Справа № 713/2063/22
Провадження №1-кп/713/179/22
Вирок
Іменем України

30.11.2022 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28.06.2022р. за №0000243 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Вижницького районного суду від 23.07.2014 за ст.186 ч.2, ст. 121 ч.2 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 26.06.2022р. близько 20:00 год., під час дії воєнного стану, який введений на території України Указом Президента України від 24.02.2022р. та продовженого Указом Президента України від 14.03.2022р. та затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022р., продовженого Указом Президента України від 17.05.2022р. та затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022р., умисно, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення в АДРЕСА_1 викрали велосипед марки «Pegasus», який належав ОСОБА_6 , вартістю 5580 грн., після чого з місця вчинення крадіжки зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши шкоду ОСОБА_6 у вказаному розмірі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він дійсно під час діє воєнного стану, 26.06.2022р. близько 20:00 год. в м.Вашківці по вул.Черемошській викрав велосипед марки «Pegasus», який належить ОСОБА_6 . У вчиненому кається, просить його суворо не карати. Вказав, що завдану шкоду відшкодував повністю. Вартість викраденого майна та обставини вчинення інкримінованого правопорушення ним не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд кримінального провадження у її відсутності. Зазначила, що шкода їй відшкодована у повному обсязі. Претензій до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники судового провадження прокурор, обвинувачений та потерпіла не оспорюють фактичні обставини провадження і правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Інкримінований ОСОБА_4 злочин, згідно ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин.

Пом?якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами суд вважає активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він не заперечував свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушеня, та його щире каяття, яке полягає в тому, що він жалкує про вчинене, готовий понести покарання. Крім того, пом`якшуючою покарання обставиною, суд також знаходить і відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_4 обставиною суд знаходить рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 , вчинив інкриміноване умисне кримінальне правопорушення під час непогашеної судимості, яку він мав, будучи засудженим вироком Вижницького районного суду від 23.07.2014р. за ч.2 ст.186 та ч.2 ст.121 КК України (за вчинення умисних злочинів) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він по місцю проживання характеризується позитивно, на Д-обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, але працює по найму.

Таким чином, обираючи вид та мiру покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність 2-х обставин, які пом`якшують покарання, та обставину, яка це покарання обтяжує; дані про особу обвинуваченого.

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України пов`язаного із ізоляцією від суспільства, у виді позбавлення волі з визначенням покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі цього виду покарання з огляду на те, що досліджені обставини у своїй сукупності з даними про особу обвинуваченого дають підстави для застосування вказаної статті.

На думку суду саме обрані судом вид та міра покарання є необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого і недопущення в подальшому вчинення злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, та буде відповідати принципам законності, справделивості та індивідуалізації кримінального покарання.

Разом з тим суд знаходить, що вчинення обвинуваченим нового умисного злочину, після того, як він був засудженим за вчинення умисних злочинів - беззаперечно свідчить про стійку протиправну поведінку обвинуваченого, який на шлях виправлення не став, не зробив для себе висновків і після звільнення з місця позбавлення волі знову вчинив умисний злочин. Тому звільнення від відбування покарання з випробуванням не сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів. Виходячи з викладеного суд не знаходить підстав для застосування статей 75, 76 КК України при призначення покарання обвинуваченому.

Долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 та ст.124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст..69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити обрану тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 06 вересня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 755,12 грн.

Речові докази по справі:

Велосипед марки Pegasus, який згідно розписки від 30.06.2022р. передано на зберігання ОСОБА_6 залишити власнику ОСОБА_6 .

Відеозаписи, які знаходяться на DVD-R, та які згідно 3-х постанов від 05.07.2022р. слідчого ОСОБА_7 визнанннано речовими доказами та прилучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, представнику потерпілого.

Суддя ОСОБА_8