Єдиний унікальний номер 205/7267/22
1-кп/205/959/22
У Х В А Л А Єдиний унікальний № 205/7267/22
28 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу її підзахисному у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічній час, оскільки на день розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст.177 КПК України, не підтверджуються.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.
Потерпілий не заперечував проти задоволення клопотання адвоката.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, обґрунтовуючи тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати та залишаються не допитаними свідки.
Суд, вислухавши доводи захисника, думку обвинуваченого, прокурора, потерпілого, приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Виходячи із змісту ст.ст. 177, 183, 199 КПК України, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та підтверджуватися відповідними доказами.
Так, встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 13 квітня 2023 року включно.
Суд звертає увагу, що запобіжний захід має на мету забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимий, вчинив інкриміноване органом досудового розслідування кримінальне правопорушення в період іспитового строку, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого не надано.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються.
Крім того, враховує підстави за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.
Також, суд враховує, що на час розгляду даного клопотання існує ризик незаконного впливу на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, з боку обвинуваченого.
Отже, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, на даний час, у зв`язку із тим, що в Україні діє воєнний стан, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, а навпаки з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, оскільки військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Отже, враховуючи наявність ризиків вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання щодо зміни запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст.110, 177, 331, 369, 371 КПК України, суд,-
В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби відмовити.
Повний текст ухвали складений і оголошений учасниками судового провадження 30.03.2023 року о 14.30 год.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1