ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1523/23 Справа № 184/1989/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

10 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції з

Ордженікідзевського міського суду

Дніпропетровської області),

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції з

Ордженікідзевського міського суду

Дніпропетровської області)

Обвинуваченого: ОСОБА_8 (в режимі відео конференції з

ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 березня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 березня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 травня 2023 року.

Із вказаним судовим рішенням не погодився обвинувачений та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить змінити запобіжний захід на домашній арешт. На обґрунтування своїх вимог вказує, що судом не прийнято до уваги, що він офіційно працевлаштований, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні батьків пенсійного віку та раніше перебував під домашнім арештом.

Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. На обґрунтування своїх вимог вказує, що до клопотання про продовження строку тримання під вартою, прокурором не додано жодного належного та допустимого доказу, що до обвинуваченого не може бути застосований інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою. Судом не враховано, що в клопотанні прокурора відсутнє обґрунтування ризиків, які прокурор вважає встановленими.

Вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 . Так, обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце роботи та постійне джерело доходу, позитивну характеристику за місцем роботи та має постійне місце мешкання.

Батьки обвинуваченого показали, що фінансової можливості внести заставу у них немає, однак вони зможуть забезпечити утримання та проживання ОСОБА_8 за місцем його постійного проживання.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 протягом тривалого часу, а саме з 06.09.2021 року, перебуває під вартою та упродовж всього періоду під час продовження строків тримання під вартою, суд посилається на одні й ти самі підстави без додаткового обґрунтування, без наведення жодних додаткових підстав.

Зазначає, що ОСОБА_8 не має доступу до доказів у справі, оскільки вони вже приєднанні до матеріалів кримінального провадження. Більш того, перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_8 жодного разу не порушив покладених на нього обов`язків. Вказує, що жоден заявлений ризик не доведений належними доказами.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з корисливих мотивів, крім того розбійному нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з проникненням у житло, поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

14.08.2021 року до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, зокрема переховуватись від суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

У клопотанні прокурора про продовження дії запобіжного заходу, належним чином обґрунтована наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд, першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку тримання під вартою, той факт, що ОСОБА_8 вчинив інкримінований злочин у стані алкогольного сп`яніння, з особливою жорстокістю, що потягло за собою настання смерті літньої жінки та обґрунтовано прийшов до висновків про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегією суддів, при перевірці законності та доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано характер скоєного кримінального правопорушення згідно пред`явленого обвинувачення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який не одружений, має середньо-спеціальну освіту, не має утриманців, вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , відсутність доказів та медичних відомостей, які б виключали можливість перебування обвинуваченого під вартою.

Також, колегією суддів, враховано наявність ризиків, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи, що за інкримінований йому злочин передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, впливати на свідків кримінального провадження, оскільки останні судом не допитані.

Колегія суддів зазначає, що заявлені ризики є вкрай вірогідними та на даний час дають беззаперечні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково, тобто, поза всяким сумнівом, здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що у ОСОБА_8 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків.

Враховуючи наявні дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 та вимоги діючого законодавства України, колегія суддів вважає виправданим саме такий обраний запобіжний захід, оскільки обставини інкримінованого кримінального правопорушення та наявні ризики дають підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Колегія суддів не вбачає на даний час, надмірної тривалості тримання обвинуваченого під вартою, оскільки приймає до уваги тяжкість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення з сукупністю ризиків встановленими судом першої інстанції та даними про особу останнього.

На даний час, таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 березня 2023 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді