Справа № 740/3487/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/202/23
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Чернігові матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2022 року обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 27.02.2023 року.

Також даною ухвалою продовжено обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строк тримання під вартою, рішення щодо яких в апеляційному порядку не оскаржується.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд обґрунтував свої висновки тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погодившись із рішенням суду, захисник - адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ні прокурором, ні судом не наведено обставин, які б свідчили, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не змогли запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, судом 1 інстанції не зазначено, які саме конкретні обставини свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не наведено аргументів чому домашній арешт не зможе запобігти існуючим ризикам.

Сторона обвинувачення в порушення презумпції невинуватості в клопотанні про продовження запобіжного заходу наперед, без суду визначила, що ОСОБА_7 вчинив злочин, що є грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства, посилання на тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, не є доказом існування ризику переховування. Так само не може бути доказом існування ризику переховування та обставина, що на даний час місце перебування особи, з якою ОСОБА_7 нібито скоїв злочин, не встановлено.

На думку сторони захисту існування ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків є мінімальним, і запобігти йому можливо за допомогою застосування цілодобового домашнього арешту. Крім того, потерпіла ОСОБА_11 вже допитана в порядку ст. 225 КПК України, що виключає вплив обвинуваченого на неї з метою зміни її показів.

Зазначає, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де зареєстрований та постійно проживає зі своїми рідними, що спростовує доводи сторони обвинувачення про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків. Він раніше не судимий, не перебував у розшуку, від явки до слідчого та суду не ухилявся. Крім того, він підозрюється у причетності до події, яка мала місце 13.01.2022 року, а затриманий він був 21.01.2022 року, тому твердження сторони обвинувачення про те, що його злочинна діяльність була припинена лише після його затримання є помилковим. На думку апелянта, в даному випадку, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення відсутній.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можна запобігти за допомогою застосування до обвинуваченого цілодобового домашнього арешту.

Звертає увагу, що судом 1 інстанції грубо порушено право на захист обвинуваченого, так як судовий розгляд відбувся у відсутність його захисників - адвокатів ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , які просили відкласти розгляд справи у зв`язку з поважними причинами. В даному випадку, на думку сторони захисту, залучення судом інших захисників, в тому числі з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги, виключається. Окрім іншого, ОСОБА_7 відмовився від призначеного йому безоплатного захисника, проте суд на вказані обставини уваги не звернув та розглянув клопотання прокурора.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував доводам апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України.

Також у даному кримінальному провадженні обвинувачується ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст.146, ч. 3 ст.289, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 304 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.01.2022 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів та судом.

За змістом ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом..

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом 1 інстанції дотримані в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 суд 1 інстанції, ураховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, так як ризики, які були підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися.

Виходячи з даних матеріалів судового провадження, є вірним висновок суду 1 інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який.

Матеріалами справи встановлено, що у підготовче судове засідання не з`явилися захисники обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_12 27.12.2022 року на електронну адресу суду адвокат ОСОБА_6 надіслав клопотання про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2022 року для вирішення клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у порядку ст. 49, 53 КПК України, доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернігівській області призначити обвинуваченим, у тому числі і ОСОБА_7 , захисників на окрему процесуальну дію.

В даному випадку, судом 1 інстанції дотримано право обвинуваченого ОСОБА_13 на захист, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

За таких підстав, суд обґрунтовано та в повній мірі мотивував своє рішення, тому твердження апелянта про необґрунтованість висновків постановленої ухвали, колегія суддів вважає не слушними.

Наявність міцних соціальних зв`язків, на які посилався апелянт в апеляційні скарзі, не спростовують правильності висновків суду з врахуванням вищевказаних обставин.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом рішення, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів не знаходить підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4