Справа № 694/56/23 Провадження №1-кс/694/24/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

10.01.2023 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № №0000003від 02.01.2023 року

в с т а н о в и в:

Дізнавач СД Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 , звернулась до суду з клопотанням, погодженим начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить суд накласти арешт на транспортний засіб мотоцикл ІЖ 7.108 білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , що зареєстрований на ОСОБА_6 та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 видане Корсунь-Шевченківським МРЕВ на ім`я ОСОБА_6 жителя с. Вербівка Городищенського району до прийняття судом остаточного рішення по кримінальному провадженню за №0000003 від 02.01.2023 року. Залишити транспортний засіб - мотоцикл ІЖ 7.108 білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , 1991 року випуску на майданчику тимчасового утримання ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області..

В обгрунтування клопотання зазначив, що 01.01.2023 до чергової частини ВДП №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт співробітника СРПП ВПД№2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про те, що під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди було виявлено транспортний засіб мотоцикл ІЖ 7.108 білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та під час звірки номерів агрегатів було встановлено, що на транспортному засобі відсутній номер рами, та державний номерний знак не відповідає державним стандартам, та колір мотоцикла ІЖ 7.108 не співпадає з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

02.01.2023 року матеріали по даному факту було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб - мотоцикл ІЖ 7.108 білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 видане Корсунь-Шевченківським МРЕВ на ім`я ОСОБА_6 жителя с. Вербівка Городищенського району Черкаської області на транспортний засіб мотоцикл ІЖ 7.108 червоного кольору, д.н.з НОМЕР_1 можуть мати ознаки підробки.

Вказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію вилучено працівниками поліції 01.01.2023 року під час проведення огляду місця події, визнано речовими доказами та здано на зберігання на майданчик тимчасового утримання ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

Згідно рапорту поліцейського СРПП ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 01.01.2023 року встановлено, що у вказаного транспортного засобу відсутній номер рами, транспортному засобі відсутній номер рами, та державний номерний знак не відповідає державним стандартам, та колір мотоцикла ІЖ 7.108 не співпадає з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме - транспортний засіб мотоцикл ІЖ 7.108 білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , оскільки вказаний транспортний засіб є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а передача транспортного засобу його власнику може потягнути за собою наслідки втрати речового доказу, що унеможливить забезпечити ефективного розслідування кримінального провадження, - виникла необхідність у накладенні арешту на указане майно.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення ефективного розслідування кримінального провадження, проведення експертизи, встановлення та притягнення винних до передбаченої законодавством відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.290 КК України.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд клопотання провести без його участі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, розгляд клопотання здійснюється без фіксування за допомогою технічних засобів.

Суд, вивчивши документи та матеріали, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, вважає необхідним зазначити наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що 01.01.2023 до чергової частини ВДП №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт співробітника СРПП ВПД№2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про те, що під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди було виявлено транспортний засіб мотоцикл ІЖ 7.108 білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та під час звірки номерів агрегатів було встановлено, що на транспортному засобі відсутній номер рами, та державний номерний знак не відповідає державним стандартам, та колір мотоцикла ІЖ 7.108 не співпадає з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

02.01.2023 року матеріали по даному факту було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб - мотоцикл ІЖ 7.108 білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 видане Корсунь-Шевченківським МРЕВ на ім`я ОСОБА_6 жителя с. Вербівка Городищенського району Черкаської області на транспортний засіб мотоцикл ІЖ 7.108 червоного кольору, д.н.з НОМЕР_1 можуть мати ознаки підробки.

Вказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію вилучено працівниками поліції 01.01.2023 року під час проведення огляду місця події, визнано речовими доказами та здано на зберігання на майданчик тимчасового утримання ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

Згідно рапорту поліцейського СРПП ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 01.01.2023 року встановлено, що у вказаного транспортного засобу відсутній номер рами, транспортному засобі відсутній номер рами, та державний номерний знак не відповідає державним стандартам, та колір мотоцикла ІЖ 7.108 не співпадає з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Таким чином, мається правова підстава, передбачена п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України для накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події транспортний засіб мотоцикл ІЖ 7.108 білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 .

Арешт тимчасово вилученого майна полягає в забороні користуватися та розпоряджатися ним володільцю та власнику.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів.

Під час досудового розслідування слідству необхідно встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди, що викликає необхідність проведення відповідних судових експертиз, а саме експертиз технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертизи, методика проведення яких передбачає надання експертам для дослідження відповідних об`єктів, у даному випадку вищевказаних транспортних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки на виконання вимог ст. 172 КПК України слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має значення для досудового розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК Україниу разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98). Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

Зазначених вимог закону слідчий в частині вимог про накладення арешту на транспортний засіб мотоцикл ІЖ 7.108 білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , оскільки клопотання містить достатні та необхідні дані, які б свідчили про необхідність накладення арешту на зазначене майно.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № №0000003від 02.01.2023 року - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб мотоцикл ІЖ 7.108 білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , що зареєстрований на ОСОБА_6 та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 видане Корсунь-Шевченківським МРЕВ на ім`я ОСОБА_6 жителя с. Вербівка Городищенського району, який було вилучено 01.01.2023 року під час проведення огляду місця події.

Залишити транспортний засіб - мотоцикл ІЖ 7.108 білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , 1991 року випуску на майданчику тимчасового утримання ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Слідчийсуддя ОСОБА_1