Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1128/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року колегія суддів палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

власника майна: ОСОБА_6

представника власника майна-

адвоката: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2023 року, якою частково задоволено клопотання начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000375,-

встановила:

Вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно а саме:

- паспорт громадянина України (ІД-карта) на ім`я ОСОБА_6 , № НОМЕР_1 від 11.11.2020 серії НОМЕР_2 , виданий Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області 12.05.2001;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , № НОМЕР_3 від 25.01.2021;

- мобільний телефон марки « IPhone 8» у корпусі темно - сірого кольору, розміщений у чохлі чорного кольору з карткою мобільного оператора ПрАТ Київстар з номером НОМЕР_4 (код доступу 558822).

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що речі та документи відповідно до постанови слідчого визнані речовим доказом у кримінальному провадженні та можуть містити відомості, які мають доказове значення, врахувавши вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності, завдання кримінального провадження, є достатні правові підстави для накладення арешту.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно а саме:

- паспорт громадянина України (ІД-карта) № НОМЕР_1 від 11.11.2020 серії НОМЕР_2 , виданий Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області 12.05.2001;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 .

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Вказує, що він та його довіритель вважають ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню в частині накладення арешту на паспорти.

Зазначає, що при вилученні паспорта акт не складався та ОСОБА_6 не було видано довідку, що посвідчує особу.

Також зазначає, що після проведення обшуку ОСОБА_6 не було вручено другий примірник протоколу обшуку із доданим описом вилучених документів та речей, що є порушенням положень ч.9 ст. 236 КПК України, окрім того в клопотанні про арешт майна не зазначено підстав необхідності арешту майна, що суперечить п.1 ч.2 ст. 171 КПК України.

Вважаю, що судом не встановлено достатніх правових підстав для накладення арешту на паспорт громадянина України та паспорт для виїзду за кордон, та не враховано наслідки арешту на вказане майно.

Заслухавши доповідача, власника майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок слідчого судді з приводу відсутності підстав для задоволення клопотання прокурора в частині накладення арешту на інше майно, учасниками судового провадження не оскаржується, а тому законність ухвали в цій частині, в силу положень ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

З матеріалів провадження вбачається, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Житомирські області перебуває кримінальне провадження №0000375 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

04.02.2023 року, на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира (№296/910/23), проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , в квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку було виявлено та вилучено в ході якого виявлено та вилучено: - паспорт громадянина України (ІД-карта) на ім`я ОСОБА_6 , № НОМЕР_1 від 11.11.2020 серії НОМЕР_2 , виданий Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області 12.05.2001; - паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , № НОМЕР_3 від 25.01.2021;

Постановою слідчого від 04 лютого 2023 року вилучене майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000375, оскільки зазначені документи та речі є засобами та предметами кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому вказаною нормою закону арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно вимог ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Статтею 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

За змістом положень ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні. Під час розгляду клопотання сторони повинні подати слідчому судді докази обставин на які вони посилаються.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 5 п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту для майна третіх осіб.

Системний аналіз зазначених положень процесуального закону з врахуванням принципу змагальності свідчить, що особа, яка подає клопотання про арешт майна повинна довести, навівши достатні та переконливі підстави за якими критеріями майно щодо якого ставиться питання про арешт відповідає статті 98 КПК України, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні.

При вирішенні клопотання про арешт, поряд з іншим, слідчий суддя також повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту для третіх осіб.

Натомість клопотання прокурора у якому порушено питання про арешт майна не містить обґрунтувань за якими критеріями паспорти є речовим доказом та які долучені до клопотання дані це підтверджують.

Так, в ухвалі слідчого судді від 31 січня 2023 року дозвіл на вилучення судом документів стосовно яких прокурор просить застосувати арешт не надавався, клопотання прокурора в цій частині є необґрунтованим, жодних даних про те, що документи, які посвідчують особу мають відношення до кримінального провадження №0000375, яке розслідується щодо незаконної порубки не містить.

Слідчий суддя на думку апеляційного суду не врахував зазначені обставини та вимоги закону при застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, в тому числі вимоги розумності та співрозмірності, а також наслідки для ОСОБА_6 , оскільки заборона використання документів, що посвідчують їх особу та громадянство обмежує його в праві звернення до органів та установ.

Окрім того, враховуючи що на території України відповідно до Указу Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 діє воєнний стан, який передбачає перевірку документів, в осіб під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, а осіб мати при собі та пред`являти на вимогу уповноважених осіб документи, що посвідчують особу накладення арешту на вказані документи є очевидно неспіврозмірним з завданням кримінального провадження, яке розслідується і обмежує особу, яка не є підозрюваною та щодо якої не застосовано відповідні запобіжні заходи у її вільному пересуванні.

За таких обставин ухвала слідчого судді не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, в частині арешту документів, що посвідчують особу.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2023 року, якою частково задоволено клопотання начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000375 скасувати в частині накладення арешту на паспорт громадянина України (ІД-карта) на ім`я ОСОБА_6 , № НОМЕР_1 від 11.11.2020 серії НОМЕР_2 , виданий Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області 12.05.2001 року та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , № НОМЕР_3 від 25.01.2021 року.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 про накладення арешту на паспорт громадянина України (ІД-карта) на ім`я ОСОБА_6 , № НОМЕР_1 від 11.11.2020 серії НОМЕР_2 , виданий Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області 12.05.2001 року та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , № НОМЕР_3 від 25.01.2021 року.

В решту ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: