Справа №295/5161/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі об`єднані кримінальні провадження № 0000725 від 04.02.2015 та №0002606 від 14.04.2016 стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Житомира, громадянки України, освіта середня, не одруженої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-24.09.2013р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.1 ст.185,75,76КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 12.05.2014р. скасовано іспитовий строк, направлена в місця позбавлення волі на строк 1 рік за вироком від 24.09.2013р. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 27.06.2014р. звільнена від відбування покарання на підставі ст.1 Закону України «Про амністію у 2014році»

по обвинуваченню за ч.2 ст.185 КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

23.01.2015р., близько 19 години ОСОБА_10 перебував в квартирі, де проживають його знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Цього ж дня, близько 20 години ОСОБА_12 попрохала у ОСОБА_10 для здійснення телефонного дзвінка належний йому мобільний телефон марки «Nokia 1280», який після телефонної розмови повернула. Після чого ОСОБА_10 вказаний телефон помістив до кишені своєї куртки.

В цей же день, час, місці за згаданих вище обставин, у ОСОБА_13 , яка спостерігала за діями ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону, який належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрала вказаний мобільний телефон із кишені куртки ОСОБА_10 , та утримуючи викрадене майно при собі, вийшла з квартири та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 392 гривні 84 копійки.

01.04.2016р. близько 20 години ОСОБА_8 перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , у своєї знайомої ОСОБА_14 разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , де під час словесного конфлікту між останніми з кишені куртки ОСОБА_17 на підлогу в коридорі квартири випав мобільний телефон торгівельної марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору. В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення вказаного мобільного телефону належного ОСОБА_18 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 керуючись корисливим мотивом, близько 20 години 30 хвилин користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, взяла з підлоги мобільний телефон торгівельної марки «Lenovo Р780» в корпусі чорного кольору вартістю 3000 гривень та залишаючи викрадене майно при собі місце вчинення злочину залишила та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_18 матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_12 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, пояснила, що за спливом часу детально всіх обставин вчинення злочинів вже не пам`ятає, але повністю визнає обвинувачення за обставин, що викладені в обвинувальних актах. Дійсно з кишені куртки ОСОБА_10 , коли він не бачив викрала мобільний телефон. Коли була в гостях у знайомої Скачко, там були інші гості, була бійка, в одного із гостей випав з кишені телефон, який вона підняла і забрала собі коли ніхто не бачив, потім хотіла його здати в ломбард. У вчиненому розкаялася.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачена визнала фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, не оспорює їх, її позиція є добровільною, а тому суд відповідно до ст.349КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_19 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які згідно з ст.12КК України відносяться до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_12 свою вину визнала повністю, розкаялася у вчиненому. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують її покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що обвинувачена за місцем проживання характеризується посередньо, має неповнолітню дитину, не працює, дає критичну оцінку своїм діям, під час судового розгляду ухилялася від суду, оголошувалася в розшук, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті за якою вона визнається винуватою у виді позбавлення волі звільнивши на підставі ст.75КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76КК України обов`язків.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 615грн, суд в порядку ст.124КПК України стягує з обвинуваченої ОСОБА_13 .

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Арешт на майно не накладався. Цивільні позови не заявлялися.

До вступу вироку в законну силу застосувати відносно ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покласти на ОСОБА_20 такі обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, де вона проживає, перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання за цим законом - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_20 від призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До вступу вироку в законну силу застосувати відносно ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покласти на ОСОБА_20 такі обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, де вона проживає, перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави за проведення експертизи процесуальні витрати в сумі 615грн.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа» в корпусі чорного кольору, переданий потерпілому ОСОБА_10 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1