КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Яготинського районного суду Київської області від 04.08.2022, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка Обухівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.
На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 17.10.2020, близько 22 години 50 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки "Renault Safrane", номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 124... 130 км/год. по вулиці Шевченка міста Яготин Київської області, в напрямку до Залізничного вокзалу, в порушення вимог пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив злочинну самовпевненість, не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також, порушуючи вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.», під час виконання маневру обгону, виїхав на зустрічну смугу руху, значно перевищивши дозволену швидкість руху в населеному пункті, внаслідок чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_10 , який рухався попереду в попутному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події.

Смерть ОСОБА_10 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок, що супроводжувалася переломами кісток скелету, ушкодженням внутрішніх органів, внутрішньою та зовнішньою кровотечами.

Грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 2.3 б), д), 12.4 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді загибелі потерпілого ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Прокурор Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_7 на виконання вироку. У решті вирок залишити без змін.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Вказує, що судом не враховано, що наслідки даного злочину смерть потерпілого ОСОБА_10 є тяжкими і незворотніми, тому навіть позитивна характеристика ОСОБА_7 за місцем проживання не може бути визнана вмотивованою підставою для застосування до нього положень ст. 75 КК України. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що вчинене кримінальне правопорушення належить до суспільно небезпечних злочинів у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, а тому позиція потерпілої щодо покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене, не є вирішальною при вирішенні цього питання судом.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, наявності обставин, які пом`якшують покарання відшкодування шкоди, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, які обтяжують покарання, позиції потерпілої правильно визначив йому розмір покарання та обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Також, суд першої інстанції при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_7 положень ст.75 КК України врахував позицію потерпілої, яка в судових дебатах вказала, що претензій до обвинуваченого не має та просила суд призначити обвинуваченому покарання із звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України.
Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
Висновки суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованими та узгоджуються з вимогами ст.75 КК України.
Будь-яких обмежень щодо застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.
В судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_6 заперечувала проти апеляційної скарги, просила залишити вирок суду без змін, заявила, що обвинувачений відшкодував завдану їй шкоду, а тому тому вона жодних претензій до нього не має.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання до реального відбування не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Яготинського районного суду Київської області від 04.08.2022 щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3