Справа № 462/1972/23
провадження 1-кс/462/524/23
У Х В А Л А

22 березня 2023 року слідча суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000089 від 20.03.2023, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановила:

Дізнавач СД відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на посвідчення водія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання дізнавач покликається на те, що 19.03.2023 до Відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення від працівника патрульної поліції Колядко згідно якого близько 22.20 год. 19.03.2023 на пл. Двірцевій, 1 у м. Львові, було зупинено автомобіль марки «Фіат», водій якого ОСОБА_5 , надав під час перевірки документів посвідчення водія НОМЕР_1 видане на його ім`я, яке згідно бази ІПНП видане на іншу особу.

20 березня 2023 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

20.03.2023 вилучене посвідчення водія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 було визнане і долучене до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову чи можуть настати інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також враховуючи те, що по вилученому посвідченню необхідно призначити відповідну експертизу, просить задоволити подане клопотання.

Дізнавач та прокурор в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання, однак просять проводити розгляд клопотання за їх відсутності та за відсутності володільця вилученого майна, клопотання підтримують в повному обсязі та просять таке задовольнити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду даного клолпотання слідчою суддею не здійснювалась.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя виходила з наступного.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається 1) з метою забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження встановлено, що 20.03.2023 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (кримінальне провадження №0000089).

З протоколу огляду місця події від 20.03.2023 вбачається, що в ході огляду було вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 .

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно постанови про визнання речових доказів від 20.03.2023 посвідчення водія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 визнано і долучено до кримінального провадження №0000089 від 20.03.2023 у якості речового доказу.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що вказане посвідчення водія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження триває, тому суд дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання дізнавача з метою збереження вказаних речових доказів.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України слідча суддя, -

постановила:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилучено під час проведення огляду місця події від 20.03.2023, на пл.Двірцевій, 1 у м. Львові.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1