Справа № 182/5723/20
Провадження № 1-кп/0182/124/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2023 м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконферецзв`язку в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2020 за № 0001800 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Нікополь Дніпропетровської обл., громадянина України, який без реєстрації проживає у АДРЕСА_1 , не працює, із середньою-професійною освітою, розлучений, судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень /злочинів/, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115; п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

(в режимі ВКЗ з ДУВП № 4)

захисника ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілих ОСОБА_10

(в режимі ВКЗ з власного пристрою),

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_5 11.07.2020 приблизно о 03.00 год., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , тобто за місцем мешкання цивільної дружини ОСОБА_11 , малолітнього сина ОСОБА_12 , її матері ОСОБА_8 та вітчима ОСОБА_9 , з якими раніше виникали неприязні відносини, вирішив побачитись з цивільною дружиною.

Після чого, в той же день та час ОСОБА_5 переліз через паркан вищевказаного будинку, потрапивши таким чином на територію вищевказаного подвір`я. Почувши гавкіт собаки у дворі ОСОБА_11 вийшла із приміщення літньої кухні на подвір`я, де в цей час знаходився ОСОБА_5 та, розуміючи, що останній переліз через паркан, ОСОБА_11 зробила ОСОБА_5 зауваження, через що між ними виник словесний конфлікт, який переріс в бійку, в ході якої ОСОБА_5 наніс кулаками обох рук не менше двох ударів в область обличчя потерпілої ОСОБА_11 , від яких остання не втрималась на ногах та впала на землю.

На шум, який виник у дворі, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вийшли з вищевказаного будинку на подвір`я та, побачивши, що ОСОБА_11 лежить на землі, почали робити зауваження ОСОБА_5 , через що між ними та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт.

В цей час у ОСОБА_5 на ґрунті довготривалих неприязних відносин, виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_5 11.07.2020 о 03.00 год. перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та бажаючи їх настання, діючи умисно, дістав з кишені шортів складний ніж, який переносив із собою в побутових цілях, та, тримаючи його в правій руці, наніс ОСОБА_9 один удар ножем в область серця, тобто життєво-важливий орган, два удари ножем в область шиї, тобто життєво-важливий орган, один удар ножем в область лівої сідниці, чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичного експерта № 504 від 21.08.2020 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з ушкодження лівого шлуночка серця, гемоперикарду, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень); двох непроникаючих колото-різаних поранень шиї, одного непроникаючого колото-різаного поранення лівої сідниці, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_8 , продовжуючи тримати в правій руці вищевказаний ніж наніс останній один удар ножем в область серця, тобто в життєво-важливий орган та два удари ножем в область черева, чим спричинив останній, згідно висновку судово-медичного експерта № 535 від 01.09.2020 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного таракаобдомінального поранення грудної клітини зліва з ушкодженням шлунку, лівої частки печінки, внутрішньо-черевної кровотечі, з ушкодженням діафрагми, лівого шлуночка серця, гемоперикарду, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 підпункту й, к Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень); не проникаючого колото-різаного поранення лівої пахової області, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Після того, ОСОБА_5 , вважаючи, що виконав всі необхідні дії для настання смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , припинив наносити тілесні ушкодження потерпілим.

Смерть ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не настала з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , оскільки потерпілим своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.

Крім того, у ОСОБА_5 після умисних дій, направлених на заподіяння смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на ґрунті виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , як особа, яка раніше вчиняла замах на умисне убивство, а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , 11.07.2020 близько 03.11 год., знаходячись на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, ножем, який тримав у правій руці, наніс ОСОБА_11 два удари в область живота, від яких остання втратила свідомість та впала спиною на бетонне покриття порогу вказаного будинку, чим спричинив їй згідно висновку судово-медичного експерта № 504 від 21.08.2020 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення живота з ушкодженням лівої частки печінки, а саме: колото-різана рана епігастральної області живота зліва, раневий канал по ходу якого виявлено наскрізне ушкодження передньої черевної стінки і наскрізне поранення лівої частки печінки і колото-різане проникаюче поранення живота з ушкодженням селезінки і шлунку, а саме: колото-різана рана лівої бічної області живота, раневий канал по ходу якого виявлено наскрізне ушкодження передньої черевної стінки, рана селезінки і наскрізне поранення шлунку, що вносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (підстава пп. 2.1.3. к, о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень); відкриту черепно-мозкову травму, а саме: забита рана правої брови, забита рана потиличної області справа, синець в області правого кута нижньої щелепи, садна в правій виличній області і на підборідді по серединній лінії, крововиливи у м`яких тканинах голови в потиличній області справа, в лобній області зліва і справа, перелом потиличної кістки справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки обох півкуль і в шлуночках головного мозку, забій лобної і скроневої часток лівої півкулі головного мозку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (підстава пп. 2.1.3 б, в, г Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень); колото-різану рану лівої кисті, садна в області правої ключиці, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні правого зап`ястного суглобу, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, по ліктьовому краю правого передпліччя у верхній третині, по верхньому краю правого плечового суглобу, по задній поверхні шиї у нижній третині, на передніх поверхнях обох колінних суглобів, в області правої зовнішньої щиколотки, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_11 доставлено до реанімаційного відділення КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» ДОР», де від отриманих тілесних ушкоджень остання померла.

Смерть ОСОБА_11 згідно висновку судово-медичного експерта № 379 від 10.08.2020 наступила від колото-різаних проникаючих поранень живота з ушкодженням органів черевної порожнини, які супроводжувалися рясною кровотечею та ускладнилися розвитком масивної крововтрати, що слід вважати безпосередньою причиною смерті.

Своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України; умисними діями, які виразилися в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчиняла закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений п 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Позиція сторони захисту

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав частково, суду показав, що ОСОБА_11 його цивільна дружина, з якою вони мають 3-х спільних дітей. З її матір`ю ОСОБА_8 та вітчимом ОСОБА_9 відносини були не дуже добрі із-за їх поведінки. У нього були гарні відносини лише з бабою ОСОБА_13 , яка фактично виховувала ОСОБА_11 , вона приходила до них додому, допомагала з дітьми.

З ОСОБА_11 вони почали разом проживати з 2008-2009 року. Спочатку жили то в її батьків, то в його матері, 6 років тому він купив будинок по АДРЕСА_1 і після цього вони жили у цьому будинку. На даний час цей будинок належить старшому сину ОСОБА_14 . Не заперечує, що застосовував два рази фізичне насильство до ОСОБА_11 , але за що відмовився говорити. Кілька разів після сварки, а інколи і без сварок, ОСОБА_11 уходила від нього до своєї матері. Коли він приходив, щоб помиритися, то ОСОБА_9 без будь-якої причини кидався на нього з сокирою, з пішнею. Одного разу ОСОБА_9 зі своїм сином побили його, спричинили йому тілесні ушкодження, однак він до поліції не звертався. Також ОСОБА_9 розбив на його машині лобове скло, дзеркало. Взимку 2020 р. він їздив у відрядження в м. Кривий Ріг, коли повернувся перед Новим роком, то дружини і дітей вдома не було. Він забрав дітей і зустрічав Новий рік зі старшим та середнім сином, молодший залишився з матір`ю, бо він був ще маленьким. Після Нового року він знову поїхав у відрядження, коли повернувся у кінці січня початку лютого, то дружини і дітей знову не було. Потім вони помирилися і дружина повернулася додому. Пізніше у них була сварка із-за того, що ОСОБА_8 без його дозволу повезла їх старшого сина у м. Харків до свого молодшого сина. Також був скандал із-за втручання ОСОБА_15 тітки дружини.

У червні 2021 року вони з дружиною ОСОБА_11 розпочали ремонт у будинку, тому віддали дітей бабусі. У них з дружиною розпочався скандал спочатку із-за ремонту. Потім вони помирилися, він сказав дружині, що ввечері заберуть дітей та ліг поспати. Коли він прокинувся, то дружини вдома вже не було. Після цього дружина з дітьми жили у її батьків. Він після цього декілька разів бачив дружину та її матір у стані алкогольного сп`яніння, у тому числі побачив їх з дітьми на пляжі, тоді приїхав ОСОБА_9 і забрав середнього і старшого сина, а він забрав дружину з молодшим сином, дружину він відвів додому, а молодшого сина забрав до себе, вдома побачив, що дитина отримала сонячні опіки, із-за цього він поскандалив з дружиною. Також він застав дружину з матір`ю у річковому порту, вони також були у стані сп`яніння. Тоді ОСОБА_9 кидався на нього с ножем, була викликана поліція, працівники поліції сказали, що з п`яними нема про що говорити, щоб він прийшов наступного дня, після чого він пішов додому. Також він приходив до будинку, де живе бабуся ОСОБА_13 , там у дворі були і дружина, і її мати, бабуся, тітка. Всі накинулися на нього без причини, хоча він хотів просто поговорити з дружиною. А коли він хотів уходити, вони сказали, що викликали поліцію. Він дочекався співробітників поліції, але вони його знову відпустили, бо він нічого поганого не робив. Враховуючи всі ці обставини, він не хотів ходити до них сам, попросив куму, щоб вона пішла з ним, вона пообіцяла піти у неділю.

У п`ятницю 10.07.2020 о 21-30 він повернувся з роботи і пішов в магазин, щоб купити сигарети. О 21-45 йому подзвонила ОСОБА_16 і запитала, де він, голос її був схвильований. Він ще не вспів відповісти, ОСОБА_17 почула, що хтось у магазині попросив продавця налити 100 грамів, тому сказала йому, що якщо він п`є, то хай п`є далі, після чого поклала трубку. Він дійсно після розмови випив 100 гр. горілки і пішов додому, бо хотів виспатися, однак не зміг заснути. Приблизно о 02-30 він вирішив піти до ОСОБА_17 і забрати її додому. Прийшов до будинку її батьків, переліз через паркан, було тихо, лише 2 рази загавкав собака. Він тільки підійшов до ганку врем`янки, як звідти вийшла ОСОБА_17 . Упізнала вона його чи ні, він не знає, але ОСОБА_17 закричала «Ааа» і побігла на нього. Він її зупинив руками, сказав, щоб вона не кричала, бо розбудить дітей. В цей час позаду нього відчинилися двері будинку і звідти вийшли ОСОБА_8 з ножем у руці та ОСОБА_9 з монтировкою. ОСОБА_9 , висловлюючись нецензурною лайкою, кинувся на нього, погрожуючи «випустити кишки». Оскільки він тоді тримав ОСОБА_17 , він її сильно відштовхнув, можливо ОСОБА_17 впала. Після чого він розвернувся до ОСОБА_9 , зробив йому назустріч 2 кроки, в цей час витягнув з кармана ніж, який завжди носив при собі для самооборони. Першою він наніс удар ножем ОСОБА_8 десь в області живота та відштовхнув її, потім наніс два удари ОСОБА_9 в область тулубу збоку а також в районі сідниць. Також він забрав у ОСОБА_9 монтировку. Після цього ОСОБА_9 побіг у сторону хвіртки, при цьому кричав: «допоможіть люди, вбивають». Він наздогнав ОСОБА_9 біля хвіртки, намагався його відштовхнути від хвіртки, хватав за шию. Яким чином у ОСОБА_9 виявилися тілесні ушкодження в районі шиї не знає, можливо, потерпілий сам наштрикнувся на ніж. Він відштовхнув ОСОБА_9 від хвіртки, зачинив її, потім, коли повернувся, то побачив ОСОБА_8 , яка кидалася на нього з правої сторони. У нього тоді в правій руці був ніж, а в лівій монтировка, він відмахнувся від ОСОБА_8 монтировкою, зліва від нього був ОСОБА_9 , у якого в руках, здається, був ніж. За ОСОБА_9 стояла ОСОБА_11 , яка намагалася схопити ОСОБА_9 за руки. Він відмахнувся від ОСОБА_9 монтировкою, вдарив останнього монтировкою в область плеча, той аж крякнув і забіг та сховався на городі. Вітковські ОСОБА_18 і ОСОБА_17 забігли у врем`янку, а він залишився у дворі, при цьому він висловлював, що думав, що він прийшов з миром, прийшов до дітей, а тепер його посадять, запропонував їм викликати поліцію. Потім, коли він стояв у дворі, обличчям до хвіртки, а в руках у нього були монтировка та ніж, почув позаду шум кроків, це вийшла ОСОБА_17 . Вона підійшла до нього ззаду, зупинилась, він, не повертаючись, сказав до неї: «Що ти хочеш? Ти сама все бачила». ОСОБА_17 сказала, що вона йому не зраджувала. Він повернувся. У цей час ОСОБА_17 йшла до нього. Як так сталося, він пояснити не може, мабуть тому, що він не розраховував, що ОСОБА_17 буде настільки близько до нього, але вона наштрикнулася на ніж, який був у нього в руках, рана у неї була десь збоку в районі живота. Потім ОСОБА_17 почала падати. Коли вона падала, то задерлася її майка і він бачив, що у неї 2 рани, але звідки у неї друга рана, не знає. Також він не бив її в районі голови і звідки у неї травма голови, пояснити не може. Вбивати ОСОБА_17 матір його дітей, він не хотів. Потім у двір вибіг молодший син ОСОБА_19 , почав звати матір. Він вирішив, що вбив ОСОБА_17 , вийшов на вулицю, сів під кущем, почав різати собі вени тим же ножем. Подумав, що може не вбив ОСОБА_17 , а в неї тільки больовий шок, дістав телефон і хотів викликати швидку ОСОБА_17 , але побачив проблискові маячки і вирішив, що це їде швидка. Взагалі, що далі відбувалося, він пам`ятає погано, бо втратив свідомість, прийшов він до тями вже у відділі поліції. На момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілим він був вже повністю тверезий, так як з того часу, коли він випив 100 гр. горілки, пройшло вже багато часу.

Цивільний позов потерпілої він визнає лише в частині відшкодування вартості поховання ОСОБА_17 та вартості лікування. Позов про відшкодування моральної шкоди він не визнає взагалі, так як ніякої моральної шкоди він потерпілій ОСОБА_8 не спричиняв, вона сама у всьому винна разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 . І взагалі, ОСОБА_17 виховувала баба ОСОБА_13 , а не мати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого органом досудового розслідування є невірною, просить перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч. 1 ст.. 119 вбивство ОСОБА_11 з необережності, а щодо його дій по відношенню до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вважає, що обвинувачений спричинив їм тілесні ушкодження, перебуваючи у стані необхідної оборони, без перевищення її меж. Покарання за ч. 1 ст. 119 КК України просив призначити з урахуванням часу утримання обвинуваченого під вартою і вважати відбутим.

Позиція потерпілих та представника потерпілої

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні суду показала, що загибла ОСОБА_11 її донька. Донька з 2008 року перебувала у цивільному шлюбі з обвинуваченим ОСОБА_5 , вони мають 3-ох спільних дітей. Спочатку донька з обвинуваченим жили разом з ними, а потім, коли купили пів будинку по АДРЕСА_1 , стали жити у цьому будинку. Однак, оскільки обвинувачений бив її доньку, остання кілька разів уходила і жила у них. Потім, обвинувачений просив її повернутися і вона знову поверталася до нього. Неодноразово і донька, і вона сама писали заяви в поліцію, однак належного реагування зі сторони поліцейських не було. Остаточно донька перестала жити з обвинуваченим з березня 2020 року, але обвинувачений постійно їй телефонував, писав СМС-ки, погрожував і доньці, і їй. Погрожував, що всіх заріже, буде море крові. Також неодноразово обвинувачений приходив до них додому, також погрожував, вони були вимушені звернутися до поліції, бо ОСОБА_5 ледве не побив її сестру, тоді поліцейські приїхали, поговорили з ним і лише тоді він пішов. 06.07.2020 вони з донькою також зверталися з заявою до поліції, щоб огородити доньку від обвинуваченого, бо він їй погрожував та залякував, вимагав, щоб донька зібрала речі і дітей і повернулася до нього.

10.07.2020 донька приблизно о 23 год. відвела старших дітей до баби, а сама залишилася з молодшим сином, вони жили у жилій врем`янці, яка розташована на території домоволодіння. Оскільки обвинувачений постійно їй телефонував, вона вимкнула звук телефону і вони лягли з чоловіком спати у будинку. Приблизно о 03 год. вона почула, як донька кричить: «мамо, допоможіть», тому вона розбудила чоловіка і вони вийшли у двір домоволодіння. Чоловік її ОСОБА_9 вийшов з будинку першим. Вона побачила, що донька лежить на порозі врем`янки, де мешкала, а ОСОБА_5 стоїть поряд з нею. ОСОБА_9 підбіг до обвинуваченого, хотів на останнього замахнутися, вона бачила, що ОСОБА_9 підняв на замах руку, а потім зігнувся і почав кричати їй: «закривай двері». Вона намагалася закрити двері у будинок, але не змогла, бо ОСОБА_5 фактично вирвав їх, потім почав наносити їй удари ножем в область живота, під груди. При цьому говорив «для чого ви це зробили?», як вона зрозуміла, що для чого вони звернулися з заявами до поліції. Наніс обвинувачений їй 2 чи 3 удари ножем, який тримав у правій руці. Вона бачила лише широке лезо ножа. Після ударів вона втратила свідомість. Прийшла до тями, коли почула, що плаче дитина. Вона зібрала усі сили, підвелася, та побачила, що донька лежить вже біля порогу будинку, а поруч з нею сидить дитина і плаче. Більше у дворі нікого не було. Вона забрала дитину та зайшла у приміщення будинку, де лягла на диван, дитина лягла поруч. Тоді вона подзвонила своїй матері і сказала, що їх підрізали. Через деякий час вона почула шум у дворі, закричала, звала на допомогу. У будинок зайшов поліцейський, якого, мабуть, викликали сусіди. Потім приїхала швидка і її забрали до лікарні. Її чоловіка ОСОБА_9 швидка забрала з будинку знайомих, куди він прийшов.

Заявлений нею цивільний позов вона підтримує у повному обсязі. Матеріальна шкода полягає у витратах на лікування, поховання доньки відповідно чеків, квитанцій на суму 12 070 грн. 67 коп., при чому це не всі фактично понесені нею витрати, бо не всі чеки збереглися. Також їй спричинена моральна шкода. Внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень вона перенесла фізичний біль та страждання, до цього часу вона також страждає, постійно ходить до лікарень, бо стан її здоров`я дуже погіршився. Також внаслідок вбивства доньки вона перебуває у пригніченому стані, постійно плаче. Моральну шкоду вона оцінює в 500 000 грн.,

Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 цивільний позов також підтримала, вказавши на те, що він є обґрунтованим і просила задовольнити позов у повному обсязі. Покарання обвинуваченому просила призначити максимально суворе, врахувати, що і у судовому засіданні обвинувачений погрожував і ображав потерпілих.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що обвинувачений цивільний чоловік доньки його дружини - ОСОБА_17 . Спочатку відносини у них були нормальні, вони зіпсувалися, коли обвинувачений почав бити ОСОБА_17 . У них навіть відбулася бійка з обвинуваченим, бо ОСОБА_17 прийшла до них і він дозволив їм жити з дітьми у жилій врем`янці. Коли обвинувачений почав бити ОСОБА_17 , він за неї заступився і вони побилися з ОСОБА_5

10.07.2020 вдень ОСОБА_17 з дітьми та його дружиною пішли на пляж. Йому подзвонила дружина і сказала, що ОСОБА_5 їх б`є. Він приїхав на пляж на мопеді і побачив, що ОСОБА_17 була у воді разом з молодшою дитиною, а ОСОБА_5 був на березі і говорив ОСОБА_17 , щоб остання вийшла з води. Він забрав і увіз дітей. Потім приїхав і забрав ОСОБА_17 . При ньому бійки не було. Пізніше він прийшов до будинку матері дружини, де була поліція і дізнався, що дружина і ОСОБА_17 написали заяву на ОСОБА_5 .

В цей же день, коли він спав, його розбудила дружина, сказала, що ОСОБА_17 б`ють, вона просить про допомогу. Він вибіг на вулицю, навіть не вдягнувшись, включив на території двору світло. Побачив, що ОСОБА_5 стояв біля врем`янки, поруч біля сходів лежала ОСОБА_17 головою вниз, вона не рухалася. Він схопив щось, що попало йому під руку у дворі прут чи монтировку, та підбіг до ОСОБА_5 , який стояв на півоберта до нього. Він лише встиг замахнутися на обвинуваченого, як побачив, що останній повернувся і відразу наніс йому удар в область грудей, чим точно сказати не може ножем чи заточкою. Він навіть болю спочатку не відчув, лише побачив кров. Він почав розвертатися, побачив, що дружина стоїть біля на піввідчинених дверей, закричав дружині, щоб та зачиняла двері, в цей час обвинувачений наніс йому ще удар в область шиї, а потім в бік. Він присів біля паркану, далі все як у тумані, хоча свідомість він не втрачав. Можливо, обвинувачений, наносячи йому удари, щось і кричав, але він цього не пам`ятає. Якимось чином він добіг до сусідів, переплигнув через паркан, бо, хоча світло у них горіло, на стук двері ніхто не відчинив. Сусіди викликали швидку, він чекав швидку у сусідів, нікуди не ходив. Як саме обвинувачений спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_17 і дружині, він не бачив.

Покарання просив призначити найсуворіше.

Досліджені в судовому засіданні докази

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_8 її сусідка, їх домоволодіння розташовані напроти один одного. ОСОБА_5 вона знала як співмешканця їх доньки ОСОБА_11 . За останні 3 роки вона десь 5 разів бачила, як між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 відбувалися конфлікти - вони сварилися на підвищених тонах. Один раз вона бачила, що ОСОБА_5 бився з ОСОБА_9 . Також вона чула, як ОСОБА_5 стукав до них у хвіртку, але вони не відчиняли двері. Чула від ОСОБА_5 погрози, що він усіх поріже. Вона остерігалася, щоб він щось не зробив протиправне, тому викликала поліцію. Всього вона викликала поліцію десь 5-ть разів. Щоб ОСОБА_5 бив ОСОБА_11 вона особисто не бачила. З ОСОБА_11 вона на цю тему не говорила, а її мати говорила, що ОСОБА_5 приходив забирати ОСОБА_17 і вчиняв скандали. 11.07.2020 вона нічого не чула. Приблизно о 03-00 год. вона прокинулася від дзвінка у двері, це прийшли працівники поліції, які повідомили, що ОСОБА_5 підрізав 3-ох сусідів і їх забрали до лікарні. Попросили у неї відеозапис з камер відео нагляду, однак вона відповіла, що її камери двір сусідів не захоплюють.

Свідок ОСОБА_21 показала суду, що потерпілі її сусіди, відносини у них нормальні, обвинуваченого ОСОБА_5 вона взагалі не знає. Влітку 2020 р. приблизно після 03-00 год. до них прийшов ОСОБА_9 , постукав в двері, вона підняла чоловіка, вони вдвох відчинили двері, побачили ОСОБА_9 , який був весь в крові, тримався за живіт та за шию позаду, де у нього була кров. ОСОБА_9 попросив викликати швидку. Вони викликали швидку, дочекалися, поки швидка приїде, потім пішли додому. Поки чекали швидку ОСОБА_9 сказав, що їх 3-є потерпілих, вона не розпитувала, але зрозуміла, що ще потерпілі Вітковські ОСОБА_18 та ОСОБА_17 . Більше подробиць вона не розпитувала, так як ОСОБА_9 дуже погано себе почував. Спочатку вони були у коридорі, ОСОБА_9 прикривав рани рушником, потім, коли приїхала швидка, вони вийшли на вулицю. Швидка приїхала приблизно через 5-10 хвилин. На території їх домоволодіння ОСОБА_9 зайшов через хвіртку, бо потім вони бачили на хвіртці сліди крові. Які відносини були у ОСОБА_17 з обвинуваченим їй не відомо, вона сама особисто свідком їх скандалів не була.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що загибла її онука, потерпіла ОСОБА_8 її донька. ОСОБА_5 співмешканець її онуки, у них 3-є спільних дітей, однак офіційно вони не одружені. Спочатку вони жили нормально, потім він почав ображати онуку, бив її. Декілька разів онука уходила від обвинуваченого, але він погрозами, обіцянками повертав її. Вона захищала онуку, просила ОСОБА_5 не ображати та не бити її, він обіцяв, але все знову повторювалося. Навіть їх старший син не хотів з ними жити, більшість часу проводив з нею, або її донькою.

10.07.2020 їх старший син був ввечері у неї, прийшов і їх середній син, вони залишилися у неї ночувати, а ОСОБА_17 з меншим сином залишилася у врем`янці, яка розташована на території домоволодіння доньки, де вони останнім часом жили. Посеред ночі приблизно о 03-00 год. їй подзвонила донька ОСОБА_8 і сказала, що ОСОБА_5 їх підрізав. Вона відразу побігла до молодшої доньки, що живе поряд, яка викликала швидку. Потім вони разом побігли до домоволодіння доньки. Коли вони прибігли, то на місці були вже працівники поліції та швидка. Вона забігла на територію домоволодіння і побачила онуку, яка лежала біля входу до будинку батьків і не подавала ознаки життя. Вона підбігла до онуки, але їй сказали не чіпати останню, після чого онуку забрали до лікарні. Вона зайшла у будинок, де побачила доньку з тілесними ушкодженнями та правнука. Донька була у свідомості і розповіла, що правнук сидів біля матері і плакав, після чого донька забрала правнука до будинку. В цей день вона обвинуваченого не бачила, але перед цим обвинувачений приходив до них, погрожував, що буде море крові. Вони викликали поліцію, працівники поліції поговорили з обвинуваченим і він пішов.

Свідок ОСОБА_15 показала, що є рідною сестрою потерпілої, загибла її племінниця. Обвинуваченого вона бачила рідко. Знайома з обвинуваченим, оскільки він 12 років жив разом з її племінницею ОСОБА_11 . Вони разом з обвинуваченим спочатку жили у баби ОСОБА_13 , потім, коли народилася дитина, обвинуваченому хтось купив півбудинку і вони почали жити там. Подробицями їх життя вона не цікавилася, але мати періодично говорила, що вони сваряться. Як діти підросли, обвинувачений почав все частіше бити ОСОБА_17 . Бували випадки, коли ОСОБА_17 дзвонила їй, просила забрати дітей. Вона з чоловіком їхали і забирали дітей племінниці, відвозили їх до баби. Кілька разів вона викликала поліцію. Її чоловіка обвинувачений побоювався і при ньому вів себе нормально.

У березні 2020 року ОСОБА_17 остаточно розійшлася з обвинуваченим і перейшла з дітьми жити у врем`янку до батьків, робила там ремонт, планувала вийти на роботу. Але обвинувачений постійно її переслідував, приходив, погрожував, вона його боялася, навіть не виходила до нього поговорити. Напередодні трагедії ОСОБА_17 з дітьми була у них на території домоволодіння, приїхав обвинувачений на велосипеді, вимагав, щоб ОСОБА_17 вийшла на вулицю, але вона боялася його і не вийшла, вони викликали поліцію, лише після цього обвинувачений пішов.

11.07.2020 вона прокинулася десь о 02-30 год., бо на вулиці гавкали собаки. Через деякий час прибігла мати ОСОБА_13 і сказала, що ОСОБА_17 вбили. Вони відразу побігли до їх домоволодіння, яке розташоване неподалік. Коли прибігли, там вже була поліція. ОСОБА_17 лежала біля входу до будинку батьків, у будинку була сестра ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями і найменший син ОСОБА_17 , якого вона забрала до себе додому.

Свідок ОСОБА_22 брат загиблої та син потерпілих, пояснив суду, що він особисто бачив обвинуваченого кілька разів, коли зустрічався з сестрою. Взагалі обвинувачений не дозволяв йому зустрічатися з сестрою та племінниками. Коли йому було 16-ть років, обвинувачений побився з батьком ОСОБА_9 , він вступився за батька, тому була бійка і між ним та обвинуваченим. Також, ще до того, як він пішов служити до ЗСУ, обвинувачений погрожував їх всіх вбити, говорив, що буде море крові. Коли сталася трагедія, він служив в ЗСУ, був в м. Харкові. 11.07.2020 йому подзвонив племінник і сказав, що ОСОБА_5 вбив ОСОБА_17 , підрізав батька та матір.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показала, що вона мати обвинуваченого. Він співмешкав з ОСОБА_11 , у них є спільні діти, однак обстановка в сім`ї у них була напружена. Їй відомо, що син бив цивільну дружину, вона з цього приводу робила сину зауваження, але син говорив, щоб вона не втручалася. Вона чула, що конфлікти у сина з ОСОБА_17 виникали із-за того, що остання давала гроші своєї матері, хоча у них самих були фінансові проблеми, бо син не мав постійної роботи, він отримав травму і деякий час взагалі не міг працювати. Син дуже хотів дітей, оскільки у першому шлюбі у нього дітей не було. Він розійшовся з 1-ю дружиною і почав співмешкати з ОСОБА_17 , коли остання завагітніла. Їй відомо, що приблизно за місяць до трагедії, син з ОСОБА_17 почали жити окремо, ОСОБА_17 забрала дітей та перейшла жити до матері, а синові не давала спілкуватися з дітьми.

Про те, що сталося, їй повідомив старший онук ОСОБА_24 , який подзвонив їй приблизно о 03-30 03-40 год. і сказав, що батько порізав маму, бабу ОСОБА_25 та вітчима. Вона визнає, що її син у стані алкогольного сп`яніння міг вести себе агресивно, цю його поведінку вона ніколи не схвалювала.

У судовому засіданні досліджено письмові докази, законність, належність та достовірність яких учасниками судового провадження не оспорювалася та визнані судом допустимими, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001800:

Том № 1

- електронний рапорт від 11.07.2020 згідно якого 11.07.2020 о 03.09 год. надійшло повідомлення зі служби 102 до Нікопольського РУП про те, що 11.07.2020 о 03.09 за адресою: АДРЕСА_2 , убито начебто 3-х чоловік, більше нічого не знає, просить терміново направити поліцію, повідомив сусід, який прийшов увесь у крові. Заявник: не назвався. (а.п. 29-30);

- електронний рапорт від 11.07.2020 згідно якого 11.07.2020 о 03.13 год. надійшло повідомлення зі служби 102 до Нікопольського РУП про те, що 11.07.2020 о 03.13 диспетчер ШМД повідомила, що поступив виклик про ножове проникаюче поранення у черево чоловіка. На АДРЕСА_2 знаходяться ще постраждалі, можливо убиті. Даних потерпілих як і обставин вчиненого невідомо. ШМД виїхала за адресою знаходження потерпілих. Заявник: ОСОБА_26 . (а.п. 31-32);

- електронний рапорт від 11.07.2020 згідно якого 11.07.2020 о 03.15 год. надійшло повідомлення зі служби 102 до Нікопольського РУП про те, що 11.07.2020 о 03.15 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_27 порізав ножем вітчима своєї дружини. Заявник: ОСОБА_15 (а.п. 33);

- електронний рапорт від 11.07.2020 згідно якого 11.07.2020 о 04.09 год. надійшло повідомлення зі служби 102 до Нікопольського РУП про те, що 11.07.2020 о 04.09 за адресою: м. Нікополь, вул. Паромна, 15, бригада ШМД № 3 повідомила, що колишній співмешканець дочки потерпілого зайшов до будинку та порізав людей. Потерпілого ОСОБА_9 , 1958 року народження забрали з адреси: м. Нікополь. вул. Сагайдачного, 94. Діагноз: колото-різані поранення в живіт, шию, поперек. Доставлений до Міської лікарні № 1 до хірургічного відділення. Заявник: ОСОБА_28 (а.п. 34);

- електронний рапорт від 11.07.2020 згідно якого 11.07.2020 о 04.55 год. надійшло повідомлення зі служби 102 до Нікопольського РУП про те, що 11.07.2020 о 04.55 за адресою: АДРЕСА_2 , заявниці вночі зателефонував онук та повідомив, що ОСОБА_29 , ножем порізав син заявниці, а також порізав її матір та її вітчима ОСОБА_30 , прізвища не знає. Співмешканку сина забрала швидка, жінка у тяжкому стані. Син ніби то теж собі порізав вени, його теж забрала швидка. Хоче дізнатися чи дійсно забрати сина ОСОБА_5 , 1980 року народження, так як вона його боїться. Заявник: ОСОБА_23 (а.п. 35);

- протокол огляду трупа від 11.07.2020, згідно якого в проміжок часу між 08.30 та 09.00 год. було оглянуто труп жінки ОСОБА_11 , у приміщенні Нікопольського бюро СМЕ. В ході огляду зафіксовано тілесні пошкодження, їх розташування. До протоколу огляду долучено план-схему розташування тілесних ушкоджень на трупі та фото-таблицю. (а.п. 36-44);

- заява ОСОБА_13 про надання дозволу працівникам поліції на проведення огляду домоволодіння АДРЕСА_2 . (а.п. 45);

- протокол огляду місця події від 11.07.2020 домоволодіння АДРЕСА_2 . На території домоволодіння знаходиться будинок поряд з яким знаходиться літня кухня. При вході до будинку, біля порогу, на бетоні, знаходяться плями речовини бурого кольору. При вході до будинку знаходиться коридор, в якому на підлозі виявлено ніж довжиною 17 см, лезо 8,5 см, рукоятка 7,5 см. Вхідні двері до будинку дерев`яні з накладним замком, який не працює. Порядок в будинку не порушений. Під час проведення огляду виявлено та вилучено: змиви РБК з бетонного покриття поблизу вхідних дверей; змив з зовнішньої сторони дверної ручки вхідних дверей будинку; змив РБК з бетонного покриття зліва від порогу будинку та ніж. Огляд проводився в нічний час при штучному освітленні. До протоколу огляду долучено фото-таблицю. (а.п. 46-52);

- протокол огляду місця події від 11.07.2020 літньої кухні, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_2 . На території домоволодіння знаходиться будинок та літня кухня. При вході до літньої кухні двері дерев`яні з внутрішнім замком, який пошкоджень не має. На порозі біля входу лежить рушник, на якому наявні плями речовини бурого кольору. На порозі при вході знаходяться плями речовини бурого кольору. Порядок в літній кухні не порушений. Під час проведення огляду виявлено та вилучено: змив РБК з порогу літньої кухні; змив з ручки вхідних дверей літньої кухні; рушник зі слідами РБК з порогу літньої кухні. Огляд проводився в ранковий час при природному освітленні. До протоколу огляду долучено фото-таблицю. (а.п. 53-54);

- протокол огляду від 11.07.2020 ножа складного, який лежить на землі біля будинку АДРЕСА_2 . Встановлено. що ніж загальною довжиною 21 см, лезо 8,5 см, рукоятка 12,5 см., ширина 2,3 см. З однієї сторони леза ножа є напис «Бирюк» з іншої сторони наявне маркування «сталь 65 Х 13». Поряд з ножем знаходяться плями речовини бурого кольору. Під час проведення огляду виявлено та вилучено: змив РБК та ніж. Огляд проводився в денний час при природному освітленні. До протоколу огляду долучено фото-таблицю. (а.п. 64-68);

- протокол огляду від 11.07.2020 мобільного телефону ОСОБА_5 , який було вилучено у останнього в ході його затримання. Мобільний телефон марки «JINGA» чорного кольору, imei: НОМЕР_1 ; imei: НОМЕР_2 . В меню, в розділі повідомлення, виявлено СМС-повідомлення зі змістом погрози фізичної розправи абоненту «Теща сука». Вказаний мобільний телефон передано на відповідальне зберігання ОСОБА_23 (а.п. 73);

- розписка ОСОБА_23 про отримання від співробітників поліції мобільного телефону марки «JINGA» чорного кольору, imei: НОМЕР_1 ; imei: НОМЕР_2 . (а.п. 77);

- заява ОСОБА_8 про надання дозволу працівникам поліції для огляду належного їй мобільного телефону. (а.п. 78);

- протокол огляду від 12.07.2020 мобільного телефону «BRAVIS» чорного кольору, imei: НОМЕР_3 ; imei: НОМЕР_4 , наданого для огляду ОСОБА_8 . В меню, в розділі повідомлення виявлено СМС-повідомлення зі змістом про образи та погрози фізичної розправи у нецензурній формі. Мобільний телефон пошкоджень не має. Вказаний мобільний телефон передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 . До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 79-84);

- заява ОСОБА_8 про надання дозволу працівникам поліції для огляду належного її доньці - ОСОБА_11 мобільного телефону. (а.п. 85);

- протокол огляду від 12.07.2020 мобільного телефону «NOMI» білого кольору, imei: НОМЕР_5 ; imei: НОМЕР_6 , наданого для огляду ОСОБА_8 , що належить її доньці ОСОБА_11 . В меню, в розділі повідомлення, виявлено СМС-повідомлення від абонента ОСОБА_31 зі змістом нецензурної лайки та словесних образ. Також в ході огляду мобільного телефону виявлено аудіо-записи розмови ОСОБА_11 та ОСОБА_5 . При прослуховування аудіо-записів виявлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_11 сваряться і в ході сварки ОСОБА_5 із застосуванням нецензурної лайки погрожує фізичною розправою ОСОБА_11 . Аудіо-запис скопійовано на СД-диск. Мобільний телефон «NOMI» передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 . До протоколу огляду додано фото-таблицю та СД-диск з аудіо-записом розмови між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 . Аудіо-запис прослухано судом у судовому засіданні. (а.п. 86-99);

- розписка ОСОБА_11 про отримання від співробітників поліції мобільних телефонів: «BRAVIS» та «NOMI». (а.п. 103);

- протокол проведення слідчого експерименту від 03.09.2020, в ході якого потерпілий ОСОБА_9 розповів та показав, як було скоєно злочин стосовно нього, його дружини ОСОБА_8 та її доньки ОСОБА_11 , а саме на території подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , показав як саме та де саме лежала на землі ОСОБА_11 без свідомості. Продемонстрував яким саме чином ОСОБА_5 йому було нанесено удар ножем в область грудної клітини зліва. Коли він намагався вийти з території домоволодіння, біля хвіртки його наздогнав ОСОБА_5 та знову наніс декілька ножових порань. Показав механізм нанесення вказаних ударів. Механізм спричинення тілесних ушкоджень його дружині ОСОБА_8 та її доньці ОСОБА_11 він не бачив. (а.п. 108-111);

- ДВД-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 03.09.2020 за участю потерпілого ОСОБА_9 . У судовому засіданні судом переглянуто відеозапис на диску. (а.п. 112).

- протокол проведення слідчого експерименту від 03.09.2020, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 розповіла та показала, як було скоєно злочин стосовно неї, її чоловіка ОСОБА_9 , та її доньки ОСОБА_11 , а саме на території подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , показала як саме та де саме лежала на землі ОСОБА_11 . Продемонструвала яким саме чином ОСОБА_5 їй було нанесено удари ножем в область грудної клітини зліва. Показала механізм нанесення ударів. Механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вона не бачила. (а.п. 118-121);

- ДВД-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 03.09.2020 за участю потерпілої ОСОБА_8 . У судовому засіданні судом переглянуто відеозапис на диску. (а.п. 122).

- висновок судово-медичного експерта № 379 від 10.08.2020, згідно якого:

1. Із медичних документів відомо, що ОСОБА_11 11.07.2020 об 03.50 год. була госпіталізована до Нікопольської МЛ № 1 в стані близькому до агонального. Клінічно встановлено діагнози: проникаючі колото-різані поранення грудної клітини, черевної порожнини, незворотній геморагічний шок. ІНФОРМАЦІЯ_2 об 04.15 год. ОСОБА_11 померла у відділенні AIT в Нікопольській МЛ № 1.

2. При проведенні дослідження трупа ОСОБА_11 , 1989 року народження, виявлено тілесні ушкодження:

- А. Колото-різане проникаюче поранення живота з ушкодженням лівої частки печінки, а саме: колото-різана рана епігастральної області живота зліва, раневий канал по ходу якого виявлено наскрізне ушкодження передньої черевної стінки і наскрізне поранення лівої частки печінки;

- Б. Колото-різане проникаюче поранення живота з ушкодженням селезінки і шлунку, а саме: колото-різана рана лівої бічної області живота, раневий канал по ходу якого виявлено наскрізне ушкодження передньої черевної стінки, рана селезінки і наскрізне поранення шлунку;

- В. Колото-різана рана лівої кисті;

- Г. Відкрита черепно-мозкова травма, а саме: забита рана правої брови, забита рана потиличної області справа, синець в області правого кута нижньої щелепи, садна в правій виличній області і на підборідді по середнній лінії, крововиливи у м`яких тканинах голови в потиличній області справа, в лобній області зліва і справа, перелом потиличної кістки справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки обох півкуль і в шлуночках головного мозку, забій лобної і скроневої часток лівої півкулі головного мозку.

- Д. Садна в області правої ключиці, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні правого зап`ястного суглобу, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, по ліктьовому краю правого передпліччя у верхній третині, по верхньому краю правого плечового суглобу, по задній поверхні шиї у нижній третині, на передніх поверхнях обох колінних суглобів, в області правої зовнішньої щиколотки.

3. Виявлені ушкодження прижиттєві, утворилися незадовго до госпіталізації потерпілої в Нікопольську МЛ № 1.

4. Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних проникаючих поранень живота з ушкодженнями органів черевної порожнини і колото-різана рана лівої кисті утворилися від дії плоского колюче-ріжучого предмету клинкового типу, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,0 мм. При вертикальному положенні тіла потерпілої напрямок дії травмуючого предмету відповідає напрямку раневих каналів, які виявлені при дослідженні трупа, а саме:

- для колото-різаного проникаючого поранення живота з ушкодженням печінки - спереду-назад, зліва-направо, без відхилень вверх-вниз, довжина раневого каналу близько 12 см;

- для колото-різаного проникаючого поранення живота з ушкодженням селезінки і шлунку - спереду-назад, зліва-направо, незначно знизу-вверх, довжина раневого каналу близько 12 см;

- для колото-різаної рани лівої кисті - знизу-вверх, довжина раневого каналу близько 5 см.

5. Інші тілесні ушкодження утворилися від неодноразової дії тупих предметів чи їх частин або при ударах об такі предмети. Зокрема забита рана потиличної області і перелом потиличної кістки справа утворилися від дії зі значною силою тупого твердого предмета чи його частини, контактуюча поверхня якого - закруглене ребро (вузький циліндр) або при ударі об такий предмет.

6. Колото-різане проникаюче поранення живота з ушкодженням печінки і колото-різане проникаюче поранення живота з ушкодженням селезінки і шлунку, стосовно живих осіб, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (підстава - пп. 2.1.3. к, о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Колото-різані проникаючі поранення живота з ушкодженням органів черевної порожнини перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

7. Відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забитих ран, забоїв м`яких тканин голови і обличчя, перелому потиличної кістки, субарахноідальних крововиливів, забоїв головного мозку, стосовно живих осіб, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, (підстава - пп. 2.1.3 б, в, г Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Відкрита черепно-мозкова травма у даному випадку не перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

8. Інші виявлені тілесні ушкодження у прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають і, стосовно живих осіб, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_11 наступила від колото-різаних проникаючих поранень живота з ушкодженням органів черевної порожнини, які супроводжувалися рясною кровотечею та ускладнилися розвитком масивної крововтрати, що слід вважати безпосередньою причиною смерті. Даний висновок ґрунтується на наявності і характері виявлених ушкоджень, клінічних даних, наявності характерних морфологічних змін з боку внутрішніх органів, підтверджується результатами додаткових методів досліджень.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові і сечі з трупа етиловий, метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти не виявлені (а.п. 139-143);

-висновок судово-медичного експерта № 379 (додатковий) від 03.09.2020, згідно якого:

1. Підозрюваний ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту від 15.07.2020 вказав, що наніс один удар ножем в область живота потерпілої внаслідок якого могло бути спричинено одне з двох колото-різаних проникаючих поранень живота, які були виявлені при проведенні судово-медичної експертиз трупа ОСОБА_11 .

2. Механізм утворення інших ушкоджень, які виявлені при проведенні судової медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , підозрюваним ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту від 15.07.2020 не вказаний. (а.п. 145-147);

-висновок судово-медичного експерта № 504 від 21.08.2020, згідно якого: У ОСОБА_9 , 1958 року народження виявлене тілесне ушкодження у вигляді - проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з ушкодженням лівого шлуночка серця, гемоперикарду - відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 підпункту й Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження у вигляді - двох непроникаючих колото-різаних поранень шиї, непроникаючого колото-різаного поранення лівої сідниці - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії гострого плаского предмету, маючого колюче-ріжучі властивості, можливо і лезом клинка ножа. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого. До висновку експерта додано схему ушкоджень (а.п. 150-153);

- висновок судово-медичного експерта № 597 (додатковий) від 25.09.2020, згідно якого: Механізм виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не суперечить механізму, вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю самого ОСОБА_9 від 03.09.2020. (а.п. 155-156);

- висновок судово-медичного експерта № 610 (додатковий) від 29.09.2020, згідно якого: Механізм виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у вигляді - проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з ушкодженням лівого шлуночка серця, гемоперикарду, непроникаючого колото-різаного поранення лівої сідниці - не суперечить механізму, вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 15.07.2020. В зв`язку з тим, що у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 15.07.2020, вказаний лише один удар в область шиї, встановити які саме з двох встановлених непроникаючих колото-різаних поранень шиї у ОСОБА_9 було спричинено неможливо. (а.п. 158-159);

- висновок судово-медичного експерта № 535 від 01.09.2020, згідно якого: У ОСОБА_8 , 1970 року народження виявлене тілесне ушкодження у вигляді - проникаючого колото-різаного торакоабдомінального поранення грудної клітини зліва з ушкодженням шлунку, лівої частки печінки, внутрішньочеревної кровотечі, з ушкодженням діафрагми, лівого шлуночка серця, гемоперикарду - відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 підпункту й, к Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлене тілесне ушкодження у вигляді - непроникаючого колото-різаного поранення лівої пахової області - відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії гострого плаского предмету, маючого колюче-ріжучі властивості, можливо і лезом клинка ножа. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого. До висновку експерта додано схему ушкоджень (а.п. 162-165);

- висновок судово-медичного експерта № 598 (додатковий) від 25.09.2020, згідно якого: Механізм виявленого у ОСОБА_8 тілесного ушкодження у вигляді - проникаючого колото-різаного торакоабдомінального поранення грудної клітини зліва з ушкодженням шлунку, лівої частки печінки, внутрішньочеревної кровотечі, з ушкодженням діафрагми, лівого шлуночка серця, гемоперикарду - не суперечить механізму, вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю самої ОСОБА_8 від 03.09.2020. Механізм виявленого у неї тілесного ушкодження у вигляді - непроникаючого колото-різаного поранення лівої пахової області - у протоколі слідчого експерименту за участю самої ОСОБА_8 від 03.09.2020 не вказаний. (а.п. 167-168);

- висновок судово-медичного експерта № 609 (додатковий) від 29.09.2020, згідно якого: Механізм виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не суперечить механізму, вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 15.07.2020. (а.п. 170-171);

- висновок судово-медичного експерта № 611 від 29.09.2020, згідно якого: У ОСОБА_5 , 1980 року народження виявлене тілесне ушкодження у вигляді - різаної рани лівого передпліччя - відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлене тілесне ушкодження утворилося від дії гострого предмету маючого ріжучі властивості. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді - множинних саден лівого передпліччя (форма, розміри, кількість, точна локалізація в медичних документах не вказані) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). В зв`язку з недостатнім описом характерних особливостей саден у наданих медичних документах встановити конкретно яким предметом (предметами) були спричинені дані ушкодження неможливо, однак виявлені тілесні ушкодження могли утворитись як від дії тупих твердих предметів з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, або від ударів об такі предмети, так і від дотичної дії гострого предмету маючого ріжучі або колюче-ріжучі властивості. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого. (176-177);

- висновок судово-медичного експерта № 612 (додатковий) від 29.09.2020, згідно якого: Механізм виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не суперечить механізму, вказаному самим ОСОБА_5 у протоколі слідчого експерименту за його участю від 15.07.2020. (а.п. 179);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 632 від 24.07.2020, згідно якого в зразку крові ОСОБА_11 , 1989 року народження, встановлена група крові А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. (а.п. 183-184);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 630 від 22.07.2020, згідно якого при дослідженні зразка крові ОСОБА_9 , встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (а.п. 191-192);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 631 від 23.07.2020, згідно якого кров ОСОБА_8 , 1970 року народження, належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. (а.п. 199-200);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 629 від 27.07.2020, згідно якого у результаті дослідження зразка крові ОСОБА_5 встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (а.п. 207-208);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 633 від 05.08.2020, згідно якого на змивах з рук підозрюваного ОСОБА_5 (об`єкти №№ 1, 2), наявність крові не встановлена. (а.п. 215-216);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 635 від 28.07.2020, згідно якого:

На наданому на дослідження марлевому тампоні зі змивом (об`єкт № 1) встановлено наявність крові людини.

При серологічному дослідженні крові об`єкта № 1 виявлено антигени А і Н, що не виключає можливості утворення сліду за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі не виключена можливість утворення сліду за рахунок крові потерпілої ОСОБА_11 , оскільки її кров належить саме до вказаної групи. Оскільки в цих слідах не був виявлений антиген В, який є групо специфічним для крові громадянки ОСОБА_8 , а був виявлений антиген А, не властивий їй, тому можливість утворення вказаних слідів за рахунок її крові можна виключити. Однак не виключена можливість суміші крові в цих слідах від двох і більш осіб з виявленими груповими властивостями, а саме: від осіб з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н і від осіб з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, якими у даному випадку є ОСОБА_9 і ОСОБА_5 (а.п. 220-222);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 634 від 28.07.2020, згідно якого:

На двох марлевих тампонах зі змивами з місця події (об`єкти №№ 1, 3), та в трьох слідах на рушнику (об`єкти №№ 6-8) встановлена наявність крові людини. На трьох марлевих тампонах зі змивами з місця події (об`єкти №№ 2, 4, 5), та в двох слідах на рушнику (об`єкти №№ 9, 10) наявність крові не встановлено.

При серологічному дослідженні слідів на двох марлевих тампонах зі змивами з місця події (об`єкти №№ 1, 3), та в трьох слідах на рушнику (об`єкти №№ 6-8) виявлені антигени А і Н, а на одному марлевому тампоні (об`єкт № 3) та в двох слідах на рушнику (об`єкти №№ 6, 8) ще і ізогемаглютинін анти-В, що не виключає можливості походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н. Також, не виключена можливість суміші крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, або без нього, та від особи (осіб) групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

Враховуючи результат серологічного дослідження слідів крові на двох марлевих тампонах зі змивами з місця події (об`єкти №№ 1, 3), та слідів крові на рушнику (об`єкти №№ 6-8), не виключена можливість походження крові у зазначених об`єктах від потерпілої ОСОБА_11 , оскільки виявлені антигени А і Н, властиві її груповій характеристиці крові. Також не виключена можливість домішку крові у зазначених об`єктах, як від ОСОБА_5 так і від ОСОБА_9 , як від обох разом, так і від кожного окремо, оскільки один з виявлених антигенів, тобто антиген Н, властивий їх груповим характеристикам крові. Оскільки антиген В, який є одним із основних групоспецифічних антигенів, що характерні для крові потерпілої ОСОБА_8 в слідах крові об`єктів №№ 1, 3, 6-8 не виявлений, даних про присутність її крові у вказаних слідах не отримано. (а.п. 227-231);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 636 від 07.08.2020, згідно якого:

На сорочці (об`єкти №№ 1-7), на шортах (об`єкти №№ 8-15) і на парі тапок, які належать підозрюваному ОСОБА_5 (об`єкти №№ 16-27), знайдена кров, при встановленні видової приналежності, якої виявлений білок крові людини.

У результаті серологічного дослідження крові у слідах на сорочці (об`єкти №№ 1-7), на шортах (об`єкти №№ 8-15) і на парі тапок (об`єкти №№ 16-27), виявлені антигени А і Н та ізогемаглютинін анти-В, що свідчить про приналежність крові у слідах об`єкти - №№ 1-27, до групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н, за ізесерологічною системою АВ0. Однак у разі змішування крові у вищевказаних слідах від декількох осіб, не виключається домішок крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, оскільки виявлений антиген Н властивий даній групі.

Результати серологічного дослідження крові у слідах на сорочці (об`єкти №№ 1-7), на шортах (об`єкти №№ 8-15) і на парі тапок (об`єкти №№ 16-27), не виключають можливість походження крові від потерпілої ОСОБА_11 , оскільки групова приналежність її крові співпадає з груповою належністю крові в слідах - об`єкти №№ 1-27. Походження слідів на сорочці (об`єкти №№ 1-7), на шортах (об`єкти №№ 8-15) і на парі тапок (об`єкти №№ 16-27) за рахунок крові одного тільки підозрюваного ОСОБА_5 , або одного тільки потерпілого ОСОБА_9 , виключається за груповою приналежністю. Однак кров кожного з них може бути присутня у вищевказаних об`єктах у разі змішування з кров`ю іншої особи, в тому числі і з кров`ю потерпілої ОСОБА_11 . Стосовно потерпілої ОСОБА_8 , походження крові у слідах на сорочці (об`єкти №№ 1-7), на шортах (об`єкти №№ 8-15) і на парі тапок (об`єкти №№ 16- 27) від неї виключається за груповою приналежністю. (а.п. 235-240);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 584 від 28.07.2020, згідно якого: На поверхні наданого на дослідження ножа (об`єкти №№ 1;2) кров, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не виявлені. (а.п. 244-246);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 585 від 04.08.2020, згідно якого:

В слідах на поверхні наданого на дослідження розкладного ножа (об`єкти №№ 1-3) встановлено наявність крові та виявлений білок людини. Також на клинку в об`єкті № 1 виявлені окремі ізольовані ядровмісні клітини епітелію. Клітини епітелію з ядрами та мікрочастки тканин людини на рукоятці ножа та в ложі клинка (об`єкти №№ 2;3) не виявлені.

Статева належність крові в об`єктах №№ 1-3 не встановлена, через відсутність придатних для обліку формених елементів крові в цитологічних препаратах з цих об`єктів. При встановленні групової належності крові в об`єктах №№ 1-3 виявлені антигени А, В і Н ізосерологічної системи АВ0, також в об`єктах №№ 1;2 - ізогемаглютиніни анти-А і анти-В вищевказаної системи. Статева та групова належність клітин в об`єкті № 1 не встановлена, через деструктивні зміни в ядрах даних клітин та через невиявлення антигенів А, В і Н ізосерологічної системи АВ0.

Враховуючи отримані результати дослідження крові, виявленої на поверхні розкладного ножа (об`єкти №№ 1-3), можна припустити, що дана кров могла утворитися в результаті змішування крові від осіб з різною груповою приналежністю за ізосерологічною системою АВ0 у будь-яких комбінаціях. В тому числі не виключається змішування крові в об`єктах №№ 1-3 потерпілої ОСОБА_11 з кров`ю потерпілої ОСОБА_32 та (або) з кров`ю потерпілого ОСОБА_9 , та (або) з кров`ю підозрюваного ОСОБА_5 , беручи до уваги групову приналежність їх крові. (а.п. 250-255);

- висновок судової медико-криміналістичної експертизи № 720-МК від 10.08.2020, згідно якого: Пошкодження на шматках шкіри з епігастральної області зліва та з лівої бічної поверхні живота від потерпілої ОСОБА_11 , 1989 р.н. могли бути заподіяні клинком представленого на експертизу ножа, та не могло бути заподіяно на шматку шкіри з потиличної області праворуч. (а.п. 259-264).

Том № 2

- протокол затримання ОСОБА_5 від 11.07.2020, згідно якого під час затримання, у останнього було виявлено та вилучено: чорні шорти зі слідами речовини бурого кольору; гумові чоловічі капці зі слідами речовини бурого кольору; чоловічу сорочку зі слідами речовини бурого кольору; мобільний телефон марки «JINGA» чорного кольору, imei: НОМЕР_1 ; imei: НОМЕР_2 . (а.п. 6-8);

- протокол проведення слідчого експерименту 15.07.2020, згідно якого було проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_5 , в присутності захисника, понятих. Як вбачається із протоколу ОСОБА_5 розповів про обставини вчиненого ним злочину, показав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (а.п. 20-24); В ході проведення вказаної слідчої дії здійснювалося відео-фіксування. До протоколу проведення слідчого експерименту додано ДВД диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 (а.п. 25). У судовому засіданні було оглянуто відеозапис вказаної слідчої дії;

- висновок судово-психіатричної експертизи № 177 від 18.08.2020, згідно якого ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діянь не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. ОСОБА_5 в теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.п. 54-57);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 65 від 11.07.2020, згідно якого у ОСОБА_33 ознак сп`яніння не виявлено (а.п. 95).

- витяг з журналу Нікопольського РУП обліку звернень громадян, згідно якого 25.06.2015 надійшла заява від ОСОБА_11 про те, що 24.06.2015, співмешканець ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння спричинив заявниці тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, руках та ногах. (а.п. 97);

- електронний рапорт від 31.07.2019 згідно якого 31.07.2019 о 22.23 год. надійшло повідомлення зі служби 102 до Нікопольського РУП про те, що 31.08.2019 о 22.22 за адресою: м. Нікополь, вул. Паромна, 9, зять ОСОБА_5 у стані сп`яніння ймовірно б`є вікна. Заявниця вдома з онуком віком 10 років. Заявниця: ОСОБА_8 (а.п. 98);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 31.07.2019 ОСОБА_8 , у якому вона вказує, що 31.07.2019 приблизно о 22.30 год. до неї прийшов співмешканець її доньки ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та влаштував сварку, в ході якої висловлювався нецензурно, пошкодив вікно та вхідні двері (а.п. 99);

- висновок про результати звернення ОСОБА_8 від 13.08.2019, згідно якого матеріали звернення списані до справи Нікопольського ВП. (а.п. 102);

- електронний рапорт від 01.10.2020 згідно якого 11.06.2020 о 16.53 год. надійшло повідомлення зі служби 102 до Нікопольського РУП про те, що 11.06.2020 о 16.53 за адресою: м. Нікополь, вулиця невідома, точка на мапі умовна, в районі Яхт-клубу, 1 пляж, заявниця повідомила, що колишній чоловік її доньки, ОСОБА_27 , погрожує, намагається забрати дітей, б`є, як заявницю, так і її доньку. Зі слів заявниці раніше викликали поліцію. ШМД не потрібна. Заявниця ОСОБА_8 (а.п. 104-105);

- електронний рапорт від 01.10.2020 згідно якого 11.06.2020 о 17.05 год. надійшло повідомлення зі служби 102 до Нікопольського РУП про те, що 11.06.2020 о 17.05 за адресою: м. Нікополь, вулиця невідома, заявниця повторно зателефонувала і повідомила про хуліганство на пляжі. Заявниця ОСОБА_8 (а.п. 106-107);

- витяг з реєстру повідомлень про звернення громадян стосовно вчинення правопорушень ОСОБА_5 (а.п. 108-109).

Оцінка доказів судом

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень /злочинів/, за якими він обвинувачується.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Стосовно доводів ОСОБА_5 про перебування його у стані необхідної оборони.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

При вирішенні питання щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання не перевищувала ту, яка для цього необхідна.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про необхідну оборону» зазначається, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Судом встановлено, що між потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 вже значний час тривають неприязні відносини, які були пов`язані, в першу чергу, з застосуванням домашнього насильства зі сторони обвинуваченого відносно ОСОБА_11 . Це підтверджується тим, що ОСОБА_8 , ОСОБА_11 неодноразово зверталися до відділу поліції з приводу домашнього насильства, яке вчиняв ОСОБА_5 , вказані обставини не заперечувала у судовому засідання і мати обвинуваченого ОСОБА_23 , яка була допитана у якості свідка у судовому засіданні. Свідки ОСОБА_20 сусідка потерпілих, ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 родичі потерпілих, також у судовому засіданні підтвердили факт наявності конфліктів, свар і навіть бійок між потерпілими, загиблою і ОСОБА_5 . Факт неприязних відносин підтверджується також і записом телефонних розмов між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , в ході якого він погрожував застосуванням щодо ОСОБА_11 насилля. Зі змісту СМС-повідомлень від ОСОБА_5 до ОСОБА_8 також вбачається наявність погроз застосування насильства.

Також суд враховує, що це саме ОСОБА_5 в нічний час через паркан проник на територію домоволодіння, де мешкали потерпілі, а не останні прийшли до нього додому в нічний час.

Разом з тим, суд, враховуючи наявні докази, вважає, що факт знаходження в руках у ОСОБА_9 монтировки, висловлювання ним слів погрози, не свідчить про умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Наявність в руках у потерпілої ОСОБА_8 ножа потерпілі і ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 категорично заперечували. Вони ж стверджували, що ОСОБА_9 лише замахнувся на ОСОБА_5 , якого побачив у нічний час без дозволу на території свого домоволодіння, тілесних ушкоджень останньому ОСОБА_9 не наніс.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 611 від 29.09.2020, у ОСОБА_5 виявлене тілесне ушкодження у вигляді - різаної рани лівого передпліччя, однак, як пояснив у судовому засіданні сам обвинувачений, цю рану він спричинив собі сам. Стосовно виявлених тілесних ушкоджень у вигляді - множинних саден лівого передпліччя (форма, розміри, кількість, точна локалізація в медичних документах не вказані), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, то обвинувачений обґрунтованих пояснень з приводу вказаного суду не надав, однак і не зазначив, що ці тілесні ушкодження спричинили йому потерпілі та/або загибла.

Також судом враховується і та обставина, що обвинувачений ОСОБА_5 , коли потерпілий ОСОБА_9 почав втікати, наздогнав останнього біля хвіртки та продовжував наносити йому удари, вказані дії спростовують свідчення обвинуваченого про його захист.

Суд враховує і вікові категорії обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_9 , так останній є особою похилого віку, а потерпіла ОСОБА_8 є жінкою, значно слабшою за чоловіка. Тому, на думку суду, будь-якої реальної загрози для ОСОБА_5 не виникало, а тому ОСОБА_5 , взявши до руки ніж та наносячи удари в життєво-важливі органи, мав злочинний умисел, направлений саме на умисне вбивство потерпілих.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме те, що він завдав ударів наприклад ОСОБА_9 , коли той вже втікав, наздогнавши останнього біля хвіртки домоволодіння, безумовно, вказує на спрямованість дій ОСОБА_5 саме на позбавлення потерпілого життя.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 при вказаних обставинах в стані необхідної оборони не перебував.

Стосовно доводів ОСОБА_5 про вбивство ОСОБА_11 з необережності.

Колегія суддів вважає, що пояснення ОСОБА_5 у судовому засіданні не відповідають фактичним обставинам справи.

Як пояснили потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , коли вони вийшли з будинку після того, як почули крики ОСОБА_11 , то побачили, що остання лежить на порозі врем`янки, а поруч з нею стоїть ОСОБА_5 . Покази потерпілих підтверджуються тим, що під час проведення огляду місця події від 11.07.2020 літньої кухні, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_2 , при вході до літньої кухні на порозі біля входу лежить рушник, на якому наявні плями речовини бурого кольору, а також знаходяться плями речовини бурого кольору. Висновком судово-імунологічної експертизи № 634 від 28.07.2020 встановлено, що у змивах з місця події виявлена наявність крові, походження якої не виключено від потерпілої ОСОБА_11 .

Також, згідно висновку судово-медичного експерта № 379 від 10.08.2020, потерпілій ОСОБА_11 спричинено три колото-різаних поранень (два з яких - колото-різані проникаючі поранення живота), а також відкриту черепно-мозгову травму.

Висновком судово-імунологічної експертизи № 636 від 07.08.2020 встановлено, що на сорочці, на шортах і на парі тапок, які належать ОСОБА_5 , знайдена кров, при встановленні видової приналежності, якої виявлений білок крові людини. Результати серологічного дослідження крові у слідах на сорочці, на шортах і на парі тапок, не виключають можливість походження крові від потерпілої ОСОБА_11 . Даний доказ є вагомим доказом того, що одяг обвинуваченого мав контакт із кров`ю потерпілої ОСОБА_11 . Ця обставина у сукупності зі смертю потерпілої, доказами перебування обвинуваченого в місці злочину в час його вчинення та іншими доказами підтверджує версію обвинувачення про те, що сліди крові потерпілої утворилися, коли обвинувачений завдавав їй ударів ножем. За відсутності будь-якого розумного пояснення стороною захисту, за яких інших обставин могли опинитися на одязі і тілі обвинуваченого сліди крові потерпілої, ці докази поза розумнім сумнівом доводять версію обвинувачення.

Також суд констатує, що потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і на досудовому розслідуванні, і в судовому засіданні давали послідовні покази, які не суперечать як один одному, так і фактичним обставинам кримінального провадження, в той час як обвинувачений ОСОБА_5 свої покази на досудовому розслідуванні у судовому засіданні не підтвердив.

Таким чином, суд вважає, що доводи ОСОБА_5 про вчинення вбивства ОСОБА_11 з необережності не відповідають обставинам кримінального правопорушення та наявним доказам.

Отже, суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень /злочинів/, вони передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, що йому інкриміновані, повністю підтверджена в судовому засіданні ретельно дослідженими належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам та за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила закінчений замах на умисне вбивство двох осіб.

Вина ОСОБА_5 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень частини 4 статті 68 КК за вчинення готування до злочину та замаху на нього довічне позбавлення волі не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених у статтях 437-439, частини 1 статті 442 та статті 443 цього Кодексу.

Водночас частиною 2 статті 68 КК передбачено, що за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу положень згаданих частин статті 68 КК, закон зобов`язує суд або знизити розмір (частина 2), або забороняє застосувати (частина 4), але виключно лише один і лише найбільш суворий вид основного покарання з числа тих, що передбачені у відповідній санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК. Із цього випливає, що за одним кримінальним провадженням стосовно одного і того ж самого діяння і щодо однієї і тієї самої особи, яка вчинила це діяння, вказані положення не можуть бути застосовані двічі - і до найбільш суворого, і до менш суворого покарання, які альтернативно передбачені у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК.

Отже, якщо в санкції норми Особливої частини КК альтернативно передбачено довічне позбавлення волі, то положення частини 2 статті 68 КК не можуть застосовуватися до таких осіб, виходячи з максимального покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки найбільш суворим видом покарання, передбаченим санкцією, залишається довічне позбавлення волі, а це покарання виключає можливість визначення його половини.

Слід зазначити, що виключення законодавцем можливості призначення покарання у виді довічного позбавлення волі за готування до злочину (частина 4 статті 68 КК) є окремою особливою формою (способом) пом`якшення покарання, яка застосовується окремо від інших способів пом`якшення покарання та не виключає можливості застосування іншого менш суворого виду покарання, що в них міститься.

За таких обставин під час призначення покарання за вчинення замаху та готування до злочину, за який найсуворішим покаранням є довічне позбавлення волі, застосуванню підлягає частина 4 статті 68 КК, а не частина 3 чи 2 цієї статті. При цьому менш суворі, ніж довічне позбавлення волі, покарання можуть бути призначені в максимальному розмірі, визначеному санкцією статті (частини статті) Особливої частини КК, адже за таких умов вони завжди належать до числа менш суворих, що узгоджується з висновками, наведеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 2 грудня 2019 року (справа 664/425/16-к)

Відповідно до ст. 3, ст. 27 Конституції України - людина і її життя є найвищою соціальною цінністю, а злочини, що посягають на вказані цінності відзначаються найвищою соціальною небезпекою. Тому злочини проти особи становлять найбільшу суспільну небезпеку та потребують призначення покарання, яке б забезпечувало виправлення особи та попередження аналогічних протиправних діянь.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України), які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів.

Зокрема, вказані злочини мають підвищений рівень суспільної небезпеки, направлений проти закріплених Конституцією України природних і невідчужуваних прав людини, а саме проти життя і здоров`я людини, які визнаються найвищою соціальною цінністю. Зазначене свідчить про нехтування обвинуваченим загальнолюдськими моральними цінностями, крайню зневагу до людського життя та вказують на виключну небезпеку його особи для суспільства.

Невиправним наслідком вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 злочинів стала смерть потерпілої ОСОБА_11 , матері трьох малолітніх дітей, спричинення тілесних ушкоджень двом потерпілим. Також суд враховує обставини вчинення злочинів та особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, що не має судимості (Том № 2 а.п. 94), розлучений, на утриманні нікого не має. Стосовно пояснень обвинуваченого, що він на утриманні має трьох малолітніх дітей, то доказів вказаного (копій свідоцтв про народження), обвинуваченим суду не надано і судом встановлено, що батьком дітей ОСОБА_5 в свідоцтві про народження не зазначений, оскільки ОСОБА_11 зареєстрована як одинока мати. Стан здоров`я обвинуваченого, згідно наданих медичних документів, задовільний. Має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризуються посередньо (Том № 2 а.п. 96), на обліках у наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває (Том № 2 а.п. 91-92).

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково. Цивільний позов потерпілої теж визнав частково.

Суд звертає увагу на відсутність щирого каяття у обвинуваченого.

Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Обвинувачений ОСОБА_5 навіть у судовому засіданні стосовно потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 поводив себе агресивно, висловлював на їх адресу погрози помсти після звільнення з місць позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_8 та загибла ОСОБА_11 неодноразово зверталися до відділу поліції з приводу домашнього насильства, яке вчиняв стосовно них ОСОБА_5 .

Обставинами, що обтяжують покарання суд вважає: вчинення злочину щодо особи похилого віку (п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України) та вчинення злочину щодо особи, з якою обвинувачений перебував у сімейних або близьких відносинах (п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі та довічного позбавлення волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину і полягає у передбаченому законом обмеженні прав та свобод обвинуваченого.

За вказаних обставин, колегія судів приходить до переконання, що остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі обвинуваченого, відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображає співмірність злочину та кари, і тільки таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 суд не вбачає, оскільки невиправним наслідком вчиненого злочину є смерть особи, а також з урахуванням обставин справи, позиції обвинуваченого, який навіть не просив вибачення у потерпілих, позиції потерпілих, які наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільних позовів

Прокурором Нікопольської окружної прокуратури в інтересах комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 збитків за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_8 в сумі 2 438 грн. 04 коп. та за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 609 грн. 51 коп., а всього 3 047 грн. 55 коп.

Потерпілою ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, заявлено цивільний позов, який вона у подальшому уточнювала, та в останній редакції позову від 11.12.2020 просила суд стягнути з ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду у сумі 12 070 грн. 67 коп. та моральну шкоду в сумі 500 000 грн.

Позиція сторін стосовно заявлених цивільних позовів

Прокурор в судовому засіданні заявлений ним цивільний позов підтримав. Цивільний позов обґрунтований тим, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження та перебували на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради», а саме: ОСОБА_8 з 11.07.2020 по 22.07.2020, збитки комунальному підприємству на вказане лікування становлять 2 438 грн. 04 коп.; ОСОБА_9 з 11.07.2020 по 13.07.2020, збитки комунальному підприємству на вказане лікування становлять 609 грн. 51 коп., що підтверджується відповідними довідками про вартість лікування. В добровільному порядку матеріальна шкода обвинуваченим не відшкодована.

Потерпіла ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні заявлений цивільний позов підтримали. Потерпіла ОСОБА_8 вказує, що матеріальна шкода полягає у витратах на її лікування, витратах пов`язаних з похованням її доньки відповідно чеків, квитанцій на загальну суму 12 070 грн. 67 коп., і це не всі фактично понесені нею витрати, оскільки не всі у неї чеки збереглися. Також їй спричинена і моральна шкода. Так, внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень вона перенесла фізичний біль та страждання, до цього часу також страждає, постійно ходить до лікарень, бо стан її здоров`я дуже погіршився. Також внаслідок вбивства доньки вона перебуває у пригніченому стані, постійно плаче. ОСОБА_5 умисно позбавив її дитину життя. Моральну шкоду оцінює в 500 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 визнав лише в частині відшкодування вартості поховання ОСОБА_17 та вартості лікування. Позов про відшкодування моральної шкоди не визнав взагалі. Вважає, що ніякої моральної шкоди він потерпілій ОСОБА_8 не спричиняв, вона сама у всьому винна разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 .

При вирішенні цивільних позовів суд враховує наступні вимоги діючого законодавства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ч. 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 129 КПК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

І. Щодо позовних вимог прокурора.

Вирішуючи цивільний позов прокурора в інтересах комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» про відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає, що шкода сталася внаслідок протиправних дій обвинуваченого, за наявності його вини, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкідливими наслідками, які були заподіяні потерпілим.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, тому заявлений цивільний позов прокурора належить задовольнити в повному обсязі.

ІІ. Щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 12 070 грн. 67 коп., а саме: витрати на її лікування у сумі 5 348 грн. 88 коп. та витрати з поховання у сумі 6 721 грн. 79 коп.

У позовній заяві потерпіла ОСОБА_8 вказує, що на медикаменти нею було витрачено 5 348 грн. 88 коп. Однак, при перерахунку наданих фіскальних чеків, судом встановлено суму 5 346 грн. 13 коп.

Що стосується цивільного позову в частині відшкодування витрат на лікування, то як вбачається з наданих суду фіскальних чеків, сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню становить 5 012 грн. 62 коп. медичні препарати. Суд вважає доведеними відповідними фіскальними чеками витрати на лікування саме в такій сумі. Зазначена сума підлягає стягненню з обвинуваченого.

Вимоги про стягнення 333 грн. 51 коп., а саме витрати на придбання: пакетів (фіскальні чеки від 11.07.2020, від 13.07.2020, від 14.07.2020 та від 15.07.2020), серветок вологих (фіскальний чек від 11.07.2020), підгузків, пелюшок (фіскальні чеки від 11.07.2020, від 12.07.2020, від 15.07.2020), пластирів (фіскальні чеки від 13.07.2020, від 15.07.2020), не підлягають задоволенню, так як вказане не є лікарськими препаратами медичного призначення.

Що стосується цивільного позову в частині відшкодування витрат на поховання ОСОБА_11 суд враховує наступне. Потерпілою на підтвердження понесених витрат на поховання надано квитанцію для оплати без номера, без дати, без ПІП особи яка здійснила оплату та підтвердження самого факту здійснення оплати на суму 408 грн. 00 коп.; фіскальний чек від 13.07.2020 на суму 1985 грн. 79 коп.; товарний чек № 46/70 від 12.07.2020 на суму 3 228 грн. 00 коп. та товарний чек від 12.07.2020 на суму 1 100 грн.

Як вбачається з наданих суду товарних чеків, сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню становить 4 328 грн. 00 коп. Суд вважає доведеними відповідними товарними чеками витрати на поховання. Зазначена сума підлягає стягненню з обвинуваченого.

Вимога про стягнення 1985 грн. 79 коп. задоволенню не підлягають, у зв`язку з тим, що вказаний фіскальний чек є не читабельним. Що стосується квитанції для оплати на суму 408 грн., то у вказаній квитанції відсутній її номер, дата, ПІП особи яка повинна здійснити оплату, відсутні відомості на підтвердження самого факту здійснення оплати.

Таким чином, вимоги потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягаю частковому задоволенню, а саме в сумі 9 340 грн. 60 коп.

ІІІ. Щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування спричинення моральної шкоди потерпіла вказувала, що вона внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень перенесла фізичний біль та страждання, до цього часу також страждає, постійно ходить до лікарень, бо стан її здоров`я дуже погіршився. Також внаслідок вбивства доньки вона перебуває у пригніченому стані, постійно плаче. ОСОБА_5 умисно позбавив її дитину життя. Моральні страждання виражаються у перенесенні нею душевних страждань від непоправної втрати та назавжди порушеному нормальному способу її життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Потерпілою заявлено позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_5 , в зв`язку зі спричиненням їй тілесних ушкоджень та у зв`язку зі смертю її доньки. У суду немає сумнівів відносно того, що у зв`язку зі спричиненням потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, а також в зв`язку із смертю її доньки потерпіла постраждала морально, так як ушкодження здоров`я та смерть близької людини не може не відобразитись на душевному стані людини і на повсякденному житті.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди потерпілій, суд вважає доведеним, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій спричинено моральну шкоду, так як мало місце ушкодження її здоров`я, що потягло за собою лікування, було змінено звичний уклад її життя, внаслідок чого вона переносила певні моральні страждання. Так, суд вважає обґрунтованими доводи потерпілої про відчуття фізичного болю та стан стресу, оскільки такі явища є природними наслідками спричинення тілесних ушкоджень і зазвичай самі по собі викликають певні моральні страждання. Також у суду немає сумнівів відносно того, що в зв`язку із смертю доньки потерпіла постраждала морально, так як смерть близької людини не може не відобразитись на душевному стані людини і на повсякденному житті. Тому, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких потерпіла зазнала, характеру немайнових втрат, ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, пов`язаних з необхідністю витрачати час на лікування, у зв`язку зі смертю доньки, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що підлягає відшкодуванню на користь потерпілої ОСОБА_8 моральна шкода в розмірі 300 000 грн. і вважає, що визначений розмір відшкодування є достатньою справедливою сатисфакцією.

При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви,- з іншого.

Вирішення питання про запобіжний захід

У даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався судом.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно залишити у виді тримання під вартою.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів та арештованого майна

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речові докази по справі:

- змиви РБК з (асфальтного) бетонного покриття поблизу вхідних дверей, поміщені до паперового конверту; змив з зовнішньої сторони дверної ручки будинку (вхідних дверей), поміщений до паперового конверту; змив РБК з бетонного покриття зліва від порогу будинку, поміщений до паперового конверту; змив РБК з порогу літньої кухні, поміщений до паперового конверту; змив з ручки вхідних дверей літньої кухні (зовнішня сторона), поміщений до паперового конверту; рушник зі слідами РБК з порогу літньої кухні, поміщений до спецпакету № ЕХР0288128; змиви РБК з (асфальтного) бетонного покриття, поміщений до паперового конверту; ніж зі слідами РБК, поміщений до паперового конверту, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області (квитанція № 004064), знищити;

- марлеві тампони зі зразками крові: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , поміщені кожний окремо до паперового конверту; два марлеві тампони зі змивами з долонь обох рук ОСОБА_5 , поміщені кожний окремо до паперового конверту, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області (квитанція № 004064), знищити;

- чорні шорти з помаранчевими стрічками зі слідами РБК, поміщені до спецпакету № ЕХР 0354746; гумові чоловічі капці зі слідами РБК, поміщені до спецпакету № ЕХР 0354745; чоловічу сорочку зі слідами РБК, поміщену до спецпакету № ЕХР 0354744, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області (квитанція № 004064) повернути ОСОБА_5 , а у випадку відмови їх отримувати - знищити;

- ніж (з підлоги коридору будинку), поміщений до паперового конверту, який знаходяться в камері зберігання речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області (квитанція № 004064) повернути потерпілій ОСОБА_8 , а у випадку відмови його отримувати - знищити;

- мобільний телефон марки «JINGA» чорного кольору з помаранчевою кришкою, imei: НОМЕР_1 ; imei: НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_23 - залишити останній;

- мобільний телефон «BRAVIS» чорного кольору, imei: НОМЕР_3 ; imei: НОМЕР_4 та мобільний телефон «NOMI» білого кольору, imei: НОМЕР_5 ; imei: НОМЕР_6 , які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити останній;

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання щодо арештованого майна.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровська від 24.07.2020 на: змиви РБК з (асфальтного) бетонного покриття, поблизу вхідних дверей, який поміщено до паперового конверту; змив з зовнішньої сторони дверної ручки будинку (вхідних дверей), який поміщено до паперового конверту; змив РБК з бетонного покриття зліва від порогу будинку, який поміщено до паперового конверту; ніж (з підлоги коридору будинку), який поміщено до паперового конверту; змив РБК з порогу літньої кухні (зовнішня сторона), який поміщено до паперового конверту; рушник зі слідами РБК з порогу літньої кухні, який поміщено до спецпакету № ЕХР0288128 - скасувати.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115; п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України і призначити покарання:

за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років,

за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання під вартою ОСОБА_5 по цьому провадженню з 11.07.2020 до дня проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов прокурора Нікопольської окружної прокуратури в інтересах комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» у відшкодування збитків за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_8 в сумі 2 438 (дві тис. чотириста тридцять вісім) грн. 04 коп. та за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 609 (шістсот дев`ять) грн. 51 коп., а всього 3 047 (три тис. сорок сім) грн. 55 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди 9 340 (дев`ять тис. триста сорок) грн. 60 коп., у відшкодування моральної шкоди 300 000 (триста тис.) грн., а всього 309 340 (триста дев`ять тис. триста сорок) грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі:

- змиви РБК з (асфальтного) бетонного покриття поблизу вхідних дверей, поміщені до паперового конверту; змив з зовнішньої сторони дверної ручки будинку (вхідних дверей), поміщений до паперового конверту; змив РБК з бетонного покриття зліва від порогу будинку, поміщений до паперового конверту; змив РБК з порогу літньої кухні, поміщений до паперового конверту; змив з ручки вхідних дверей літньої кухні (зовнішня сторона), поміщений до паперового конверту; рушник зі слідами РБК з порогу літньої кухні, поміщений до спецпакету № ЕХР0288128; змиви РБК з (асфальтного) бетонного покриття, поміщений до паперового конверту; ніж зі слідами РБК, поміщений до паперового конверту, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області (квитанція № 004064), знищити;

- марлеві тампони зі зразками крові: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , поміщені кожний окремо до паперового конверту; два марлеві тампони зі змивами з долонь обох рук ОСОБА_5 , поміщені кожний окремо до паперового конверту, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області (квитанція № 004064), знищити;

- чорні шорти з помаранчевими стрічками зі слідами РБК, поміщені до спецпакету № ЕХР 0354746; гумові чоловічі капці зі слідами РБК, поміщені до спецпакету № ЕХР 0354745; чоловічу сорочку зі слідами РБК, поміщену до спецпакету № ЕХР 0354744, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області (квитанція № 004064) повернути ОСОБА_5 , а у випадку відмови їх отримувати - знищити;

- ніж (з підлоги коридору будинку), поміщений до паперового конверту, який знаходяться в камері зберігання речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області (квитанція № 004064) повернути потерпілій ОСОБА_8 , а у випадку відмови його отримувати - знищити;

- мобільний телефон марки «JINGA» чорного кольору з помаранчевою кришкою, imei: НОМЕР_1 ; imei: НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_23 - залишити останній;

- мобільний телефон «BRAVIS» чорного кольору, imei: НОМЕР_3 ; imei: НОМЕР_4 та мобільний телефон «NOMI» білого кольору, imei: НОМЕР_5 ; imei: НОМЕР_6 , які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити останній;

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровська від 24.07.2020 на: змиви РБК з (асфальтного) бетонного покриття, поблизу вхідних дверей, який поміщено до паперового конверту; змив з зовнішньої сторони дверної ручки будинку (вхідних дверей), який поміщено до паперового конверту; змив РБК з бетонного покриття зліва від порогу будинку, який поміщено до паперового конверту; ніж (з підлоги коридору будинку), який поміщено до паперового конверту; змив РБК з порогу літньої кухні (зовнішня сторона), який поміщено до паперового конверту; рушник зі слідами РБК з порогу літньої кухні, який поміщено до спецпакету № ЕХР0288128 - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_34

ОСОБА_3