В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000614 від 27 листопада 2019 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Широка Гребля, Хмільницького району, Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого, 29.10.2018 вироком Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки, та застосуванням ст.76 КК України; 29.01.2020 року вироком Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст.152 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, 10 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.121 КК України;
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, 27.11.2019 близько 18:00 години спільно із особою матеріали кримінального провадження відносно якого виділенні в окреме провадження, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння перебуваючи в середині будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи явну протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, діючи спільно, з прямим умислом, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , нанесли їх останньому за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 будучи в одній із кімнат вищевказаного будинку підійшов до ОСОБА_6 , який лежав на ліжку та наніс йому біля 4 (чотирьох) ударів поспіль кулаком правої руки в обличчя, а після цього через нетривалий час схопив його руками за комір куртки, у яку був одягнений потерпілий та стягнув його з ліжка на підлогу, де знову умисно наніс йому один удар ногою в живіт та один удар правою рукою по обличчю. Далі ОСОБА_3 та особа матеріали кримінального провадження відносно якого виділенні в окреме провадження вивели ОСОБА_6 з будинку та посадили його на лавку біля будинку, де ОСОБА_3 умисно наніс потерпілому біля 3 ударів в область голови коліном правої ноги, внаслідок чого той впав на землю.
Коли ОСОБА_6 лежав спиною на землі, то до нього підійшла особа матеріали кримінального провадження відносно якої виділенні в окреме провадження, яка усвідомлюючи явну протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння тілесних ушкоджень нанесла ОСОБА_6 три удари ногою рухом зверху донизу по обличчю та два удари таким же способом ногою в область живота.
Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 та особи матеріали кримінального провадження відносно якого виділенні в окреме провадження потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкоджень у вигляді забою головного мозку важкого ступеню (субдуральних гематом зліва, внутрішньомозкових гематов в скронево-потиличних ділянок зліва та субарахноїдального крововиливу), перелом кісток носу. Забиття мяких тканин обличчя (рани, садна, синці), тупа травма грудей - перелом 4,5 ребер зліва, забиття мяких тканин спини та попереку (садна, синці), забитя мяких тканин кінцівок (садна синці).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 16 від 22.04.2020 забій головного мозку важкого ступеню є ушкодженням, що небезпечне для життя в момент заподіяння, тому зазначена черепно-мозкова травма належить до тяжких тілесних ушкоджень. Тупа травма грудей (перелом двох ребер) - належить до ушкоджень середньої тяжкості. Забиття м`яких тканин кінцівок (синці та садна) - легкі тілесні ушкодження.
Досудовим слідство дії, ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб.
В ході судового розгляду між процесуальним керівником прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого, у присутності його захисника ОСОБА_5 , у відповідності до ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, 28 листопада 2022 року укладено угоду про визнання винуватості.
Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 121 КК України та погодженого сторонами призначення обвинуваченому відповідного покарання з урахуванням відсутності обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_3 тобто рецидив злочинів, та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та наявності кількох обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.
Відповідно до змісту укладеної угоди сторони погодили, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 121 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів та має значну суспільну небезпеку, а обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Таким чином, сторони узгодили, що ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та йому слід призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 та ч.1 ст.71 КК України та призначити остаточне покарання у вигляді 7 років 2 місяців позбавлення волі.
Згідно з оголошеною в судовому засіданні промовою прокурора, останній просив застосувати до обвинуваченого узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяців із застосування приписів ст.70 та ст.71 КК України.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою надав згоду прокурора на укладання угоди про визнання винуватості із обвинуваченим ОСОБА_3 , а також зазначив що будь яких претензій до останнього не має, тобто погодився із призначенням обвинуваченому покарання згідно умов угоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 усно клопотали перед судом про затвердження зазначеної угоди та про призначення узгодженої сторонами міри покарання. Обвинувачений ОСОБА_3 повідомив суду, що він розуміє надані йому законом права, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.
Заслухавши думку прокурора, захисника та показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, шляхом постановлення обвинувального вироку зважаючи на наступне.
Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
За приписами ч. 2, 5 цієї ж статті угода про визнання винуватості може ініціюватися прокурором або підозрюваним чи обвинуваченим у будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з ч. 3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
На підставі положень ст. 475 КПК України, судове провадження на підставі угоди закінчується ухваленням вироку за наявності для цього всіх процесуальних передумов.
Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Угоду подано до суду в установлений процесуальним законом строк. Отже, законодавчих обмежень щодо можливості укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні не вбачається.
На виконання вимог ч. 4 ст.474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують з відповідними процесуальними правами; цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; цілком розуміє характер обвинувачення, в якому він визнає себе винуватим; цілком розуміє вид покарання, яке буде до нього застосоване.
З метою дотримання приписів ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд переконаний, що укладена угода відповідає за своїм змістом вимогам ст. 472 КПК України та містить визначення сторін, які її уклали, формулювання обвинувачення і його правову кваліфікацію з зазначенням відповідної статті КК України, істотні для цього кримінального правопорушення обставини, підтвердження беззастережного визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, узгоджене покарання у виді 7 років 2 місяців позбавлення волі з застосування судом вимог ст. 70, 71 КК України. Також угода містить згоду обвинуваченого на призначення покарання, наслідки укладення і затвердження угоди за ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди за ст. 476 КПК України, дату укладення і підписи сторін.
Пом`якшуючими обставинами за ст. 66 КК України є щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючими обставинами за ст. 67 КК України є рецидив злочинів, та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням вищевикладеного, суд переконався, що угода про визнання винуватості від 28.11.2022 може бути затверджена, тоді як підстав для відмови у затвердженні цієї угоди, визначених у ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості від 28.11.2022, визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України та призначення йому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим у ст. 65 КК України, у виді 7 років 2 місяців позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст.121 КК України та застосовує положення ст.70, 71 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Доля речових доказів вирішується судом відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 50, 65-67, 121 КК України, ст. ст. 368, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ОСОБА_3 та прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 28.11.2022 року у кримінальному провадженні за № 0000614 від 27.11.2019 року.
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного цим вироком та покарання призначеного за вироком Жмеринського міськрайонного суду від 29.01.2020 призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жмеринського міськрайнного суд від 29.10.2018 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у вигляді 7 років 2 місяців, позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: наливочку зі слідами речовини бурого кольору, камуфляжну куртку, футболку зеленого кольору, шапку зеленого кольору із слідами на них речовини бурого кольору, які зберігається у камері зберігання речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, Вінницькому апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1