Справа № 482/674/22
Номер провадження 1-кп/482/143/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, не судимого, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новоодеського районного суду Миколаївської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

12 жовтня 2022 прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки строк тримання його під вартою спливає 31.10.2022 року, судовий розгляд кримінального провадження до цього часу не може бути закінчений, а передбачені ст. 177 КПК України ризики не змінились, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник та обвинувачений заперечували проти клопотання прокурора вказуючи на те, що воно є не обґрунтованим і не підтвердженим доказами.

Захисник вказував що обставини на які посилався прокурор при обранні запобіжного заходу і посилається у клопотанні про продовження запобіжного заходу суттєво змінилися, так під час допиту потерпілого було встановлено що саме потерпілий після події на обставини якої посилається обвинувачення як на обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, приходив до ОСОБА_5 для того щоб з`ясувати стосунки, а не навпаки.

Також захисник посилався на те, що обставини відсутності працевлаштування обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків , а звідси і його можливість вільно пересуватися територією України також не заслуговують на увагу оскільки у такому ж положенні на теперішній час перебуває багато людей у нашій державі.

Дослідивши клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу, вислухавши позицію прокурора та захисту суд приходить до висновку що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України:

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра, як визначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, що можна перевірити у судовому розгляді, та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України підтверджується, зокрема обвинувальним актом, направленим до суду.

02 вересня 2022 року ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою дія якого спливає 31.10.2022 року.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу строку тримання обвинуваченого під вартоюсуд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

При встановленні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існування ризику передбаченого п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваним перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - шляхом створення штучного алібі особистою підмовою своїх знайомих до надання показань на його користь, судом визнано не доведеним.

У клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурор вказував на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не виходячи за межі заявленого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу, судом встановлено, що наявні ризики можливого переховування від суду, впливу на свідків, потерпілого, на наявність яких вказує прокурор у своєму клопотанні.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, відрахований з навчального закладу, є непрацевлаштованим, неодруженим, на протязі тривалого часу за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, неодноразово змінює своє фактичне місце проживання, на даний час проживає на території одного району із неповнолітніми свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які судом на даний час не допитані, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, можливості незаконного впливу на свідків з метою надання недостовірних показань.

Таким чином, прокурором доведено, що відносно ОСОБА_5 ризики, передбачені п. 1, 3 ч 1 ст. 177 КПК України, які були наявні при обрані запобіжного заходу і на час розгляду клопотання не зменшились.

Існування ризику можливості підозрюваним перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - шляхом створення штучного алібі особистою підмовою своїх знайомих до надання показань на його користь, суд вважає не доведеним.

При цьому суд враховує те, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Доведені прокурором ризики є суттєвими і їх неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.

Доводи захисника щодо того що після події на обставини якої посилається обвинувачення як на обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, саме потерпілий приходив до ОСОБА_5 для того щоб з`ясувати стосунки, а не навпаки, жодним чином не спростовують можливості незаконного впливу обвинуваченим на свідків з метою надання недостовірних показань.

Посилання на те, що багато інших громадян та мешканців України також як і обвинувачений не мають міцних соціальних зв`язків також не заслуговують на увагу з огляду на те, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і обставина відсутності у нього міцних соціальних зв`язків є обставиною яка обов`язково має бути врахована при встановлені наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України і прямо впливає на ризик переховування від суду.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування обвинуваченому більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема його спробам переховуватися від суду, впливати на свідків .

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не заважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Оскільки на даний час судовий розгляд неможливо закінчити з причин незалежних від суду, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів до 30.12.2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 315, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 30.12.2022 року включно з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Роз`яснити обвинуваченому його право внести заставу у розмірі раніше визначеному ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.09.2022 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити на виконання до Державної установу «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1