Справа № 141/424/22
Провадження №11-кп/801/1104/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 16 вересня 2022 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Оратів Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/102-22/8729-НЗПРАП від 31.08.2022 року в розмірі 1887,80 грн.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме спеціальний полімерний пакет Екстренної служби МВС за № 4052984, на лицьовій стороні якого є рукописний текст «Відділ поліції № 4 Вінницького РУП, Висновок експерта від 31.08.2022 № СЕ-19/102-22/8729-НЗПРАП у к/п № 0000160 від 07.06.2022», який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ухвалено знищити.

в с т а н о в и в :
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він, маючи умисел на незаконне зберігання психотропних речовин

без мети збуту, достовірно знаючи, що амфетамін є психотропною речовиною, обіг якого обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, табажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 року та ст. 3 Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, незаконно придбав психотропну речовину - амфетамін та у подальшому зберігав її у строк до

14.06.2022 року у рюкзаку, на території домоволодіння, в якому він проживає у смт. Оратів Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області з метою використання для власних потреб без мети збуту.

На підставі ухвали слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 09.06.2022 працівниками СВ відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 14.06.2022 проведено обшук у домоволодінні, розташованому у смт. Оратів Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області, де у портфелі в особистих речах, які знаходилися при ОСОБА_8 , виявлено та вилучено порошкоподібну речовину, яка згідно висновку № СЕ-19/102-22/8729-НЗПРАП від 31.08.2022 року є амфетамін, масою 0,1925 г.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , не оспорюючи правильність кваліфікації вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та доведеність його винуватості, порушує питання про зміну вироку в частині стягнення процесуальних витрат, вирішення питання речових доказів та визначення початку строку відбування покарання у зв`язку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме, зазначити в резолютивній частині вироку про стягнення з ОСОБА_8 процесуальних витрат на залучення експерта в сумі 3775,6 грн, знищення речових доказів згідно постанови слідчого від 14.06.2022 та доповнити її вказівкою про обчислення початку іспитового строку з дати проголошення вироку.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що витрати на залучення експерта складають 3775, 60 грн, проте суд стягнув з ОСОБА_8 на користь держави лише витрати в розмірі 1887, 80 грн. Крім того, судом ухвалено рішення про знищення речових доказів, зазначених у квитанції про їх отримання уповноваженою особою ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за №65, хоча необхідно було брати до уваги їх перелік відповідно постанови слідчого. Крім того, судом не зазначено про початок строку відбування покарання з посиланням на ст. 165 КВК України з огляду на застосування відносно обвинуваченого положень ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження у спрощеному провадженні відповідно приписів ст.ст. 381-382 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України - у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, його дії кваліфіковані вірно.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується добре, не працює, компрометуючих матеріалів до виконкому селищної ради на нього не надходило, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, та таке покарання узгоджується з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону в частині обрахування початку строку відбуття покарання, вирішення питання процесуальних витрат та речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п.29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.
Відповідно до п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається початок строку відбування обвинуваченим покарання.

Згідно до ч.1ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Однак при ухваленні вироку даних вимог суд не виконав та не зазначив відомості про початок строку відбування покарання ОСОБА_8 .
Окрім цього, суд, вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого процесуальні витрати, припустився помилки.
Процесуальні витрати це передбачені кримінальним

процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зi здійсненням

кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування

прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження.

Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального

провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок

Державного бюджету України.

Компенсація процесуальних витрат особам, які залучаються у

кримінальне провадження, перш за все є важливою гарантією повноти

встановлення обставин справи, забезпечує реалізацію принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, захищає права осіб,

що здійснюють у кримінальному судочинстві покладені на них процесуальні

обов`язки.

В основі механізму відшкодування процесуальних витрат лежать

правовідносини між суб`єктами, що в різних процесуальних статусах

залучаються у провадження та несуть у зв`язку з цим витрати, і посадовими

особами та органами, які зобов`язані компенсувати зазначені витрати за

рахунок публічних або приватних коштів.

При цьому питання розподілу таких витрат повинно вирішуватися

індивідуально у кожному кримінальному провадженні з урахуванням всіх

обставин їх виникнення, підстав завершення кримінального провадження та

судового розгляду.

Так, положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані

главою 8 КПК України.

Приписами ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати

складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із

прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3)

витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів

та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і

документів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із

свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального

провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста,

перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

3 аналізу положень кримінального процесуального закону, які

регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у

разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь

потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні

витрати, а на користь держави - документально підтверджені витрати на

залучення експерта.

При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних

витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4

ст. 374 КПК України).

Експертиза у кримінальному провадженні переважно проводиться

експертами з державних спеціалізованих установ, їх територіальних філій,

експертних установ комунальної форми власності, та її проведення належить до

службових обов`язків вказаних експертів, за ними зберігається середній

заробіток за місцем роботи за весь час, витрачений ними у зв`язку з викликом

до органів досудового розслідування, слідчого, прокурора або суду.

Проведення судових експертиз здійснюється державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Це положення відповідає приписам ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», а також ч.2 ст. 122 КПК України.

При цьому установи, які проводять судово-експертну діяльність

надсилають органу досудового розслідування, що здійснює відповідне

кримінальне провадження, рахунок з визначенням вартості проведеної

експертизи. Після закінчення досудового розслідування

та складання обвинувального акту, у цьому процесуальному документі, серед

іншого, слідчий, прокурор, дізнавач повинні вказати відомості про розмiр

витрат на залучення експерта, які у разі винесення судом обвинувального

вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави (п. 8 ч. 2 ст. 291, ч.2

КПК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на залучення експерта складають 3775, 60 грн, а саме: витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів (канабісу) № СЕ -19/102-22/8664-НЗПРАП від 05.07.2022 в розмірі 1887, 80 грн та витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин, і виробів ( амфетаміну) № СЕ-19/102-22/8729-НЗПРАП від 31.08.2022 в розмірі 1887,80 грн.

Незважаючи на це, судом при ухваленні вироку

безпідставно стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави лише

витрати, пов`язані із залученням експерта згідно висновку №CE-19/102-2

НЗПРАП вiд 31.08.2022 в розмірі 1887,80 грн., що не узгоджується з приписами КПК України.

Крім того, у відповідності до положень п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у

резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою,

окрім іншого, рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної

конфіскації.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та

долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під

час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення,

пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається

відповідним установам або знищується (п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України).

Як вбачається з резолютивної частини вироку суду першої інстанції, судом ухвалено рішення про знищення речового доказу у

кримінальному провадженні, а саме спеціального полімерного пакету Екстреної служби MBC за № 4052984, на лицьовій стороні якого є рукописний текст «Відділ поліції № 4 Вiнницького РУП, Висновок експерта від 31.08.2022 №СЕ-19/102-22/8729-НЗПРАП у к/п № 0000160 від 07.06.2022», який

знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 4

Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

При цьому перелік речових доказів у вказаному кримінальному

провадженні визначений не у квитанції про їх отримання уповноваженою

особою ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за № 65, а у

постанові від 14.06.2022 слідчого СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у

Вінницькій області ОСОБА_9 і передбачає наявність не лише психотропної

речовини амфетаміну та скляного дзеркала із нашаруванням даної речовини, а

й особливо небезпечного наркотичного засобу -канабісу, обіг якого заборонено,

загальною масою 0,186 г, що у відповідності до таблиці

невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що

знаходяться у незаконному обігу затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 із змінами та доповненнями не відноситься до кримінально караних діянь.

Таким чином, усі речові докази згідно постанови слідчого від 14.06.2022 у відповідності до приписів ст. 100 КПК України повинні знищуватись.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 16 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 змінити.
Речові докази згідно постанови слідчого СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 14.06.2022, а саме, подрібнену речовину рослинного походження у висушеному стані зеленого кольору із запахом коноплі, яку було належним чином вилучено та поміщено до спеціального пакету Національна поліції України INZ 2018647, згорток із порошкоподібною речовиною світлого кольору, яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету Національна поліція України INZ 2018601, дзеркало, на якому наявне нашарування порошкоподібної речовини світлого кольору, яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету SUD3098322 знищити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 3775, 60 грн.
Іспитовий строк ОСОБА_8 обчислювати з дати проголошення вироку - з 16 вересня 2022 року.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4