Справа № 539/3896/22
Провадження № 1-кс/539/824/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2022 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
представника ТОВ «Солоницьке» - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
Ст. слідчий СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно: бензопили марки «Stihl MS 180», без серійного номеру та «Stihl MS 260», без серійного номеру, належні директору ТОВ «Солоницьке» ОСОБА_7 , із позбавленням останнього права володіння, користування, розпорядження, які на час проведення досудового слідства та у ході подальшого судового розгляду кримінального провадження будуть зберігатися у Лубенському районному відділі поліції ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Монастирська, 4, до скасування арешту майна в установленому Законом порядку.
Клопотання мотивоване тим, що 22.12.2022, приблизно о 12:00 годині, до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від майстра лісу ОСОБА_8 про незаконну порубку дерев у 11 кварталі 24 виділі Лубенського лісництва ДП «Полтавський лісгосп».
Досудовим розслідуванням установлено, що 22.12.2022, група осіб із числа працівників ТОВ «Солоницьке», за допомогою бензопил, виконуючи усну вказівку директора Товариства ОСОБА_7 , без отримання лісорубного квитка, здійснили спилювання 21 дерев, породи ясен зелений, що росли на території с/г поля, яке оброблялося ТОВ «Солоницьке», а саме на території лісу в межах 11 кварталу 24 виділу Лубенського лісництва ДП «Полтавський лісгосп», розташованого між с. Литвяки та с. Броварки Лубенського району.
Будучи допитаним як свідок старший майстер лісу ОСОБА_8 повідомив, що 22.12.2022, приблизно о 11:30 годині, він під час обходу лісу біля с. Броварки Лубенського району почув звуки працюючої бензопили. Коли ОСОБА_8 став їхати на звук працюючої бензопили, то між с. Броварки та с. Литяки побачив групу чоловіків, котрі пиляли дерева у межах 11 кварталу 24 виділу Лубенського лісництва ДП «Полтавський лісгосп». Оскільки цим чоловікам не видавався лісорубний квиток на вирубку дерев у даному кварталі лісу, інакше він би знав про це, то ОСОБА_8 зателефонував до поліції.
Будучи опитаним директор ТОВ «Солоницьке» ОСОБА_7 повідомив, що 22.12.2022, він разом із працівниками ТОВ «Солоницьке» приїхав до сільськогосподарського поля, яке вони обробляють, розташованого між с. Броварки та с. Литвяки Лубенського району, де стали обпилювати гілля дерев, що звисало над полем та дерева, що росли по межі поля, оскільки вони заважали сільськогосподарському обробітку даного поля.
У ході огляду місця події, слідчим було зафіксовано факт спилювання 21 дерева, породи «ясен зелений», із діаметром стовбура від 20 до 60 см., які росли на відстані від 1,7 м. до 6,1 до межі поля, а також вилучено прикореневі зрізи стовбурів спиляних дерев та знаряддя порубки - дві бензопили марки «Stihl MS 180», без серійного номеру та «Stihl MS 260», без серійного номеру.
Враховуючи, що вилучені бензопили марки «Stihl MS 180», без серійного номеру та «Stihl MS 260», без серійного номеру, у вказаному кримінальному провадженні мають значення речового доказу, оскільки були знаряддям вчинення злочину, у відповідності до положення ст. 98 КПК України вони мають значення речових доказів.
На всіх вилучених прикореневих зрізах є сліди механічної дії бензопили, які могли бути залишені вилученими бензопилами. Установити чи були вони спиляні однієї бензопилою можливо лише шляхом проведення судово-трасологічної експертизи, що потребує надання експертам об`єкти дослідження в натурі, а у разі передачі цих об`єктів на зберігання власнику ОСОБА_7 має місце існування ризику їх підміни.
Слідчий вказує, що вилучені бензопили марки «Stihl MS 180», без серійного номеру та «Stihl MS 260», без серійного номеру, у відповідності до вимог ст. 98 КПК України, мають значення речових доказів, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, втрати, відчуження, є потреба накладення арешту на вищезазначене майно.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, прохали його задовольнити.
Заслухавши сторони, вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як свідчать матеріали даного провадження, в даному випадку є достатні підстави вважати, що вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди вчинення злочину та необхідне для призначення подальших судових експертиз, зокрема судово-трасологічної експертизи.
Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також для збереження речових доказів, для збереження слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, зокрема судово-трасологічної експертизи, а також для встановлення всіх обставин вчиненого злочину, необхідно накласти арешт на вищевказане майно.
На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: бензопили марки «Stihl MS 180», без серійного номеру та «Stihl MS 260», без серійного номеру, належні директору ТОВ «Солоницьке» ОСОБА_7 , із позбавленням останнього права володіння, користування, розпорядження, які на час проведення досудового слідства та у ході подальшого судового розгляду кримінального провадження будуть зберігатися у Лубенському районному відділі поліції ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Монастирська, 4, до скасування арешту майна в установленому Законом порядку.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1