Провадження № 1-кп/344/1091/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодружена, не працююча, з вищою освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, в період дії на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України Володимира Зеленського №64/20211 від 24.02.2022р «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_5 29.05.2022 року близько 16 години 08 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», який знаходиться по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих спонукань таємно викрала упаковку кави «Мелений Ірландський крем Кава зі Львова», вагою 225 грам, вартістю без ПДВ 96,02 грн, каву розчинну «Монарх С/Б» марки «Якобс» вартістю без ПДВ 107,63 грн, три пачки кави розчинної марки «Нескафе голд м/у» вагою 120 грам вартістю 120 грн за одиницю, загальною вартістю 360 грн,бальзам «Cannabis Hair» марки «Dr. Sante» вартістю без ПДВ 107, 63 грн, два шампуні марки «Head Shoulders» вартістю без ПДВ 98, 90 грн за одиницю загальною вартістю 197, 80 грн, серветки вологопоглинаючі марки «Блиск» вартістю без ПДВ 39,06 грн, дві пари рукавиць латексних розміру «М» вартістю 46,20 грн за одиницю загальною вартістю 92, 40 грн, одну упаковку прокладок щоденних марки «Water Lily Discrit» вартістю 51, 85 грн, які заховала до наявної у неї сумки чорного кольору.

В подальшому ОСОБА_5 з викраденим майном покинула місце вчинення злочину та розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила ТзОВ «Львівхолод» майнову шкоду на загальну суму 1031,31 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник потерпілого ТОВ ТВК «Львівхолод» у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення розгляду даного кримінального провадження без участі потерпілого, зазначивши, що обвинувачена відшкодувала потерпілому завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду, цивільний позов не заявлятиме та просять суд обвинувачену ОСОБА_5 суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та надала суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті викрала у приміщенні магазину «Рукавичка», що знаходиться по вул. Федьковича, 7, у м. Івано-Франківськ предмети та речі, що зазначені в обвинувальному акті.

Вона розуміє, що вчинила неправильно, їй дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлена, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися її допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора, обвинуваченої та її захисника про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання обвинуваченої ОСОБА_5 не викликають сумнівів у правильності розуміння нею змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченої. Обвинуваченій роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченої, яка критично ставиться до вчиненого; є особою молодого віку; має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 ; з вищою освітою; має постійне місце проживання, на обліку в лікаря нарколога не перебуває; перебуває на обліку психіатра з діагнозом психіатрична анорексія, згідно ст. 89 КПК України раніше судима.

Обставиною, яка відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинувачену вбачається середня ймовірність вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та середній рівень її небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку - два роки, думку обвинуваченої та її захисника, які просили обвинувачену суворо не карати, дані про особу винної, яка є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, суд приходить до висновку, що вказані обставини, які пом`якшують покарання в своїй сукупності, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання вважає, що ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.69 КК України слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України, а саме на строк один рік

В той же час, з урахуванням вищенаведених обставин, які характеризують особу обвинуваченої, а саме підтверджують її негативне і критичне ставлення до вчиненого та підтверджують її незадовільний стан здоров`я, а саме захворювання обвинуваченої на психіатричну анорексію, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а тому до неї слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на неї відповідні обов`язки. Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченої від відбування основного покарання суд зважає і на досудову доповідь про обвинувачену відповідно до якої виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк є можливим.

Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною программою.

Нагляд за ОСОБА_5 здійснювати органу пробації за місцем її проживання.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

Оптичні диски з відеозаписами (постанова слідчого від 15.06.2022 року та постанова слідчого від 13.08.2022 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддя ОСОБА_1