цій стадії провадження обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_8 та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК, застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безальтернативним.

Однак слідчий суддя не врахувала вказаних вимог закону.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави строком до 15 години 35 хвилин 14 січня 2023 року включно, але не більше, ніж у межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали для виконання направити слідчому другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_9 та процесуальному прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4