УХВАЛА

Іменем України

10.04.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000387 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, -

з участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявила клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. Своє клопотання обґрунтувала тим, що обвинувальний акт не відповідає за змісту зміненій підозрі; не зрозуміло, які конкретно дії інкриміновані обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 згідно зміненої підозри; незрозумілий умисел ОСОБА_4 ; викладення змісту обвинувачення суперечливе та незрозуміле.

Захисник ОСОБА_7 також заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, яке мотивував тим, що в обвинувальному акті в порушення вимог п.8-1 ч.2 ст. 291 КК України не зазначено розмір пропонованої винагороди викривачу; формулювання обвинувачення неконкретне, його частини є неузгодженими між собою та формулювання не відповідає фактичним обставинам справи.

Захисник ОСОБА_8 стверджував, що існують підстави для повернення обвинувального акта, оскільки обвинувачення та підозра суперечать показам обвинувачених, наданих під час досудового розслідування.

Обвинувачені погодились з доводами своїх захисників.

Прокурор заперечувала. Свої заперечення мотивувала тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, винагороду викривачу не пропонували і не виплачували, а тому її розмір в обвинувальному акті і не зазначили.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення зокрема про повернення обвинувального акта, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частини 2, 4 статті 291 КПК України передбачають, що обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого , потерпілого, викривача, ПІБ, займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування ; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Наведений зміст ст. 291 КПК України свідчить про те, суд не має права під час підготовчого судового засідання порівнювати зміст підозри, обвинувального акта та показів обвинувачених. А тому суд відхиляє доводи захисників про те, що невідповідність змісту підозри обвинувальному акту та показам обвинувачених є підставою для повернення обвинувального акта.

Суд також відхиляє доводи захисників про те, що в обвинувальному акті не зазначено розмір пропонованої винагороди викривачу, оскільки з пояснень прокурора вбачається, що викривачу винагорода не пропонувалась, вказану обставину ніхто не оспорював та доказів протилежного суду не надано.

Також частиною 1статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Отже, при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту в зазначеному кримінальному провадженні при викладені фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення прокурором зазначено ті обставини вчинення злочину, які він вважає встановленими.

При цьому, посилання на неконкретність, незрозумілість та неузгодженість висунутого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення не приймаються до уваги, оскільки з викладеного в обвинувальному акті формулювання обвинувачення можливо зрозуміти, в чому саме кожен з них обвинувачується.

Аналізуючи зміст ч. 2 ст. 291 КПК України слід зазначити, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складових: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.

За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви захисників суд не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в обвинувальному акті відомостей фактичним обставинам справи не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

В будь-якому випадку зазначене формулювання наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті, мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження по суті, а прокурор має право змінювати обвинувачення під час судового розгляду, що передбачено положеннями ч. 2ст. 337 КПК України, які надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

На думку суду, обвинувальний акт складено повністю згідно із нормами КПК України, а отже підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3ст. 314 КПК України судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 291,314 КПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисників про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Проголошення повного тексту ухвали 14.04.2023 о 9.00

Суддя ОСОБА_1