Справа № 307/2980/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

31.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув кримінальне провадження № 11-сс/4806/429/22 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.08.2022 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.2 ст.286-1 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

09.08.2022 старший слідчий слідчого відділення Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ..

Клопотання слідчого обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 серпня 2022 року, біля 20 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом «SK 250GY-5», без державного номерного знаку, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 12.3, та 1.10 (в частині тлумачення поняття «небезпека для руху») Правил дорожнього руху, якими передбачено: п. 1.5 ПДР «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3 «б» ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну... і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі...»; п. 12.3 ПДР «У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; п. 1.10 ПДР «Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: ... небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку», проїжджаючи в с. Тарасівка, по вулиці Шевченка, неподалік будинку № 5 Тячівського району Закарпатської області, рухаючись по правій смузі руху в напрямку с. Нересниця Тячівського району Закарпатської області, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, своєчасно не застосував гальмування для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стояв на узбіччі, в результаті чого малолітній ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді субдуральної гематоми зліва, гемологічний забій лобної долі зліва, САК, плевмоцефоліт, перелом кісток черепа, забій обох легень, лівобічний пневмоторакс, перелом ребер зліва, перелом тіла лівої ключиці.

Після цього ОСОБА_6 втік з місця ДТП.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 Кримінального кодексу України, в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця ДТП від 06 серпня 2022 року, висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, довідкою про попередній діагноз потерпілого, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом затримання від 07 серпня 2022 року, відповідно до якого цього ж дня о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07 серпня 2022 року, о 15 годині, ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, і відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин та з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та про даний ризик свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 втік з місця ДТП, також може незаконно впливати на потерпілого, свідків з метою зміни ними показань на його користь, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені вище ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єкти1вно існують, тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним.

Інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.08.2022 клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного за ч.2 ст.286-1 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою постановлено рахувати з 09 години 30 хвилин 07 серпня 2022 року до 09 години 30 хвилин 06 жовтня 2022 року.

Також слідчим суддею визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , передбачених КПК України обов?язків - триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 744 300 грн, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов?язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Закарпатській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув?язнення.

Контроль за виконанням даної ухвали покладено на прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 ..

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження за № 0000449 від 07 серпня 2022 року за правовою кваліфікацією за ч.2 ст.286-1 КК України.

07 серпня 2022 року, о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, та 09 серпня 2022 року, о 10 год. 00 хв., підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику - адвокату ОСОБА_7 вручено клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця ДТП від 06 серпня 2022 року зі схемою до нього, результатом спецприладу «Драгер», відповідно до якого, о 08 год. 50 хв. 07 серпня 2022 року при освідченні ОСОБА_6 на стан алкогольного сп?яніння, показник алкоголю показав 0,41 проміле, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який підтвердив, що за кермом мотоцикла «SK 250GY-5», без державного номерного знаку, перебував ОСОБА_6 , який, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, перевищив швидкість та не впоравшись з керуванням мотицикла, виїхав на узбіччя, де в той момент гралися діти, внаслідок чого, допустив наїзд на одного з дітей, медичною довідкою про попередній діагноз потерпілого, з якої вбачається, що малолітній потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді субдуральної гематоми зліва, гемологічний забій лобної долі зліва, САК, плевмоцефоліт, перелом кісток черепа, забій обох легень, лівобічний пневмоторакс, перелом ребер зліва, перелом тіла лівої ключиці, а також оглянутим в судовому засіданні відезаписом, на якому зафіксовано момент наїзду ОСОБА_6 на малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , який знаходився на лівому узбіччі по напрямку руху мотоцикла під керуванням ОСОБА_6 .

Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства»).

Обгрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть для винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі «Merabishvili проти Грузії»).

Тому цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Таким чином, у кримінальному провадженні є достатні дані, що свідчать про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив тяжкий злочини, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до восьми років.

Розглядаючи клопотання, суд відповідно до ст.178 КПК України врахував мету і підстави застосування запобіжного заходу, наявність обґрунтованої підозри та доказів у вчиненні ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення, його наслідки та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , а також його вік, стан здоров`я, ті обставини, що він вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп?яніння, передбачений ч.2 ст.286-1 КК України.

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу також врахував поведінку підозрюваного, який після наїзду на потерпілого втік із місця ДТП.

Слідчий суддя прийшов до висновку про існування на час розгляду справи в суді ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань на його користь, також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і вищенаведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують, а тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним, а у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеному вище ризику.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважав за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Врахувавши особу підозрюваного ОСОБА_6 , який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушив правила дорожнього руху та підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, його наслідки для малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , поведінку ОСОБА_6 після вчиненої ДТП та залишення ним місця ДТП, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, його майновий стан та сімейний стан, а також наявність вищенаведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду від 09.08.2022 та застосувати до підозрюваного за ч.2 ст.286-1 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КЛІК України або змінити ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду від 09.08.2022 шляхом зменшення розміру застави з визначенням такого від 20 до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка буде помірною для підозрюваного ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_7 посилається на те, що слідчий суддя у свою чергу безпідставно погоджується із зазначеними ризиками, та вказує про існування аналогічних на час розгляду справи в суді ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів на свою користь, також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і вищенаведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об?єктивно існують, а тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним, а у разі обрання більш м?якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеному ризику.

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, на думку захисника, не містить жодних доказів того, що ризики реально існують та дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені статтею 177 КПК України, самого посилання на такі ризики очевидно недостатньо для того щоб у слідчого судді були законні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартого, тому підлягають спростуванню з наступних причин.

Припущення слідчого, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування є, на думку захисника, безпідставним.

Оцінюючи можливість існування такого ризику, судом не врахована позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до якої «ризик» переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку.

Це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув?язнення.

У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість підозрюваного, його моральні переконання, майновий стан тощо.

ОСОБА_6 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався.

Згідно характеристики від 08.08.2022, яку видав виконком Дубівської селищної ради с. Калини, в якій вказується, що скарг на даного громадянина та його сім?ю не надходило.

Окрім цього, підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації в АДРЕСА_1 , де проживає в громадянському шлюбі з ОСОБА_13 та двома малолітніми дітьми - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебувають на його повному утриманні, фактично ОСОБА_6 єдиний годувальник своєї сім?ї, оскільки його співмешканка не працює.

Зазначені обставини у своїй сукупності підтверджують наявність у ОСОБА_16 міцних соціальних зв?язків, що може слугувати підставою для зміни застосованого щодо нього запобіжного заходу на більш м?який шляхом скасування ухвали слідчого судді Тячівського районного суду.

Прокурором чи слідчим в судовому засіданні не додано жодного доказу, який хоч якось давав би підстави дійти висновку, що ОСОБА_6 має намір переховуватися від слідства.

Слідство не володіє доказами придбання квитків для виїзду підзахисного з місця проживання та/або оформлення ним закордонних паспортів, у розпорядженні слідчого відсутні показання «співучасників» чи свідків про такі наміри підозрюваного.

Тим більше, що ризику переховування додатково можна запобігти шляхом покладення на ОСОБА_6 обов?язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5)не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6)пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7)докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну;

9)носити електронний засіб контролю.

Наступним ризиком, на який вказує слідчий суддя, є незаконний вплив на свідків з метою зміни ними показань на свою користь.

Оцінюючи даний ризик, слід врахувати, що у кримінальному провадженні вже допитаний потерпілий, ключовий свідок ОСОБА_17 , який під час ДТП перебував разом із підозрюваним.

Показання свідка внесені до протоколу допиту відповідно до ст.104 КПК України, який міститься в матеріалах кримінального провадження, тому у випадку зміни свідком своїх показань на користь підозрюваного, свідку може загрожувати кримінальна відповідальність, що фактично усуває вказаний ризик.

Такому ризику можна запобігти шляхом покладення на ОСОБА_16 обов?язку утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею.

ОСОБА_6 не вдасться перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, адже всі зібрані по справі докази перебувають під повним контролем та володінням органу досудового розслідування та прокуратури.

Зокрема, вилучений мотоцикл «SK 250GY-5» переданий на зберігання до спецмайданчику, велосипед потерпілого синього кольору з маркуванням «СUBЕ» зберігаються в порядку ст.100 КПК України.

09.08.2022 ухвалою Тячівського районного суду на вищевказані речові докази накладено арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Щодо завідомо непомірної застави для підозрюваного захисник вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підзахисного, тому як при визначенні розміру застави слідчий суддя не врахував майнового та сімейного стану підозрюваного.

ОСОБА_6 офіційно не працює, час від часу займається ремонтними та деревообробними роботами в межах с. Калини, його щомісячний заробіток становить від 5000 до 9000 тисяч гривень.

На його утриманні перебуває жінка та двоє малолітніх дітей.

Матеріальне становище підозрюваного навіть теоретично не дозволяє внести заставу в такому розмірі.

В оскаржуваній ухвалі жодним чином не обґрунтовано виключність випадку необхідності застосування застави у розмірі, який перевищує передбачений нормою КПК.

Аналізуючи ухвалу слідчого судді, можна дійти висновку, що розмір застави, який визначено ОСОБА_6 , завідомо непомірна сума для нього, що є порушенням ч.4 ст.182 КПК України.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, фінансового стану підзахисного, даних про його особу, захисник вважає, що визначена слідчим суддею застава в наведеному вище розмірі є завідомо непомірною для нього, а тому, виходячи з вимог ч.4 та п.2 ч.5 ст.182 КПК України про межі розміру застави щодо осіб, які підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, визначений розмір застави для ОСОБА_6 має бути в межах від 20 до 30 розмірів мінімальних заробітних плат, яка буде достатньою для забезпечення його належної процесуальної поведінки у разі її внесення підозрюваним.

Слідчий суддя помилково поклала в основу свого рішення тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним.

Запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, а не мірою покарання.

Чинний КПК чітко вказує, що тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не повинно бути «загальним правилом», слід виходити з презумпції залишення особи на свободі і якомога ширше застосовувати альтернативні запобіжні заходи, які не пов?язані з позбавленням волі.

Дане апеляційне провадження розглядається за відсутності сторони захисту, неявка учасників якої, з огляду на положення ст.ст. 405,422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду; захисником ОСОБА_18 заявлено в поданій ним апеляційній скарзі клопотання про розгляд даної справи без його та підозрюваного ОСОБА_6 участі.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 на заперечення проти поданої захисником ОСОБА_7 зазначеної вище апеляційної скарги, вивчивши матеріали даного кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.117 КПК України застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мету і підстави застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.

Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 176,177,178,183,193,194,197 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені законом ризики, зокрема того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань на його користь, також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і вищенаведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують, а тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним, а у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеному ризику.

Вищевказані висновки слідчого судді апеляційний суд вважає такими, що узгоджуються з вимогами закону, апеляційним судом визнаються доведеними та належним чином обґрунтованими.

З урахуванням доведеності вищевказаних ризиків, апеляційний суд також, обґрунтованим вважає й висновок слідчого судді про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому також обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а також взято до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 .

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину складає від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і тільки у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, визначаючи щодо ОСОБА_6 розмір застави, в повній мірі врахував вказані норми закону, фактичні обставини даної справи та особу підозрюваного.

В той же час, слідчий суддя, визначаючи заставу в розмірі триста прожиткових мінімумів для працездатних осіб - 744 300 грн, навів у своїй ухвалі підстави, з яких дійшов висновку, що саме такий розмір здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, співставив його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, його матеріальним станом та тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Такий розмір застави, на думку апеляційного суду, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його необґрунтованим або недостатнім, не існує.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177,178,182,182,183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.08.2022 щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: