УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року

м. Київ

Справа № 755/1762/20

Провадження № 51 - 3404 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_5,

суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши спільну касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 125 ч. 2 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік і на нього покладено відповідні обов`язки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року вирок суду першої інстанції скасовано, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 на підставі ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 49 КК України, та звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 125 ч. 2 КК України.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_4 в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.

Так, в порушення ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України потерпілі у своїй касаційні скарзі, хоч і зазначають про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду, проте не наводять доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України.

Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особи, які подають касаційну скаргу, мають вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на їх думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Крім того, відповідно до вимог ст. 426 ч. 1 КПК України касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції та згідно з вимогами ст. 427 ч. 4 КПК України касаційна скарга підписується особами, які її подають, проте потерпілі зазначених вимог не дотримались.

Також, в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано її копії та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає 8 примірників).

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд

постановив:

Залишити спільну касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без руху.

Встановити потерпілим ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7