печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2019 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 28.01.2019року про закриття кримінального провадження №0002470 від 01.08.2017року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях співробітників Національного антикорупційного бюро України, зокрема, старшого детектива - заступника керівника відділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України (в редакції Закону №4652-VI від 13.04.2012 року, що діяла до 07.12.2017року).

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не проведено всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 підтримали вимоги скарги з викладених у неї підстав, зазначивши, що досудове розслідування проведено з грубим порушенням вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, щодо всебічності, повноти і неупередженості дослідження обставин досудового розслідування, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законного і неупередженого процесуального рішення, під час досудового розслідування не проведено усіх необхідних слідчих та процесуальних дій, а постанова про закриття кримінального провадження винесена з порушенням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки її мотивувальна частина не містить змісту обставин, які є підставою для прийняття постанови, а також мотивів її прийняття. Окрім того просили поновити строк на оскарження вказаної постанови, посилаючись на те, що копію постанови про закриття кримінального провадження отримана заявником 22.02.3019року, після чого була оскаржена до Генеральної прокуратури України та після отримання відповіді 15.03.2019року, 19.03.2019року була оскаржена до суду.

Слідчий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином та слідчим суддею визнано можливим розглядати справу у його відсутності у відповідності до вимог п.п.2, 3 ст. 306 КПК України.

Вивчивши в нарадчій кімнаті скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження №0002470 приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та враховуючи, що постанова про закриття кримінального провадження була отримана заявником 22.02.2019року та 25.02.2019року оскаржена до Генеральної прокуратури України, а після отримання відповіді із Генеральної прокуратури України 15.03.2019року, якою відмовлено у задоволенні його скарги, 19.03.2019року оскаржена до суду, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за можливе поновити заявнику строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, визнавши пропуск встановленого строку з поважних причин.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002470 від 01.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України, відомості про яке було внесено до ЄРДР на підставі заяви народного депутата України ОСОБА_5 .

Постановою старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 28.01.2019року прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0002470 від 01.08.2017року, на підставі п.2ч.1ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях співробітників Національного антикорупційного бюро України, зокрема, старшого детектива - заступника керівника відділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України (в редакції Закону №4652-VI від 13.04.2012, що діяла до 07.12.2017року).

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до ст.2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У п. 42 рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 року у справі Михалкова та інші проти України розтлумачено, що за ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи визначені у Конвенції, також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним, забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

При цьому, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, в ході досудового розслідування допитано в якості свідків ОСОБА_5 , який підтвердив викладені у заяві про вчинення кримінального порушення відомості, старшого детектива - заступника керівника відділу детективів НАБУ ОСОБА_8 та провівши огляд мережі Інтернет від 08.08.2017-16.08.2017, 16.08.2017,19.09.2017-29.09.2017 слідчий прийшов до висновку, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002470 не встановлено фактів вчинення співробітниками Національного антикорупційного бюро України, зокрема, старшим детективом - заступником керівника відділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 розголошення даних досудового розслідування, ознак складу кримінального правопорушення (об`єктивної сторони - розголошені данні ганьблять людину, принижують її честь і гідність та суб`єктивної сторони - у вигляді умислу), передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України (в редакції Закону №4652-VI від 13.04.2012, що діяла до 07.12.2017року, прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, під час проведення досудового розслідування слідчим не допитано директора НАБУ ОСОБА_10 щодо обставин, підстав та необхідності розголошення відомостей досудового розслідування, шляхом їх оприлюднення на офіційному сайті цього правоохоронного органу, напередодні виборів Президента США 2016 року, які стосуються причетності ОСОБА_11 , як керівника виборчого штабу кандидата у Президенти Дональда Трампа, до протиправного отримання коштів від Партії Регіонів , що стало підґрунтям для низки публікацій у світових ЗМІ та фактично наслідком його звільнення з посади керівника штабу; не допитано прес-секретаря НАБУ стосовно підстав розголошення відомостей досудового розслідування, а також того хто саме і в якій формі надавав дозвіл не це; Допитаний слідчим детектив ОСОБА_12 стверджує у своїх показаннях, що такий дозвіл надавався ним, але ж цю інформацію потрібного перевіряти на предмет достовірності. Чомусь слідчі Генпрокуратури вірять детективу НАБУ на слово, не роблячи нічого для встановлення достовірності цих відомостей; не допитані співробітники політичної секції посольства США в Україні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 стосовно передачі отриманої ними від НАБУ інформації про ОСОБА_11 до компетентних органів США. Також під час досудового розслідування не з`ясовано у який формі старшим детективом НАБУ надавався дозвіл про розголошення відомостей досудового розслідування, коли, кому саме і в якій формі; не надано оцінки статті опублікованій у газеті «Файненшл Таймс» від 19.08.2016 року під заголовком « Україна впливає на вибори в США » у зв`язку із поведінкою співробітників НАБУ, яка має бути предметом об`єктивного розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Окрім того, слідчим під час досудового розслідування не вжито інших заходів для перевірки обставин, зазначених заявником, для повного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження.

Поряд з цим, як вбачається з поданої народним депутатом України ОСОБА_5 заяви про вчинення кримінального правопорушення, останні просив внести відомості до ЄРДР про вчинення, на його думку, кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі і ст. 364, 365,366,371,372 та 374 КК України, однак ці обставини під час досудового розслідування не перевірялися та правової оцінки їм надано не було.

Враховуючи вищевказані обставини, приходжу до висновку, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, постанова про закриття кримінального провадження належно не вмотивована та не відповідає вимогам ст.110 КПК України, а тому підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження до Генеральної прокуратури України для проведення досудового розслідування, під час якого слід визначити повний обсяг слідчих дій, з урахуванням вище зазначеного, в разі необхідності провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії і після їх проведення прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_5 строк на подачу скарги.

Скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 28.01.2019року про закриття кримінального провадження №0002470 від 01.08.2017року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях співробітників Національного антикорупційного бюро України, зокрема, старшого детектива - заступника керівника відділу детективів Національного антикорупційного бюро України ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України (в редакції Закону №4652-VI від 13.04.2012, що діяла до 07.12.2017року.

Матеріали кримінального провадження №0002470 від 01.08.2017 року повернути до Генеральної прокуратури України для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1