Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3164/22
номер провадження 1-кс/695/718/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського

міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0001021 від 07.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001021 від 07.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001021 від 07.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 15 ч. 2 ст. 194 ч. 2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 06.11.2022, близько 20 години 30 хвилин, отримавши від не встановленої на даний час слідством особи замовлення, спрямоване на знищення чужого майна за грошову винагороду, шляхом підпалу, переслідуючи мету умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи при собі заздалегідь підготовлені паливно-мастильні матеріали, а саме: скляну пляшку, ємністю 0,5л, підійшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , кинув пляшку з горючою речовиною, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
07.11.2022, відповідно до ст. ст. 40, 104, 131,132, 208-211, 213 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України було затримано ОСОБА_5 , 1991 р.н., в якого, з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, в присутності понятих під час особистого обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «MEIZU» білого кольору, EMEI: НОМЕР_1 , всередині якого знаходилась сім-карта на абонентський номер: НОМЕР_2 ; банківську картку «ПриватБанк» за № НОМЕР_3 .
Постановою слідчого від 07.11.2022 вилучені вищевказані речі визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.
На теперішній час існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлені та вилучені мобільний телефон марки, банківська картка, являються засобами вчинення кримінального правопорушення, зберегли сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки затриманий ОСОБА_7 надав покази про те, що за допомогою вказаного мобільного телефону, а саме: через соціальні мережі, він контактував з особою, яка зробила замовлення, спрямоване на знищення чужого майна за грошову винагороду шляхом підпалу вищевказаного майна, та на вищевказану банківську картку мають надійти грошові кошти від замовника до підозрюваного за вчинення зазначених дій.
З метою запобігання втрати речового доказу, його пошкодження, знищення, зміни, продажу та інше, виникає необхідність в накладенні арешту.
У судове засідання слідчий СВ Золотоніського РВП не з`явився, але скерував заяву про розгляд справи в його відсутність, клопотання просив задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але скерував власноручно написану заяву про розгляд клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що 07.11.2022 р. за №0001021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.11.2022 у період часу з 16 год. 40 хв. по 17 год. 50 хв. у порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 під час особистого обушку якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «MEIZU» білого кольору, EMEI: НОМЕР_1 , всередині якого знаходилась сім-карта на абонентський номер: НОМЕР_2 ; банківську картку «ПриватБанк» за № НОМЕР_3 .
07.11.2022 р. постановою слідчого Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області вищевказане речі визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Майно було вилучено 07.11.2022 р., клопотання про арешт направлено до канцелярії суду 08.11.2022 р. - наступного робочого дня після вилучення майна, тобто в межах строку, передбаченого ст.171 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що виявлене та вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України.
Ненакладення арешту на виявлене та вилучене майно, може призвести до його зникнення, пошкодження, знищення, що в свою чергу може призвести до втрати доказів та суттєво ускладнити процес встановлення істини по кримінальному провадженню, проведення експертизи та ряду інших необхідних слідчих та процесуальних дій.
Слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає до задоволення.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

У рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001021 від 07.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України накласти арешт на мобільний телефон марки «MEIZU» білого кольору, EMEI: НОМЕР_1 з сім-картою на абонентський номер: НОМЕР_2 ; банківську картку «ПриватБанк» за № НОМЕР_3 , які було вилучено 07.11.2022 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України та особистого обшуку ОСОБА_5 , 1991 р.н.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1