Справа № 297/87/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2022 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000870 від 14.11.2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із освітою 7 класів, неодруженого, непрацюючого, судимого 19.04.2022 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки,

за ч. 2 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
05 серпня 2017 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись в громадському місці, у дворі кафе-магазину, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , умисно з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх караність, нехтуючи присутністю сторонніх осіб з метою спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклої сварки, заподіяли потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканцю м. Берегове, Окремий Хутір, тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_7 , наніс удар лівою рукою в область обличчя потерпілого. Після чого, ОСОБА_5 наніс удар по правому плечу руки потерпілого, ОСОБА_4 , знаходячись позаду потерпілого наніс удар бокалом з під пива в область голови потерпілого, після чого ОСОБА_6 , який теж знаходився позаду потерпілого вдарив його пляшкою з під пива в область голови, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої потиличної ділянки голови, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком експерта №157 від 08.08.2017 року та втративши свідомість впав на землю. В результаті вказаних дій нормальна робота закладу була припинена на 10-15 хвилин.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив усі обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема факт нанесення ударів потерпілому.

У розумінні вимог ст.ст. 52, 53 КПК України, участь захисника у даному кримінальному провадженні не є обов`язковою.

Захисник ОСОБА_8 подав заяву, згідно якої ним повідомлено про зупинення його права на зайняття адвокатською діяльністю.

Обвинуваченим ОСОБА_4 перед судом не ставилося питання щодо його бажання мати захисника на час розгляду даного кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_7 подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, підтримав покази, дані ним під час досудового розслідування в повному обсязі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має та просить покарати згідно чинного законодавства (том 2 а.с. 142).

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які його характеризують.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України слід визнати його щире каяття.
Як особа ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно (том 2 а.с. 14), на обліку у психіатра та нарколога не перебуває (том 2 а.с. 6, 19).

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлені.
Відповідно до вимоги про судимість ОСОБА_4 засуджений 19.04.2022 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України доведена повністю.
Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року визначено, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, врахувавши особу винного, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обставини, що обвинувачений, офіційно не працевлаштований, що свідчить про його небажання приносити користь суспільству, був засуджений за вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із застосуванням насильства, за яке відбуває покарання у виді позбавлення волі реально, та яке не відбув, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі та за правилами ст.ст. 70 та 71 КК України, а саме повністю зарахувати відбуте покарання за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.04.2022 року та частково приєднати невідбуте покарання за вказаним вироком до призначеного за цим вироком покарання.
Суд вважає, що таке основне покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи відсутні.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_4 повністю зарахувати відбуте покарання за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.04.2022 року, а саме: строк попереднього ув`язнення з 21:00 години 16 жовтня 2019 року до 21:00 години 15 грудня 2019 року та з моменту взяття його під варту з 15:00 години 23 лютого 2022 року.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_4 частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.04.2022 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення через Берегівський районний суд Закарпатської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН