Дата документу 17.02.2023Справа № 645/4903/20
Провадження № 1-кп/554/18/2023
У Х В А Л А

17 лютого 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0001020 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, не судимого

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, працюючого в філії «УГВ-Сервіс» АТ «Укргазвидобування», не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріали вищезазначеного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, які існували як під час досудового розслідування, так і на час обрання обвинуваченим запобіжних заходів на цей час не зникли та не зменшилися. Крім того, зазначив, що підозра останніх у вчиненні інкримінованого його правопорушення є обґрунтованою. Посилався на характер вчиненого злочинного діяння, спосіб його скоєння, особу кожного з обвинувачених, їх поведінку як до, так і під час скоєння злочинів та вважав, що в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу є всі підстави, що вони можуть переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, незаконно впливати на потерпілого та експерта в цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, просив не визначати обвинуваченим альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинений із застосуванням насильства.

Захисники обвинувачених заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим, а ризики ним не доведеними, у зв`язку з чим просили змінити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримували думку своїх захисників.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в ст. 178 КПК України.

Перевіряючи наявність обгрунтованої підозри кожного з обвинувачених в цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що сукупність матеріалів судового провадження на данному етапі розгляду кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою, оскільки обгрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризику ухилення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від суду з метою уникнення покарання за вчинене, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує кожному з них в разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Крім того, суд приймає до уваги доводи прокурора про існування ризику незаконного впливу на свідків та експерта в цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вони можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань.

Суд враховує також, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на цей час звільнені зі служби, офіційно не працевлаштовані та не одружені, що свідчить про відсутність у них міцних соціальних зв`язків та свідчить про той факт, що в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, останні можуть продовжити свою злочинну діяльність, у зв`язку з чим, суд приймає до уваги доводи прокурора щодо можливості існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно клопотання їх захисників, так як в судовому засіданні не встановлено достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки кожного з обвинувачених без ізоляції їх від суспільства.

Так, особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що останні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна; особиста порука є не можливою, оскільки на адресу суду не надходили письмові звернення осіб, які б поручалися за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; застава є не можливою, оскільки на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що обвинувачені підлягають постійному візуальному контролю з метою запобігання ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що наявні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з мотивів, наведених прокурором, зважаючи при цьому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу щодо кожного з них, продовжують існувати й на цей час, так як сам факт перебування обвинувачених в умовах ізоляції, на думку суду, не міг змінити їх настільки, що зникла суспільна небезпечність вчинених діянь і особи кожного з обвинувачених або змінились обставини, які б виключали можливість повторення вчинення ними аналогічних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити.

Обраний щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 квітня 2023 року, кожному.

В задоволенні клопотання обвинувачених та їх захисників про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 16 годині 17 лютого 2023 року.

Суддя ОСОБА_8