Дата документу 30.01.2023Справа № 645/8419/21
Провадження № 1-кп/554/779/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2023 р. м.Харків

30.01.2023 р. Октябрський районний суд м.Полтави у складі

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні колегії суддів Октябрського районного суду м. Полтави перебуває зазначене кримінальне провадження.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.20-5 Перехідних положень КПК України клопотання розглядається головуючим по справі, через неможливість розглянути дане клопотання колегією суддів.

Захисники заперечували проти задоволення клопотання прокурора, бо вважають, що ризики, зазначені прокурором не підтверджені та просив змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений підтримав думку своїх захисників, просив змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі.

Суд, заслухавши думку учасників справи, вважає за необхідне відкласти судове засідання, та продовжити відносно обвинуваченого дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не змінилися підстави, які враховувалися для обрання запобіжного заходу на досудовому слідстві і збереглися ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а в задоволені клопотання захисника та обвинуваченого слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину.

Станом на даний час розгляд кримінального провадження не закінчено, свідки не допитані.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у цьому Кодексі, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»),

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012 вбачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним наявність ризиків, зазначених прокурором, у тому числі ризику переховування обвинуваченого від суду і відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, в тому числі ризик переховування обвинуваченого від суду, не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.

Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи сторони захисту.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадженні підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, на інший більш м`який запобіжний захід, в зв`язку із чим відмовляє у вказаному клопотанні сторони захисту.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 30.03.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою протягом п`яти днів з дня її оголошення через Октябрський районний суд м. Полтава до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий суддя - ОСОБА_1