490/1001/23 06.03.2023
н/п 1-кс/490/1469/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1001/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000582, -

В С Т А Н О В И В:

На обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні СВ Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області знаходиться кримінальне провадження №0000582 від 08.02.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до працівників поліції звернувся ОСОБА_4 , 1942 р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який в подальшому добровільно здав боєприпаси, а саме: патрони до автоматичної зброї калібру 5,45 мм в кількості 60 штук та артилерійський порох, зі слів останнього, вказані патрони, раніше приніс додому за вищевказаною адресою його син - ОСОБА_5 , 1968 р.н., який 08.02.2023 року отримав тілесні ушкодження під час розпилу одного з боєприпасів, у вигляді мінно-вибухової травми правої кісті.

08.02.2023 р. в ході проведення огляду на відкритій території біля домоволодіння АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_4 добровільно видав вищевказані боєприпаси з маркуванням 3х82, які було поміщено до спеціального пакету Національної поліції України №KIV 2115988 та предмет ззовні схожий на артилерійський порох у вигляді порохових стержнів, які зафіксовані між собою тканевою мотузкою. Вага вказаного предмета становить близько 4000 грамів, висота становить близько 30 см, шириною близько 15 см та діаметром близько 15 см. Вказаний предмет було поміщено до спеціального пакету Національної поліції України № PSP 4090271.

Посилаючись на необхідність збереження речового доказу, у зв`язку із тим, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі сліди злочину, відповідає критеріям ст.98 КПК України, є матеріальним об`єктом, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, прокурор просить про накладення арешту на вказане майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2, абз.2 ч 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч.1, 2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У клопотанні про накладення арешту на майно прокурор вказав, що в даному випадку вищевказане майно слід вважати речовим доказом по кримінальному провадженню у зв`язку з чим, для запобігання можливості його приховування, а також у звязку із необхідністю проведення експертизи, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Однак, прокурором не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення.

Обіг вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу та не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Тобто, у цих речей немає конкретного власника майна, який міг би вчинити дії, для запобігання яких прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на це майно.

У зв`язку з наведеним, клопотання прокурора про накладення арешту на майно, є безпідставним та невмотивованим.

До того ж, існує можливість без накладення арешту на вищевказане майно провести всі слідчі дії під час досудового розслідування для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000582- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1