Єдиний унікальний номер судової справи 201/4605/22
Номер провадження 1-кп/201/672/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2022 року за № 0000801 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2022 року за № 0000801 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою до спливу двомісячного терміну.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності та усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, може переховуватись від суду. Також обвинувачений не має постійного місця мешкання, зареєстрований у м. Маріуполь, Донецької області, яке перебуває у тимчасовій окупації, що також свідчить про можливість ОСОБА_6 переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, а тому продовжує існувати передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який, на його переконання, є повністю доведеними.

Таким чином, на переконання прокурора, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_6 є недоцільним і не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому вважав за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого на 60 днів.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю підтримав позицію прокурора, вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного, посилаючись на недоведеність заявленого прокурором ризику, а також зазначив, що наявність тяжких захворювань у ОСОБА_6 унеможливлює його тримання під вартою та надання йому медичної допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечення захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, судом встановлено, що відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2022 року до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 вересня 2022 року, який в подальшому був продовжений.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження продовження існування наведеного ризику, суд вважає, що прокурором доведена наявність достатніх підстав вважати, що такий ризик, як можливі спроби обвинуваченого переховуватись від суду існує і не зменшився на час розгляду питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, при цьому, судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який не має постійного місця мешкання, зареєстрований у м. Маріуполь, Донецької області, яке перебуває у тимчасовій окупації, не має постійного місця роботи і джерела доходу, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризику можливих спроб ОСОБА_6 переховуватись від суду, ступінь якого є досить високою.

Відтак, суд погоджується із заявленим прокурором ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування цього ризику доведеним у повній мірі.

Поряд із цим, суд враховує те, що ОСОБА_6 страждає на тяжке захворювання, втім, на переконання суду, вказана обставина не зменшує ризику можливих спроб обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років.

Разом з тим, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого, виданої Дніпровською міською медичною частиною № 4 Філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Дніпропетровській, Донецькій областях, ОСОБА_6 проведено медичне обстеження та призначено лікування, що вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_6 отримує в умовах ДУ ДВП № 4 належне медичне лікування.

Тому за обставин, наведених вище, суд не приймає до уваги доводи захисника стосовно неможливості утримання ОСОБА_6 під вартою через ненадання останньому належної медичної допомоги.

Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючому ризику та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 30 жовтня 2022 року вважає за доцільне продовжити тримання останнього під вартою строком на 60 днів до 22 грудня 2022 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 369-372 КПК України, -

постановив:

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 22 грудня 2022 року включно.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, є 22 грудня 2022 року включно.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 00 хвилин 25 жовтня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1