Справа № 539/2278/22
Провадження № 1-кп/539/53/2023
УХВАЛА

18.01.2023 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває вказане кримінальне провадження. Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання, в якому просила продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання послалась на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з моменту обрання обвинуваченому запобіжного заходу не зменшились і не перестали існувати. Також зазначила, що метою продовження застосування саме такого запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просили змінити запобіжний захід на домашній арешт. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що його мати доглядає за дитиною-інвалідом. Він є єдиним годувальнимком у родині. Заслухавши клопотання, думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує наступне. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років.

Судом при зміні ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Встановлені раніше судом ризики: переховуватися від суду (з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, вагомість доказів на підтвердження їх вчинення, неодноразову неявку до суду без поважних причин); впливу на свідків та обвинуваченого ОСОБА_7 (ще не допитані в ході судового розгляду); вчинення іншого кримінального правопорушення (враховуючи характер та суспільну небезпечність злочинів, у вчиненні яких обвинувачується), не зменшилися і наразі продовжують існувати. Щодо доводів ОСОБА_4 в частині того, що його матір доглядає за братом, що має інвалідність, а він є єдиним годувальником у родині. Суд не надає оцінку таким доводам обвинуваченого, оскільки вони не підтверджені жодними доказами. На думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на цій стадії судового розгляду. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

Суд також вважає за необхідне залишити раніше застосовану разом з запобіжними заходами у виді тримання під вартою заставу, не вбачаючи підстав для її скасування чи зміни розміру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183,194, 197, 331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ: Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме з 18.01.2023 по 18.03.2023 включно. Залишити ОСОБА_4 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74 430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень 00 копійок. У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це прокурора та/або суд. З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: -прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; -не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора, суду; -повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; - утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_7 . Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави. Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, обвинуваченим з моменту вручення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику, прокурору, а також направити її до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань №23». Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 00 хвилин 20.01.2023.

Суддя ОСОБА_1