Справа № 572/1866/21
У Х В А Л А
06 лютого 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Бежицького району Брянської області Російської Федерації, останнє місце проживання АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Сарненського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 11 лютого 2023 року.
В обґрунтування клопотання про продовження терміну дії обраного запобіжного заходу сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Прокурором як і попередньо зазначено, що на даний час продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме ті обставини, що обвинувачений обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, вчиненого групою осіб, останній раніше судимий за вчинення злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних речовин, судимість не погашена, а тому може продовжувати злочинну діяльність, крім цього, прокурор вказує на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, так як останній не працевлаштований не має постійного джерела доходів, крім цього, не має документів, що посвідчують особу.
Вказані вище ризики були підставою для обрання відносно собвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжують існувати на даний час.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, пояснив, що на даний час залишаються актуальними ризики, що були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, а саме - можливість закінчення розгляду даного кримінального провадження в розумні строки.
Засуджений ОСОБА_6 не заперечив щодо заявленого прокурором клопотання, покладається у його вирішенні на розсуд суду.
Захисник вважає, що клопотання є безпідставним, просить у його задоволенні відмовити.
Відповідно до положень ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються : під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Під час підготовчого провадження 29 червня 2021 року судом відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого визначено до 17 год. 27 липня 2021 року. В подальшому строк дії обраного запобіжного заходу неодноразово продовжено судом. Строк дії запобіжного заходу спливає 11 лютого 2023 року.
При вирішенні питання можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом було встановлено наявність ризиків, на які посилався прокурор.
Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.
Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов"язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який відноситься до категорії тяжких, так як санкція вказаної норми передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому судом враховувалась тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому, та термін покарання, який може бути призначено останньому за наявності доведення його вини, що може бути підставою для наявності у обвинуваченого наміру переховуватись від суду.
Суд під час вирішення питання обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, вважав, що прокурором підтверджено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме : можливість продовження злочинної діяльності, а також відсутність міцних соціальних зв`язків. В подальшому суд дійшов висновку про можливість продовження обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки суду не було надано жодних доказів, які б свідчили про відсутність вказаних прокурором ризиків, а також які б підтверджували обставини, на які посилається сторона захисту.
На думку суду, на даний час вказані вище обставини не припинили існувати.
Суд, як і попередньо, вважає, що відсутність постійного зареєстрованого місця проживання обвинуваченого, у разі застосування відносно нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, може бути перешкодою для його явки у судове засідання.
Крім цього, ОСОБА_6 не є працевлаштованим, через що не має матеріального джерела існування.
Отже, ризики, що були підставою для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не зменшились.
Суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу відповідає наведеним вище вимогам кримінального процесуального закону, оскільки судом, як і попередньо, не встановлено обставин, за яких припинили існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином, враховуючи наведені обставини - клопотання прокурора підлягає до задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176,177,178,183,193,194,196,197 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Місцем попереднього увязнення є Рівненський слідчий ізолятор.
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів з дня продовження терміну його дії, тобто до 07 квітня 2023 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя