Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 518/34/21
Номер провадження: 1-кп/511/44/22
13 грудня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

за участю:прокурора ОСОБА_12 ,

потерпілої ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченого адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

обвинуваченого - ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ширяеве, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, з повною середньою освітою закінчив 12 класів, не одруженого, працюючого не офіційного, маючого 7 дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України.

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000175 від 21.10.2020 року,-

В С Т А Н О В И В:
21.10.2020 о 12:35 у ОСОБА_18 , який перебував на присадибній ділянці за адресою АДРЕСА_2 за місцем проживання співмешканки ОСОБА_19 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_20 , з приводу конфліктних відносин між ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , виник злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя громадянина ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_18 , усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_20 , перебуваючи на присадибній ділянці, під час розмови з останнім, тримаючи в руках мисливську рушницю марки «ІЖ-58», яку приніс з собою, умисно зробив прицільний постріл у правий бік тулуба ОСОБА_20 , в результаті чого останній впав на землю, чим спричинив останньому вогнепальне поранення грудної клітини та черевної порожнини. Після вказаної події, ОСОБА_18 , кинув рушницю на землю та з місця скоєння злочину зник. В результаті вогнепального пострілу ОСОБА_20 отримав тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого вогнепального дробового ушкодження правої половини грудної клітини з розтрощенням правої долі печінки та нижньої долі правої легені з крововиливом до 300мл., крові у праву плевральну порожнину, дефект VI-VII ребра на рівні правої кістково -хрящової частини до 2,5 см., дефект XI ребра на рівні правої біля стовбурної лінії.
Від зазначених травм ОСОБА_20 помер в Ширяївській ЦРЛ. Смерть ОСОБА_20 знаходиться у прямому зв`язку з вогнепальним дробовим проникаючим ушкодженням грудної клітини справа з ушкодженням внутрішніх органів та наступила від шоку.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 вину свою у навмисному вбивстві ОСОБА_20 визнав частково та не оспорюючи, що саме він здійснив постріл в ОСОБА_20 , стверджував що здійснив вказане не умисно, спочатку стверджуючи, що вбивство останнього здійснив покійний батько ОСОБА_20 ОСОБА_21 , в подальшому змінив покази та стверджував, що він вбивати не хтів, а постріл він здійснив випадково під час боротьби та після того як битою отримав удар по стволу рушниці.

При цьому обвинувачений суду пояснив, що він проживав в цивільному шлюбі з ОСОБА_22 , але 20.10.2020р між ними стала сварка, в результаті чого остання пішла від нього та повернулася жити до батьків, забравши речі, в чому їй допоміг її брат ОСОБА_23 . Він, намагаючись поговорити з ОСОБА_24 , того ж вечора 20.10.2020р., приїхав до їх будинку на машині, до нього вийшла ОСОБА_25 , з якою вони разом поїхали до магазину та купили пляшку горілки та повернулися до дому ОСОБА_26 . ОСОБА_27 , побачивши це, вибігла та розбила пляшку горілки. Ніяких сварок не було, він хтів взяти у них сірники і для цього стукав у вікно, але вони всі вибігли і почали сваритися, йому погрожував та махав битою його тесть. З ОСОБА_24 в той вечір він говорив з телефону її сестри ОСОБА_28 , набирав кілька разів, оскільки на його телефон вона не відповідала. Вранці біля 04-00год 21.10.2020р. його сусід ОСОБА_29 відвіз його до ОСОБА_30 на заправку, оскільки всю ніч він слухав музику та тому в нього в автомобілі сів його акумулятор. Біля 7 години ранку, вони з ОСОБА_29 повернулися додому та біля 09:00-10:00 пішли до ОСОБА_26 , оскільки там були поминки та його запросили ОСОБА_31 та ОСОБА_32 (його колишня дружина), на поминках були приблизно 20 хвилин. Він на поминках не пив, з ОСОБА_24 розмовляв спокійно, з ОСОБА_23 ніяких конфліктів не було. Потім він поїхав в Ширяїво без будь якої мети, по дорозі зустрів ОСОБА_33 та ОСОБА_28 , завіз їх в Ширяєво, вони пропонували випити, та він відмовився та поїхав в село Маяки. В нього знову сів акумулятор, він залишив машину на горі біля села Яринославка, пішов додому там покормив свою собаку, побачивши чужих собак, взяв рушницю, зарядив її та хотів по них постріляти. Коли він був на краю городу Сиротюків, вийшов ОСОБА_23 , запитав причину чого він тут ходить, почав казати щоб він не приходив, висловлювався образливими словами на його адресу, розмова відбулася на відстані, а потім він підходив ближче. При цьому ОСОБА_23 вийшов одразу з битою. Він попросив покликати ОСОБА_34 , та ОСОБА_23 вдарив його битою по нозі, тому він один раз зробив постріл в землю в бік в 1 метрі від нього, щоб налякати ОСОБА_23 . Перший постріл відбувався на відстані 2-3 метри, коли стояли один від одного, потім вони стали наближатися один до одного. Денис знову намагався вибити рушницю битою та попав по рушниці в результаті чого він ОСОБА_23 вистрелив в плече. Все це було на відстані двох метрів. Потім ОСОБА_23 пішов до криниці та біля вишні впав на землю. А він кинув рушницю та підбіг до ОСОБА_23 , який був в крові та його почало трусити. В цей час на двір вибігли батько ОСОБА_23 та ОСОБА_35 , почали кричати, батько взяв рушницю, та здійснив в бік один постріл, який влучив в заднє скло автомобіля, який стояв в дворі. Після чого він втік додому, потім пішов до лісу,там посидів, а пізніше пішов до ОСОБА_32 та все їй розповів, поїхав до матері, куди прийшли сестри. Потім він самостійно поїхав до поліції. Повідомив,що мисливську рушницю та набої знайшов на ОСОБА_36 ставку, марку не знає, вона була в нього біля місяця, про її існування знав тільки ОСОБА_23 , оскільки вони з ним стріляли в лісі.
Окрім того, обвинувачений суду повідомив, що коли 20.10.2020р. він разом з ОСОБА_22 та ОСОБА_20 був у м. Одеса де йому погрожувала група невідомих чоловіків у зв`язку з несплатою заборгованості з аліментів на користь спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_18 та його дружини ОСОБА_32 ; а напередодні до нього вказані чоловіки навіть приїжджали до нього додому. Зазначив, що в ніч з 20.10.20 на 21.10.20 року він взагалі не вживав алкогольних напоїв, не спав, оскільки йому погрожували із-за несплати аліментів ОСОБА_37 , тому він був напружений. Жалкує про те, що сталося, зазначає, що був з ОСОБА_23 в гарних відносинах, разом працювали влітку, вбивати його не хтів.
Між тим, суд вважає, що крім частково визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, його вина за ч.1 ст.115 КК України та в навмисному вбивстві потерпілого ОСОБА_20 підтверджується дослідженими по справі доказами, зокрема показами потерпілої та свідків, письмовими доказами, висновками експертиз.

Так, допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_13 суду пояснила, що в ніч з 20 на 21 жовтня 2020 року ОСОБА_18 знаходився біля воріт їх будинку і хотів, щоб її сестра ОСОБА_38 з ним поговорила, але та вона відмовилась, тому він стукав у вікна і кликав її. З ним на вулиці була її інша сестра - ОСОБА_28 , вони біля воріт пили разом з ОСОБА_39 горілку. Джулига телефонував до ОСОБА_40 , вони спілкувались 15 хвилин по телефону, розмову чули вона та ОСОБА_23 . Під час цієї розмови обвинувачений сказав, що застрелить ОСОБА_23 , вказана запис є на телефоні у Ані, та її копію ОСОБА_35 віддала слідчому. Тієї ночі ОСОБА_18 біля їх будинку був тривалий час, вона виходила до нього та просила його поїхати. Також до ОСОБА_18 виходив ОСОБА_23 та батько ОСОБА_41 , вона намагалася забрати сестру ОСОБА_28 , але та не захотіла та поїхала з ОСОБА_18 , це було біля двух-трьох години ночі. Зранку, 21.10.2022 року о 07:50 ранку Денис повіз її на роботу, ОСОБА_35 та батько хотіли піти до поліції та писати заяву на обвинуваченого з приводу погроз в бік ОСОБА_23 . О 12:30 годин їй зателефонував батько та сказав, що ОСОБА_39 застрелив ОСОБА_23 . Після цього вона поїхала додому, де побачила, що машини в дворі не було і одразу поїхала до лікарні, де приблизно через 1 годину Денис помер в реанімації. Повідомила що батько їй розповідав про обставини того дня, а саме що батько, ОСОБА_23 та ОСОБА_35 були в цей день вдома. В момент пострілу батько та ОСОБА_35 були в будинку,а ОСОБА_23 на вулиці. Коли батько почув постріл, то вийшов на вулицю, та побачив як ОСОБА_39 із-за кухні здійснив постріл в ОСОБА_23 , потім перезарядив рушницю та направився до будинку. Батько сховався за кут, схопив ОСОБА_39 за ствол рушниці, впав та між ними почалася боротьба, в результаті якої стався постріл, який потрапив в заднє скло автомобіля Сиротюків. З будинку вибігла сестра ОСОБА_35 і накинулася на ОСОБА_39 , після чого той кинув рушницю та втік. У батька була хвороба нирок, але на той час він почував себе добре та після смерті ОСОБА_23 він відмовився від їжі та помер у віці 56 років. Також зазначила, що рушниця у ОСОБА_39 була 2-х ствольна, про це знали всі, оскільки він нею користувався та іноді стріляв просто без мети. Приблизно 10-12 років обвинувачений прожив спочатку з її старшою сестрою ОСОБА_32 , де в них народилися діти, а потім вони розійшлись та останні два роки він жив з її другою сестрою ОСОБА_24 . У продовж спільного життя ОСОБА_18 бив ОСОБА_42 , а потім ОСОБА_43 із-за ревнощів. Також потерпіла відмітила, що у ОСОБА_39 з братом ОСОБА_23 та батьком ОСОБА_41 раніше конфліктів не було. Денис був талановитим хлопцем, гарно співав, мав багато друзів та був доброю людиною.
Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що з ОСОБА_39 вони проживали 2 роки у цивільному шлюбі. 20.10.20р. з ранку, вона, ОСОБА_39 , її брат ОСОБА_23 , ОСОБА_44 і його дружина їздили за запчастинами в м. Одеса, потім повернулися, а потім того ж числа 20.10.20р. вона від нього пішла, тому що він ображав її. ОСОБА_45 у вечорі приїжджав до них до будинку, просив її повернутися до нього та погрожував, що застрелить ОСОБА_23 якщо вона до нього не повернеться. Це було біля 2-3 години ночі вже 21.10.2020р. Коли ОСОБА_39 був під вікнами їх будинку, до нього виходив її батько з ОСОБА_23 , просили його їхати додому, ніяких погроз в бік ОСОБА_45 не було. На неодноразові спроби поговорити з нею та стуки у вікно, до ОСОБА_39 з битою вийшов батько та попросив ОСОБА_39 піти або він викличе поліцію. Зранку 21.10.20 ОСОБА_39 і ОСОБА_46 прийшли до них додому на поминки матері, ОСОБА_45 знову просив її повернутися до нього. На кладовище вона з ОСОБА_23 вранці 21.10.2020р не пішли, хотіли йти з батьком пізніше, збиралися їхати до поліції писати на ОСОБА_39 заяву. Денис вийшов на вулицю, з вікна вона побачила як ОСОБА_23 з ОСОБА_45 розмовляли, в руках у ОСОБА_39 була рушниця, відстань між ними була приблизно 20 метрів. Вона бачила як ОСОБА_45 вистрілив в землю перший раз, а коли пролунав другий постріл, через 30-40секунд вона вже не бачила, оскільки після першого пострілу побігла на вулицю. Коли вони з батьком вибігли на двір, то ОСОБА_23 вже лежав на землі в крові, вона сіла поряд з ОСОБА_23 , а ОСОБА_39 пішов в їх сторону з рушницею. Вона сховалась в будинку, а батько з ОСОБА_45 почали боротися з тією рушницею, пролунав третій постріл в автомобіль батька, який потрапив в заднє скло. Потім ОСОБА_45 пустив рушницю та побіг, вони самі загрузити ОСОБА_23 в автомобіль не змогли, їм допоміг сусід, після чого вони поїхали до лікарні. Повідомила, що раніше між ОСОБА_39 та ОСОБА_23 конфліктів було. Після смерті ОСОБА_23 , того ж дня біля 19:00 години ОСОБА_39 зателефонував до неї та погрожував, що вб`є її. Між батьком та ОСОБА_23 конфліктів ніколи не було, а тим паче щоб його вбити. Підтвердила про те, що 20.10.20р. коли вони з ОСОБА_18 і ОСОБА_23 їздили до м. Одеси, то ОСОБА_45 підходили якісь чоловіки, але розмову вона не чула, але ОСОБА_47 нервував та повідомив їй, що це за заборгованості по аліментам. Зазначила, що батько вбити ОСОБА_23 не міг, оскільки під час другого пострілу вони з ним разом були ще в будинку. Підтвердила, що між ОСОБА_23 та ОСОБА_39 ніякого конфлікту не було.
Також свідок ОСОБА_19 суду продемонструвала свій мобільний телефон, відтворила звукозапис, яка була зафіксована на її телефоні 20.10.2020р. з 23-32хв та завдовжки 18хв, під час якої ОСОБА_18 сказав, що якщо вона до нього не повернеться він вб`є ОСОБА_23 .
Свідок ОСОБА_48 суду повідомила, що 20.10.2020 року ОСОБА_39 , ОСОБА_49 та ОСОБА_23 поїхали об 11 годині до міста Одеса за запчастинами, звідкіля повернулися ввечері. Зазначила, що коли вони повернулися з міста Одеси то зайшли повечеряти, все було добре, потім всі поїхали додому, але потім ОСОБА_38 пішла від ОСОБА_50 та повернулася в будинок до батька. Коли приїхав ОСОБА_18 на своєму автомобілі до них до будинку, вона вийшла до нього на вулицю, вони разом випили на капоті його автомобіля по 50 грам алкоголю. При цьому всі її інші родичі, а саме її сестри ОСОБА_51 та ОСОБА_38 , брат ОСОБА_23 та батько були вдома. ОСОБА_39 стукав у вікно та кликав ОСОБА_43 , але вона не хотіла виходити та повертатися до нього. Батько, ОСОБА_51 та ОСОБА_23 казали йому їхати додому. Денис просив ОСОБА_39 залишити родину в спокої, ОСОБА_18 ніхто не погрожував, сварок не було. При цьому вона чула ще 20.10.20р. як ОСОБА_39 погрожував вбити ОСОБА_23 . Вранці 21.10.2020р. ОСОБА_45 підвіз автомобіль до будинку ОСОБА_26 , хотів поговорити з ОСОБА_24 , але вона відмовилась. Біля восьмої години ранку 21.10.2020р. Джулига прийшов з ОСОБА_46 до них на поминки, він був без автомобіля, взяв цигарки у батька, вони трошки посиділи, алкогольних напоїв не вживали та пішли. Біля 9:30 ОСОБА_39 відвіз її, ОСОБА_42 та її доньку до ОСОБА_52 , вони з сестрою до батька вже не поверталися, а ОСОБА_45 поїхав. Про те, що ОСОБА_45 підстрелив ОСОБА_23 їй повідомили по телефону. Вони на таксі приїхали додому до батька, побачили що автомобіля немає, в дворі були наявні сліди крові. Як загинув ОСОБА_23 вона знає зі слів батька, а саме що обвинувачений зробив 3 постріли, спочатку в землю, потім в ОСОБА_23 , перезарядив рушницю і цілився в батька та ОСОБА_43 , а батько заховався за кут будинку та вирвав у ОСОБА_39 рушницю, після чого той втік. Батько з ОСОБА_53 завезли ОСОБА_23 до лікарні. Чому Обвинувачений застрелив ОСОБА_23 не знає, можливо він був ображений, що ОСОБА_23 з батьком його вигнали.
Свідок ОСОБА_54 суду повідомив, що він є сусідом ОСОБА_18 . Повідомив, що в день вбивства ОСОБА_23 він пас на горі в лісі худобу, та бачив там автомобіль ОСОБА_39 біля балки. Вранці того для він бачив ОСОБА_18 тільки біля 6 годині ранку, як він стояв з сусідом ОСОБА_46 та курив. Приблизно о 10 годині ранку він бачив ОСОБА_26 Тетяну і ОСОБА_42 , які йшли на цвинтар. Біля 12:30 він почув постріли, два одночасно та один після, це була метрів до 400 від нього. Більше ОСОБА_39 того дня він не бачив. У обвинуваченого зброю та мисливську рушницю ніколи не бачив, знав його як нормальну людину, завжди всім в селі допомагав та ні з ким не сварився.
Свідок ОСОБА_55 в судовому засіданні пояснила, що 21.10.2020 року з 6 години ранку її чоловік - ОСОБА_54 пас корів, біля 9 години вона понесла йому сніданок через город сусіда ОСОБА_46 . ОСОБА_46 та ОСОБА_39 приблизно з 6 7 години носили акумулятор по дорозі. Бачила як ОСОБА_32 та ОСОБА_28 йшли на цвинтар, як автомобіль Джулиги марки Нива білого кольору під`їхав до воріт ОСОБА_26 , а потом поїхав в бік Ширяєво. Пізніше, було чутно три постріли, два з них підряд, а третій через деякий час - глухий та вона подумала, що це мисливці. Біля дванадцятої години вона поїхала до Ширяєво, а біля тринадцятої години до неї подзвонили та повідомили що вбили ОСОБА_23 . Зазначила, що напередодні ОСОБА_18 розшукували колектори у зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів. Також повідомила, що безпритульних собак біля покинутої хати немає і ніколи не було.
Свідок ОСОБА_56 в залі суду повідомив що 20.10.2020 року він з дружиною їздив до міста Одеси вирішувати свої справи, також з ними їздили ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_49 . В ОСОБА_57 знайшли якісь чоловік, які йому погрожували. Він чув, що вона казали ОСОБА_45 щоб він продав земельний пай щоб розрахуватися по боргам по аліментам, або повирізають всю сім`ю та почнуть з дітей. Коли вони всі разом поверталися додому, ОСОБА_58 всю дорогу трясло із-за тієї розмови, він розказав що це із-за заборгованості по аліментам сину від перших відносин; він був шокований. Під час цієї поїздки всі спілкувалися між собою добре, ніякий конфліктних ситуацій не було. Після цього ввечері з обвинуваченим він більше не бачився., але приблизно о третій годині ранку ОСОБА_39 телефонував до нього та просив матеріальної допомоги, питав що робити для того щоб зберегти родину, нервував.
Свідок ОСОБА_59 , яка є донькою обвинуваченого суду повідомила, що коли батько пішов з родини, то допомагав, та навіть у жовтні 2020 року вона жила у батька тиждень, на той час ОСОБА_38 проживала окремо від нього, рушниці вона ніколи не бачила в батька. Зазначила, що одного разу батько застосовував до неї фізичну силу, а саме вдарив відром. Також відмітила, що у ОСОБА_39 з ОСОБА_23 були добрі відносини.
Свідок ОСОБА_60 , який є дядьком обвинуваченого, суду повідомив що ОСОБА_39 є нормальним сім`янином, який завжди працюв. Йому було відомо, що з ОСОБА_23 в обвинуваченого були добрі стосунки. Також зазначив, що рушниці в ОСОБА_39 не бачив. Зі злів обвинуваченого знав, що йому погрожують за несплату аліментів.
Свідок ОСОБА_61 суду повідомив, що є другом та сусідом ОСОБА_39 . Так, вранці 21.10.2020р. десь біля 06-00ранку до нього до дому прийшов ОСОБА_39 , спитав за акумулятор, вони випили по 200 грам горілки, він взяв у нього телефон та комусь зателефонував, але розмови він не чув. Коли до нього прийшов ОСОБА_39 , він бачив як ОСОБА_62 гнав корів на пасовище. Потім ОСОБА_39 пішов від нього, а він ліг відпочивати, при собі у ОСОБА_39 ніякої зброї не було. Він ніяких пострілів не чув . Обвинувачений був у нього приблизно до восьмої години ранку, в той день він ще давав йому акумулятор, так як його автомобіль не заводився, та забирав ОСОБА_39 коли він йошов по дорозі з с. Мирославка.
Експерт ОСОБА_63 в судовому засіданні свій висновок загалом підтримав та суду повідомив, що на момент проведення експертизи у нього не було ніяких криміналістичних даних, труп ОСОБА_64 надіслали йому на дослідження без одягу та без клаптя шкіри, медичну документацію йому також не надали, тому він у висновку і написав, що дистанція була до 1 метру. При дослідженні трупа він бачив, що у ОСОБА_64 була травма не сумісна з життям, навіть якщо б йому надали допомогу одразу на місці.
Свідок ОСОБА_65 суду повідомив, що в день вбивства ОСОБА_23 він біля 12- 13 години почув 2 постріли і через 10 секунд іще один, звук лунав збоку будинку ОСОБА_26 , сварок чи криків в той час він не чув. Після пострілів десь через хвилину до нього до будинку прибіг ОСОБА_66 і просив допомоги, в руках в нього нічого не було. Коли він прийшов в двір ОСОБА_26 то побачив, що там була ОСОБА_49 та ОСОБА_20 , який лежав на землі без свідомості. Зброї він не бачив, але бачив розбите скло в автомобілі ОСОБА_21 від пострілу, вони нічого не пояснювали. Він тільки допоміг погрузити ОСОБА_23 до автомобіля і вони поїхали до лікарні, а він пішов до дому. Зазначив, що того дня бачив як біля 10-11 годин автомобіль ОСОБА_50 стояв біля будинку ОСОБА_26 , та він знав, що того дня мамі ОСОБА_23 була річниця від дня смерті - 2 роки.
Свідок ОСОБА_67 в судовому засіданні пояснила, що є сестрою обвинуваченого, 21.10.2020 року їй зателефонувала об 11:30 годині ОСОБА_49 , щоб вона забрала свого брата ОСОБА_45 так як вона не бажає з ним жити. Вона подзвонила братові, але ОСОБА_45 відповів що все гаразд, що він не хоче жити і поїде зараз розіб`ється, сказав, що має багато проблем та немає сенсу жити і вимкнув телефон, того дня вона його не бачила. Вся родина Ані була проти їх відносин з ОСОБА_45 . Про смерть ОСОБА_23 дізналася від ОСОБА_68 . 22.10.20 року брат розповів їй, де сталося це вбивство, але свою провину заперечував. Рушниці у нього ніколи не бачила. Зазначила, що напередодні 19.10.2020 року ОСОБА_23 , ОСОБА_35 та ОСОБА_45 були у неї в гостях та все в них було добре, вони збиралися до м. Одеси.
Крім того, вина обвинуваченого в скоєнні вказаного злочину повністю підтверджується зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, згідно реєстрації повідомлення в ЄО № 3175 від 21.10.2020 року об 13-16год до Ширяївського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.10.2020р. о 12-38 за адресою АДРЕСА_2 огнестрільне поранення, зять стріляв в рідного брата. Виїздом на місце пригоди встановлено, що ОСОБА_18 21.10.2020р. біля 12-30 год на грунті неприязнених відносин зі співмешканкою ОСОБА_69 прийшов до домоволодіння останньої, де на присадибній ділянці з незареєстрованої мисливської рушниці здійснив постріл по брату співмешканки ОСОБА_20 , спричинивши останньому вогнепальне поранення грудної клітки та черевної порожнини. ОСОБА_18 з місця пригоди зник, з місця пригоди вилучено мисливську рушницю ІЖ-58 МАЕ, 12кал 2ст, потерпілого доставлено до лікарні (т.2 а.к.п. 6-7).
За вказаним фактом відповідні відомості внесені до ЄРДР № 0000175 від 21.10.2020 року, згідно витягу з якого зазначено, що 21.10.2020 року о 12-39 до чергової частини надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою АДРЕСА_2 огнестрільне поранення, зять стріляв в рідного брата. Виїздом на місце пригоди встановлено, що ОСОБА_18 21.10.2020р. біля 12-30 год на грунті не приязнених відносин зі співмешканкою ОСОБА_69 прийшов до домоволодіння останньої, де на присадибній ділянці з незареєстрованої мисливської рушниці здійснив постріл по брату співмешканки ОСОБА_20 , спричинивши останньому вогнепальне поранення грудної клітки та черевної порожнини, від зазначених травм помер в Ширяївський ЦРЛ. ОСОБА_18 з місця пригоди зник. (т.2 а.к.п. 4-5).
У відповідності до протоколу огляду місця події від 21.10.2020 року та доданої до нього фото таблиці, який проведеного слідчим ОСОБА_70 з 13-00год до 15-00год, в присутності понятих, встановлено, що на присадибній ділянці за адресою АДРЕСА_2 біля літньої кухні були виявлені сліди речовини червоно-бурого кольору та сліди волочіння; гільзи від мисливської рушниці були виявлені на відстані 25м від літньої кухні; під час огляду вилучені сліди речовини червоно-бурого кольору 5 змивів, гумовий та 2 матерчатих капців; 2 гільзи червоного кольору, 1 гільза синього кольору, 1 патрон синього кольору; мисливську рушницю ІЖ-58, дерев`яну біту. ( т. 2 а.к.п. 8-12, 13-27).
На ОСОБА_18 , який 21.10.2020р. в с.Яринославка з незареєстрованої мисливської рушниці здійснив постріл по ОСОБА_20 , Ширяєвським ВП Роздільнянського ВП ГУНП було оголошено орієнтування у зв`язку з його розшуком, оскільки останній з місця пригоди зник(т. 2 а.к.п. 36).

У відповідності до висновку судового експерта сектору дактилоскопічних досліджень відділу криміналістичних видів досліджень ОНДЕКЦ № 1436-Д від 13.11.2020р. (з фото таблицею) на поверхнях частини рушниці, трьох гільзах та патроні, виявлених та вилучених 21.10.2020р. слідів папілярних узорів рук (пальців та долонних поверхонь рук) не виявлено (т. 2 а.к.п. 39-44, 45-51).

На двох змивах на марлевих тампонах чоловічих шльопанців та трьох змивах на марлевих тампонах з грунтового покриття знайдено кров ОСОБА_20 , що підтверджується висновком експерта № 1145 від 20.11.2020 року з додатками (т. 2 а.к.п. 53-55, 56).

Під час огляду транспортного засобу марки ВАЗ «2106» д/з НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_21 та знаходився напроти КНП «Ширяєвська ЦРЛ» виявлено, що вказаний автомобіль був з явними ознаками пошкодження заднього скла та явними ознаками пошкодження даху біля заднього скла у вигляді вм`ятин в кількості 10шт, діаметром 44мм; з боку задніх пасажирських сидінь на останніх, склі та подушці виявлені плями речовини червоно-бурого кольору, що зафіксовано в протоколі огляду місця події від 21.10.2020 року з фототаблицею, який проводився слідчим в присутності понятих (т.2 а.к.п. 57, 58-61).

Згідно протоколу огляду місця події від 21.10.2020 року з фото таблицею та протоколу огляду речей від 22.10.2020р. з фото таблицею, які проводилися слідчим в присутності понятих, в приміщенні хірургічного відділення Ширяївської ЦРЛ було оглянуті та вилучені речі загиблого ОСОБА_20 , а саме: чоловічій светр чорного кольору з зеленими вставками та візерунком жовтого кольору, чоловічі шорти чорно-червоного кольору та чоловічі труси, при цьому на светрі виявлені явні ознаки пошкодження у вигляді отвору діаметром 4,5х5см. в правому боці та сліди речовини червоно-бурого кольору (т. 2 а.к.п. 62-65, 66-67, 68-69, 70-71).

Згідно висновків експертів № 1119 від 03.11.2020р. та № 1301 від 23.12.2020р. кров потерпілого ОСОБА_20 та ОСОБА_18 відноситься до однієї групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. На джемпері чоловічому светрі чорного кольору зі вставками та візерунком жовтого кольору, шортах та чоловічих трусах потерпілого ОСОБА_20 виявлена його кров, що підтверджується висновком експерта № 1301 від 23.12.2020р. (т. 2 а.к.п. 76-79, 148-149).

Згідно аудіо запису розмови ОСОБА_71 , зафіксованого на компакт диск «RIDATA CD-R» 700МВ, який був оглянутий у відповідності до протоколу огляду предметів від 03.11.2020 року та відтворений під час судового розгляду вбачається, що ОСОБА_18 в телефонній розмові з ОСОБА_19 , яка відбулася напередодні вбивства, а саме: 20.10.2020р. об 23-32год висловлював свої наміри вбивства ОСОБА_20 (т. 2 а.к.п. 80, 81, 82)

Компакт диск «RIDATA CD-R» 700МВ у відповідності до постанови слідчого від 03.11.2020р. було визнано речового доказу ( т.2 а.к.п. 83-84).

У відповідності до наявної лікарської документації ОСОБА_20 поступив на пункт приймального відділення КНП «Ширяївська ЦРЛ» 21.10.2020р. о 12-50 з діагнозом вогнепальне проникаюче торако абдомінальне поранення, внутрішньо черевна кровотеча, пневмоторакс з права, геморрагічний шок Ш-ІVст. (т. 2 а.к.п. 94).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 88 смерть ОСОБА_20 наступила в результаті шоку та вогнепального проникаючого ушкодження правої половини грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів (т. 2 а.к.п. 91)
У відповідності до висновку експерта № 88 від 20.11.2020 року, Акта СМД № 34 від 05.11.2020р., Акта № 5217/88 від 05.11.20р, Акту № 2546/88 від 22.10.2020р. при дослідженні трупа ОСОБА_20 виявлене ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального дробового ушкодження правої половини грудної клітини з розтрощенням правої долі печінки та нижньої долі правої легені з крововиливом до 300мл. крові у праву плевральну порожнину, дефект VI-VII ребра на рівні правої кістково-хрящової частини до 2,5 см., дефект XI ребра на рівні правої білястовбурної лінії, також в м`яких тканинах виявлено поліетиленовий пиж та до 15 свинцевих дробин розміром до 3-мм в діаметрі. Направлення ранового каналу спереду назад та справа на ліво. Постріл зроблено не з близької дистанції, на що вказують відсутність інших факторів пострілу. В момент пострілу загиблий та ОСОБА_18 знаходилися у вертикальному положенні обличчям один до одного. Смерть ОСОБА_20 знаходиться у прямому зв`язку з вогнепальним дробовим проникаючим ушкодженням грудної клітини справа з ушкодженням внутрішніх органів та наступила від шоку. В крові загиблого етиловий спирт не виявлений (т. 2 а.к.п. 95-98, 99, 100, 101).
На клапті шкіри правої половини грудної клітини, яка була вилучена з трупа ОСОБА_20 , виявлена вхідна вогнепальна рана, яка утворена при пострілі дробом, що містить в складі свинець, з гладкоствольної вогнепальної зброї з близької дистанції, в межах умовно-компактної дії дробу; на фрагментах ребер виявлені вогнепальні перелами, утворені за типом вхідних при пострілі з гладкоствольної вогнепальної зброї з мисливської рушниці дробом округлої форми; вказані пошкодження є вогнепальними, що підтверджується висновками експертів № 495 від 25.11.2020р. та № 502 від 27.11.2020р. з фототаблицею до них (т. 2 а.к.п. 102-106, 108-113).
Згідно висновку експерта № 524 від 11.12.2020р. з фототаблицею підтверджується, що на джемпері ОСОБА_20 виявлено вхідне шротове вогнепальне пошкодження, утворене при пострілі з гладкоствольної зброї снарядами, до складу яких входить свинець, з близької дистанції, в межах умовно-компактної дії шроту; на представлених шортах і трусах пошкоджень не виявлено; з огляду на схожість виявлених ознак травмуючого знаряддя і досліджених шроту і пиж-контейнеру вогнепальне пошкодження на джемпері ОСОБА_20 та тілесні ушкодження заподіяні шротом і пиж контейнером, вилученими з трупа останнього. (т.2 а.к.п. 115-124).
При цьому, посилання у висновку експертизі № 524 на наявність колото-різаного ушкодження, суд до уваги не приймає та вважає технічною помилкою експерта, яка не впливає на інші зроблені висновки експерта по вказаному дослідженню та не свідчить про недопустимість вказаного висновку, оскільки всі інші висновки по вказаній експертизі не протирічять матеріалам кримінального провадження та у загиблого виявлено тільки вогнепальне ушкодження.
У відповідності до висновку комплексної судово-медичної експертизи № 285 від 31.03.2022р., проведеної під час судового розгляду, комісія дійшла наступних висновків:

Згідно даних висновку експерта № 88 від 20.11.2020 р., медичної карти стаціонарного хворого № 1481, акту судово-медичного дослідження № 495 від 26.10.2020 р. - 25.11.2020р., у загиблого ОСОБА_20 описані наступні ушкодження: - відкрита травма тулубу у вигляді вогнепального дробового сліпого ушкодження грудної клітки в проекції VІ-VІІ-го ребер по правій середньо-ключичній лінії, проникаючого в грудну та черевну порожнину, із розтрощенням нижньої долі правої легені та правої долі печінки, розривом правого куполу діафрагми, крововиливом у праву плевральну порожнину «до 300 мл» рідкої крові та близько 3-х літрів крові зі згортками, вогнепальних переломів ребер (згідно акту судово-медичного дослідження № 495 маркування ребер не було здійснено при проведені первинної судово-медичної експертизи), з крововиливу в м`які тканини на рівні XI ребра по правій стовбуровій лінії, «дефектом» XI ребра по правій стовбуровій лінії.

Дані ушкодження були утворені при пострілі дробом з гладкоствольної вогнепальної зброї у межах відносно компактної дії дробу (тобто, у даному випадку сформувалася одна вхідна рана (отвір) від дії основної маси дробового заряду, який діяв як одне ціле, а навкруги даної рани сформувалися окремі вхідні рани (отвори) від дії окремих дробин.

Згідно даним акту судово-медичного-гістологічного дослідження №2546/88 від 28.10-04.11.2020р., вищеописані ушкодження без вираженої пери фокальної клітинної реакції, що свідчить про те, що з моменту утворення ушкодження до моменту настання смерті пройшло біля двох годин. Вище перелічені ушкодження утворюють єдиний нерозривний комплекс вогнепальної то рако-абдомінальної травми, яка має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, згідно п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 «й,к,о» Правил.

Смерть ОСОБА_20 знаходиться у прямому причинному зв`язку з вогнепальною дробовою травмою тулуба з масивним пошкодженням правої легені, правої частки печінки, що визвало масивну крововтрату, яка привела до розвитку геморагічного шоку, який і став безпосередньою причиною смерті. Медична допомога в умовах стаціонару постраждалому була надана через 20хвилин після отримання ним дробового вогнепального ушкодження, але дане ушкодження фактично є не сумісним із життям, врятувати життя постраждалому не виявилося можливим, смерть ОСОБА_20 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 об 14-10год.

Враховуючи отримання ОСОБА_20 вогнепального дробового ушкодження з масивним пошкодженням внутрішніх органів (правої легені та правої частки печінки), розвитком масивної кровотечі, після отримання тілесних ушкодження ОСОБА_20 не міг самостійно пересуватись, говорити чи виконувати інші активні дії.

Згідно літературним судово-медичним даним, відносно компактна дія дробу має місце при пострілах з відстані більше ніж 50-100 см та до 2-5 метрів. За даними акту судово-медичного дослідження № 495 від 26.10.2020 р. 25.11.2020 р., на клапті шкіри правої половини грудної клітини, вилученому від трупа ОСОБА_20 виявлена вхідна вогнепальна рана, утворена при пострілі дробом, що містить в складі свинець, з гладкоствольної вогнепальної зброї з близької дистанції, в межах відносно компактної дії дробу. Таким чином, постріл був здійснений з відстані в межах 50-100 см та до 2-5 метрів (т. 3 а.к.п. 230-244).
Вказаний висновок комісії експертів в частині наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_20 , механізму їх отримання, причин та часу смерті тощо був фактично підтверджений і висновком комплексної судово-медичної та балістичної експертизи № 102 від 20.09.2022р. та зроблений висновок про те, що постріл був здійснений з гладко ствольної вогнепальної зброї з використанням шротового мисливського патрона НОМЕР_2 калібру з відстані в межах 50-100 см та до 2-5 метрів та в межах суцільної (відносно суцільної) компактної дії дробу, що є основним фактором близького пострілу.
Теоретично, більш точну відстань пострілу можливо визначити в межах проведення балістичної експертизи із проведенням серії експериментальних пострілів з даної рушниці з використанням боєприпасів із аналогічними балістичними властивостями та з максимальним дотриманням тих умов, за якими відбулося поранення. Однак, дотримання зазначених умов експериментальної стрільби в рамках проведення даної експертизи не є можливим у зв`язку з тим, що невідомі початкові дані щодо використаного патрона (загальна маса метального снаряду і заряду, марка порохового заряду, щільність споряджання цих складових, матеріал виготовлення складових капсульного складу тощо) та метеоумови за яких здійснено постріл (т. 4 а.к. 49-78).
Свій висновок Експерт ОСОБА_72 підтримав і під час судового розгляду та суду повідомив, що постріл був здійснений з близької відстані, а саме з 50см до 5м, що є визначенням близької відстані. Пояснював, що ніякого ушкодження, яке було колото-різаним вони не досліджували, оскільки його не було; вказував, що це технічна помилка; а експерт Орлик помилився з дистанцією, оскільки в нього не було всіх необхідних даних.
Вказана мисливська двоствольна горизонтальна рушниця була оглянута 22.10.2020р. слідчим в присутності понятих, що підтверджується відповідним протоколом огляду предмета від 22.10.2022р. та встановлено, що вказана рушниця моделі «ІЖ-58» 12 калібру, 2 гільзи 12 калібру червоного кольору, 1 гільза 12 калібру синього кольору, 1 патрон 12 калібру синього кольору, дерев`яна біта з ізоляційною стрічкою синього кольору на рукоятці з наявними слідами червоного кольору (т. 2 а.к.п. 28-29).

Рушниця відноситься до категорії гладкоствольної довгоствольної мисливської вогнепальної зброї та є двоствольною мисливською рушницею 12-го калібру Иж-58 МАЕ (цівка № НОМЕР_3 , на інших деталях рушниці заводський номер відсутній видалений) виробництва СРСР (Іжевський механічний завод). Дана рушниця призначена для стрільби мисливськими набоями відповідного калібру; виготовлена промисловим способом, без внесених конструктивних змін; рушниця до стрільби придатна та має несправність, що не впливає на можливість проведення пострілів з її обох стволів, що підтверджено висновком експерта № СЕ-19/116-21/558-БЛ від 15.01.2021р. (т.2 а.к.п. 218-225).
Двоствольна мисливська рушниця моделі «ІЖ-58» 12 калібру з вітсутніми номерами, 2 гільзи 12 калібру червоного кольору, 1 гільза 12 калібру синього кольору, 1 патрон 12 калібру синього кольору, 5 змивів на марлевих томпонах з речовиною червоно бурого кольору, дерев`яна біта з ізоляційною стрічкою синього кольору на рукоятці з наявними слідами червоного кольору у відповідності до постанови слідчого від 22.10.2020р. було визнано речовими доказами та згідно ухвали суду від 23.10.2020р. на них накладений арешт та останні здані до камери зберігання Ширяївського ВП згідно квитанції № 21 від 22.10.2020р. (т. 2 а.к.п. 30-31, 33-35, 34)

У ОСОБА_18 , в передбачений законом спосіб, були вилучені особисті речі, а саме: чоловіча спортивна кофта чорного кольору з надписом «JORDAN» з рукавами синього кольору та капюшоном синього кольору, чоловічі чорні спортивні штани з білими вставками з надписом «JORDAN», на яких виявлені сліди характерні для слідів вибухової речовини металевої дії та яка характерна для продуктів пострілу, які утворилися при використанні в якості нітроцелюлозного пороху, вказані речі були оглянуті слідчим в присутності понятих, що підтверджується протоколом огляду речей від 22.10.2020р. з фототаблицею та наявність вказаних речовин на речах підтверджується висновком експерта № 356-Ф від 19.11.2020р. з фото таблицею (т. 2 а.к.п. 129-132, 141-144).
Спортивна кофта чорного кольору з надписом «JORDAN» з рукавами синього кольору та капюшоном синього кольору, чоловічі чорні спортивні штани з білими вставками з надписом «JORDAN» були визнані речовими доказами по справ у відповідності до постанови слідчого від 22.10.2020р. та згідно ухвали суду від 23.10.2020р. на них накладений арешт, вказані речові докази здані до камери зберігання речових доказів Ширяївського РВ згідно квитанції № 22 від 22.10.2020р. (т. 2 а.к.п. 133-134, 135, 136-138).
На спортивних брюках та кофті, які належать ОСОБА_18 кров не знайдена, що підтверджено висновком експерта № 27 вд 22.01.2021р. (т. 2 а.к.п. 227-229).
Речі загиблого ОСОБА_20 , а саме: чоловічій светр чорного кольору з зеленими вставками та візерунком жовтого кольору, чоловічі шорти чорно-червоного кольору та чоловічі труси чорного кольору з візерунком у відповідності до постанови слідчого від 22.10.2020р. та було визнано речовими доказами та останні здані до камери зберігання Ширяївського ВП згідно квитанції № 23 від 22.10.2020р. (т. 2 а.к.п. 72-73, 74).

Згідно протоколу затримання від 21.10.2020р., ОСОБА_18 як підозрюваний у вчиненні злочину, був затриманий 21.10.2020р. о 22-40год (т. 2 а.к.п. 125-128).
Під час судового розгляду всі вище перелічені речові докази: речі ОСОБА_18 , набої та гільзи, змиви, біта, були оглянуті судом, у тому числі і рушниця, при цьому обвинуваченим ОСОБА_18 було повідомлено, що вказану рушницю він раніше знайшов, зберігав у своєму домі, а потім з нею прийшов на подвір`я ОСОБА_26 .
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 325 від 12.05.2021р., яка була призначена повторно судом за клопотанням прокурора в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення ОСОБА_18 в досліджувальної ситуації в будь-якому емоційному стані, в тому числі і в стані фізіологічного афекту, який би міг істотно вплинути на його свідомість і діяльність, не перебував. ОСОБА_18 в період інкримінованого злочину та на час проведення експертизи на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав та не страждає, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував та не перебуває, у зв`язку з чим був здатний та здатний на сьогоднішній день повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; може приймати участь у судових засіданнях та предстати перед судом, може правильно сприяти обставини, що мають значення для справи і давати про них правильні покази; в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.(т. 3 а.к.п. 82-87).
ОСОБА_21 , який був батьком загиблого ОСОБА_20 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_4 , виданим Ширяївським РВ ДРАЦС Південного МРУ МЮ (т. 2 а.к.п. 85, 89).

Всі вищенаведені письмові докази, якими суд вважає, доведена вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України досліджені судом в повному об`ємі з наданими доказами фіксації слідчих дій, вони на думку суду є допустимими та належними доказами, зібраними відповідно до норм КПК, а тому вказані докази повністю приймаються судом до уваги.
Разом з тим, даючи правову оцінку діям ОСОБА_18 в межах пред`явленого обвинувачення за частиною 1 статті 115 КК України тобто умисному протиправному заподіяння смерті, та перевіряючи його чисельні версії подій, суд, враховуючи всі досліджені докази в сукупності та встановлені конкретні обставини справи, приходить до наступних висновків.

Так частина 1 статті 115 КК, передбачає відповідальність за умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, тобто за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
З об`єктивної сторони цей злочин характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідком, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.
Отже, відповідно до судової практики розгляду даної категорії справ для правової кваліфікації умисного вбивства потрібно досліджувати інтелектуальний момент умислу - передбачав чи не передбачав винний, що його дії можуть призвести до смерті потерпілого, а також потрібно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, їх стосунки.
Так, в судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_18 тривалий час був знайомий з потерпілим ОСОБА_20 , який був меншим рідним братом цивільної дружини обвинуваченого ОСОБА_19 , однак після того, як його напередодні покинула дружина ОСОБА_19 в нього виник умисел на заподіяння смерті її рідного брата ОСОБА_23 , про що він говорив неодноразово та в тому числі увечері напередодні особисто дружина та по телефону щоб таким чином помститися цивільній дружині.
Отже, суд вважає, що в даному випадку вдалося встановити та підтвердити мотив та мету вчинення злочину обвинуваченим - це вбивство з приводу конфліктних відносин між ОСОБА_18 та ОСОБА_19 та з метою повернення останньої.
Також судом ретельно досліджено докази по справі що стосувалися стосунків обвинуваченого і родини потерпілого, допитані як родичі, так і друзі вказаних осіб і встановлено, що ОСОБА_18 передбачав такий результат вирішення цієї конфліктної для нього ситуації, а саме вбивство ОСОБА_20 , намагаючись таким чином спочатку залякати свою цивільну дружину ОСОБА_19 та таким чином повернути її до нього.
Так, встановлена судом динаміка розвитку подій, яка передувала вбивству потерпілого, дає підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_18 взявши рушницю та прийшовши на подвір`я потерпілого усвідомлював протиправність своїх дій.
Так допитані по справі свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_48 в суді підтвердили, що після того як від ОСОБА_18 пішла його цивільна дружина, він став висловлювати свої наміри помсти шляхом вбивства ОСОБА_23 , ці погрози він висловлював в тому числі і по телефону, вказана телефонна розмова була досліджена під час судового розгляду; окрім того, ОСОБА_18 особисто також говорив про це ОСОБА_19 .
Відтак, обвинувачений свідомо мав намір позбавити життя потерпілого, погрожував вбивством, а потім реалізував цей план. На користь цього висновку суду свідчить і поведінка обвинуваченого після вчинення злочину - ОСОБА_18 , застріливши ОСОБА_20 , зразу ж покинув місце злочину та почав переховуватися, таким чином досягнувши своєї мети припинив протиправні дії.
Крім цього, із наявної в матеріалах справи інформації здійснених після вчинення телефонних дзвінків із мобільного телефону ОСОБА_18 , останній телефонував на мобільний телефон ОСОБА_19 та повідомляв про наміри вбити її брата якщо вона не повернеться до нього. Зміст цієї розмови ОСОБА_19 повідомила в суді, де зазначила, що обвинувачений погрожував вбивством ОСОБА_23 що і зробив, окрім вказана телефонна розмова, яка була зафіксована на носій, досліджувалась судом, а також досліджувався та оглядався сам телефон, на якому зберігалася вказана розмова.
З урахуванням дослідження судом безпосередньо розмови під час судового розгляду на оригінальному носії тобто на телефону ОСОБА_19 , суд констатує, що додаток, який міститься в матеріалах кримінального провадження та оригінал повністю є ідентичними, а відсутність в протоколі огляду вказаного телефону суті розмови не є тією обставиною, яка не дозволяє суду взяти вказані докази до уваги, оскільки норми діючого КПК будь-яких заборон з цього приводу не містять щодо форми та змісту будь якого протоколу.
Також суд, обгрунтовуючи свій висновок щодо умисного вбивства приймає до уваги і спосіб заподіяння смерті потерпілому - це застосування зброї, смерть ОСОБА_20 настала від одного прицільного пострілу з мисливської рушниці в область життєво важливих органів з близької відстані. Експертами у висновках судово-медичних експертиз підтверджено вогнепальний характер поранень в результаті пострілу з вогнепальної зброї снарядом з близької дистанції. Використовуючи зброю обвинувачений підтвердив, що був обізнаний, що зброя на момент використання була заряджена.
В свою чергу низкою проведених по справі балістичних експертиз, які узгоджуються між собою і не протирічать іншим матеріалам справи, підтверджено що
рушниця до стрільби придатна та має несправність, що не впливає на можливість проведення пострілів з її обох стволів. (т.2 а.к.п. 218-225).
Дані докази в свою чергу також спростовують версію обвинуваченого щодо вчинення ним необережного складу злочину.
Так обвинувачений ОСОБА_18 при дачі показів у суді та під час слідчого експерименту зазначав, що він не мав наміру вбивати ОСОБА_20 , а постріл відбувся саме від удару битою по дулу рушниці, а натомість ОСОБА_38 з вікна будинку не мала можливості побачити обставини пострілу, оскільки з вікна вказане місце не видно.
Однак суд вважає, що обвинувачений дає суду неправдиві свідчення стосовно його дій по заподіянню смерті ОСОБА_20 , так як ці покази обвинуваченого протирічать іншим доказам по справі, які вочевидь роблять неспроможною таку версію перебігу подій.
Так, свідок ОСОБА_19 суду повідомила що з вікна будинку вона побачила як на городі біля будинку стоїть ОСОБА_18 з рушницею в руках, а біля нього стояв її молодший брат Денис. Вона крикнула своєму батькові про вказані обставини та відразу вибігла у двір та побачила як ОСОБА_23 вже лежав на землі в крові, а ОСОБА_18 стояв біля нього з рушницею.
Аналогічного змісту покази свідок ОСОБА_19 повідомила і під час слідчого експерименту, згідно якого спочатку розповіла на місці події, а потім показала як з вікна будинку вона бачила ОСОБА_18 з рушницею в руках та свого брата ОСОБА_23 на городі, при цьому повідомивши про вказані події своєму батькові ОСОБА_73 , який був з нею разом в будинку, що підтверджується відповідним протоколом проведення слідчого експерименту від 03.06.2021р. та схемою до нього, де зафіксовані учасники події, їх взаєморозташування та відображено, що з вікна вказана ділянка городу проглядається, а також підтверджується і додатком до протоколу - відеоносієм, який був також досліджений судом та на якому зафіксовані вказані обставини. (т. 3 а.к.п. 92-95).
Підстав для визнання показів ОСОБА_19 невірними, у суду не має, оскільки навіть сам обвинувачений не заперечував, що неприязнених стосунків між ними немає та підстави для обмови відсутні.
Також під час судового розгляду в якості свідків були допитані ОСОБА_74 та ОСОБА_75 , які були понятими 03.06.2021р. під час проведення слідчих експериментів за участю як ОСОБА_18 так і ОСОБА_19 , які надали суду аналогічного змісту покази та також підтвердили вказані обставини про те що з вікна будинку можна побачити город подвір`я ОСОБА_26 , де сталося вбивство; вони добре бачили з вікна будинку статиста на городі з палкою та іншого статиста, який нібито дув ОСОБА_23 ; при цьому ніяких перешкод їх побачити не було.
При цьому, вказане місце події узгоджується з відомостями, які містяться у протоколі огляду місця події від 21.10.2020, у якому зафіксовано сліди крові, належні ОСОБА_20 , виявленні на присадибній ділянці, взуття останнього у виді «шльопанців», відстріляні гільзи та інші речові докази та від 03.06.2021р., де згідно протоколу огляду місця події - домоволодіння по АДРЕСА_2 доданою до нього схемою від 03.06.2021, на якому також зафіксовано загальні відомості щодо об`єктів та розташованих у вказаному домоволодінні.
Окрім того, по справі додатково була допитана свідок ОСОБА_67 (сестра обвинуваченого), яка зазначала, що від ОСОБА_76 їй стало відомо, що ОСОБА_19 відразу після вказаних подій (ще коли ОСОБА_23 був в лікарні) повідомляла комусь що ОСОБА_19 нічого особисто не бачила, а ОСОБА_20 навіть розмовляв в лікарні , але вказані покази суд до уваги не приймає, оскільки в порушення ст.97 КПК України вони є показами з чужих слів, а клопотання про допит свідка ОСОБА_76 суду не заявлялося.
Також про те, що свідок ОСОБА_67 намагається допомогти брату та вказує неперевірену інформацію свідчить і висновок медичної експертизи, згідно якого ОСОБА_20 після пострілу не мав можливості здійснювати будь-які активні дії та розмовляти т показами свідка ОСОБА_65 якій фактично першим був на місті пострілу та бачив ОСОБА_23 вже непритомним.
Тому суд вважає, що під час проведення вказаного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_19 була спростована версія ОСОБА_18 про те що з вікна будинку вказану частину городу побачити неможливо та свідок ОСОБА_19 дає невірні покази, оскільки як переконався суд під час судового розгляду місце події з вікна будинку дуже гарно проглядається, покази свідка збігаються з місцем знаходження речових доказів під час огляду місця події, а тому вказані покази та докази суд приймає до уваги, вважає їх правдивими та кладе в основу вироку.
Окрім того, з письмових показів потерпілого ОСОБА_21 вбачається ідентична версія розвитку подій, яка викладена ОСОБА_19 (т.2 а.к.п. 86-88), а саме про те, що 21.10.2020р. він ОСОБА_21 , його син ОСОБА_20 та донька ОСОБА_49 перебували вдома та мали намір їхати до поліції з приводу погроз ОСОБА_18 на адресу ОСОБА_23 . Коли ОСОБА_23 вийшов з будинку та пішов до літньої кухні, він залишився з донькою в будинку та почув що на вулиці пролунав постріл зі зброї. Він з ОСОБА_24 відразу вибігли з будинку на вулицю та побачили ОСОБА_23 , який лежав біля літньої кухні на землі та тримався за правий бік, у нього була кров, а ОСОБА_18 стояв з рушницею в руках наприкінці земельної ділянки та перезаряджав рушницю.
Але, оскільки потерпілий ОСОБА_21 помер, надавав тільки письмові покази під час досудового розслідування, в порядку ст.225 КПК України він не допитувався, суд безпосередньо його покази не досліджував, тому у відповідності до ч.1 ст. 23, ч.4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тому вказані покази суд до уваги не приймає.
Також суд вважає, що з огляду на встановлені обставини справи, покази свідків як обвинувачення так і захисту, обстановка, при якій було заподіяно смерть потерпілому не свідчить про те, що це вбивство було вчинене по необережності.
Так, напередодні вбивства ОСОБА_18 , намагаючись повернути свою співмешканку ОСОБА_77 , яка від нього пішла жити до свого батька, висловлював погрози вбити її брата ОСОБА_23 , що і зробив на наступний день, прийшовши з рушницею на подвір`я родини ОСОБА_26 . Окрім того, обвинувачений давно має навики володіння мисливською зброєю, про що особисто повідомив суд при дачі показів, знайдена у нього рушниця перебувала у нього у володінні тривалий час, на момент її використання була ним самим же заряджена, про що він був добре обізнаний.
Вищевказаними доказами спростована також одна із версій обвинуваченого про те, що вбивство ОСОБА_23 в процесі боротьби між обвинуваченим та його батьком - ОСОБА_21 , вчинив останній з необережності коли намагався забрати у ОСОБА_71 рушницю. Так, свідок ОСОБА_19 суду повідомила, що коли вона побачила ОСОБА_18 з братом на городі, батько був з нею разом в будинку, а коли вони разом вибігли з хати Денис вже був поранений та лежав на землі, що виключає можливість нанесення поранення самим батьком.
Окрім того, з наданих медичних документів вбачається, що станом на 20.10.2020р. ОСОБА_21 переніс операційне втручання, мав захворювання Cr. січового міхура (рак IV ст.), хронічну ниркову недостатність Ш- IVст., двосторонній уретерогідронефроз, стан після двосторонньої нефростоми, вторічна анемія, інтоксаційний та больовий синдром тощо, тому на думку суду вказане також свідчить про неможливість останнього чинити будь-який активний супротив ОСОБА_18 та тим більше у процесі боротьби з обвинуваченим застрелити свого сина (т. 2 а.к.п. 186-192).
З урахування вищенаведеного протокол слідчого експерименту від 03.06.2021р., який був проведений за участю ОСОБА_18 та його версію подій вбивства суд вважає не спроможною та тому до уваги не приймає, оскільки вказані покази обвинуваченого ніякими іншими доказами не підтверджені, а навпаки спростовуються викладеними раніше доказами, в тому числі показами ОСОБА_19 , показами свідків понятих ОСОБА_74 та ОСОБА_75 , протоколом слідчого експерименту проведеного за участі ОСОБА_19 та протоколами огляду місця події(т. 3 а.к.п. 88-91).
Оцінюючи доказами по справі, які були ретельно досліджені судом, суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст.116 КК України з огляду на наступне.

Відповідальність за ст. 116 КК передбачена за умисне вбивство, вчинене у стані сильного душевного хвилювання, зумовленому жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.

Розмежування умисного вбивства та вбивства у стані сильного душевного хвилювання здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною стороною цих злочинів.

Суб`єктивна сторона складу цього злочину характеризується особливим емоційним станом суб`єкта - його сильним душевним хвилюванням, а умисел на позбавлення життя потерпілого виникає раптово і реалізується негайно. Сильним душевним хвилюванням (фізіологічним афектом) є раптовий емоційний процес, викликаний поведінкою потерпілого, що протікає швидко та бурхливо, і певною мірою знижує здатність особи усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Це пов`язано з психофізіологічними характеристиками стану сильного душевного хвилювання, існування якого є несумісним із заздалегідь обдуманим умислом. Тобто якщо аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що суб`єкт злочину мав достатньо часу, що обдумати, спланувати вчинення ним умисного вбивства, а отже, у нього був відсутній стан сильного душевного хвилювання.

Дії, які вчиняються в афектованому стані, мають особливий характер. Специфіка таких дій полягає в тому, що вони обмежені в часі, тривалості стану фізіологічного афекту.

Намір на вбивство дуже тісно пов`язаний зі станом фізіологічного афекту. У цьому разі намір на вбивство виникає так несподівано, як і сам стан афекту, а реалізується негайно (відразу), до моменту закінчення цього стану. Тобто стан афекту супроводжує формування і реалізацію злочинного наміру. Формування мотиву і наміру вчинення злочину відбувається завжди не передбачувано та швидко й безпосередньо під впливом стану афекту.

Стан сильного душевного хвилювання полягає в домінуванні у свідомості особи сильної емоції, що знижує контроль особи над вчинком, певним чином гальмує інтелектуальну діяльність, викликає феномен "звуження" свідомості.

Поведінка особи при сильному душевному хвилюванні регулюється не заздалегідь обміркованою метою, а тим почуттям, що повністю захоплює особистість і викликає раптові, імпульсивні, підсвідомі дії.

Характерною рисою афектованого наміру є те, що він виникає під безперервним, дедалі зростаючим до критичної межі хвилювання тиском емоцій, й у цьому сенсі він (намір) набуває змушеного характеру. Своєрідно змінюючи свідомість і переломлюючи волю винної особи, стан афекту "спонукає" її розв`язувати проблему і конфліктну ситуацію.

Також при кваліфікації злочину за ст. 116 КК суспільно небезпечне діяння винної особи повинно бути спровоковано насильством, систематичним знущанням або тяжкою образою з боку потерпілого.

Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.
Також у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 року №2 зазначено , що суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 і 123 КК України, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого.
Таким чином, кваліфікація дій винного за ст. 116 КК України можлива лише тоді, коли обставини справи свідчать про наявність трьох обов`язкових елементів цього складу злочину: стан раптово виниклого сильного душевного хвилювання у винної особи; протизаконне насильство, систематичне знущання чи тяжка образа з боку потерпілого; причинний зв`язок між діями потерпілого та діями винної особи. За відсутності хоча б одного з цих елементів, дії винної особи не можуть бути кваліфіковані за ст. 116 КК України. (висновок ВС по справі )
Крім цього, для кваліфікації дій особи за ст. 116 «Умисне вбивство в стані сильного душевного хвилювання» КК недостатнім є встановлення у висновку судово-психіатричної експертизи факту ймовірного перебування обвинуваченого під час вчинення злочину у стані фізіологічного афекту (психологічний критерій). (Висновок ККС ВС постанова від 16.03.2021 у справі № 759/17836/17)
Обов`язковою умовою юридичної кваліфікації дій винуватця за статтею 116 КК є не вчинення умисного вбивства в стані фізіологічного афекту, що є суто медичним, психолого-психіатричним критерієм, а в стані сильного душевного хвилювання, що є критерієм кримінально-правовим, за яким кваліфікація дій винного за вказаною статтею можлива лише у разі, якщо стан сильного душевного хвилювання раптово виник внаслідок: -протизаконного насильства; -систематичного знущання, тяжкої образи з боку потерпілого.
Водночас встановлення фактичних даних, що б свідчили про наявність обставин, передбачених статтею 116 КК України, які могли б викликати у винного стан сильного душевного хвилювання, є компетенцією суду.
Під час розгляду справи судом встановлено, що в досліджених по справі доказах, і у висновку експерта відсутні будь-які дані, щодо наявності будь-якої конфліктної ситуації з високою особистою значимістю психотравмуючої дії з боку потерпілого ОСОБА_20 в бік обвинуваченого, зокрема вчинення ним протизаконного насильства, систематичного знущання чи з тяжкою образою, загрозою самоповазі, честі та гідності обвинуваченого. Навпаки, самим обвинуваченим та всіма свідками було підтверджено, що жодної конфліктної ситуації між ними не було, відносини були нормальні, вони працювали разом та заробляли кошти.

Наявність конфлікту між загиблим та обвинуваченим та образливих висловлювань з боку ОСОБА_20 на адресу ОСОБА_18 напередодні вбивства, ніякими доказами по справі не підтверджена, тому вказані обставини судом до уваги не приймаються.
Водночас використання вогнепальної зброї, направленої в бік ОСОБА_20 з близької відстані, за відсутності підстав вважати, що такий постріл не несе небезпеки для людей або якимось чином ця небезпека буде відвернута, свідчить про те, що обвинувачений передбачав наслідки свого пострілу у тому числі і до можливого спричинення смерті.
Окрім того, на підставі показань свідків та інших доказів суд встановив, що обвинувачений з незначної відстані на протязі дуже короткого проміжку часу здійснив як перший, так і другий постріли саме в напрямку ОСОБА_20 , що виключає необережну форму вини та дає підстави для висновку про наявність у нього прямого умислу.
Також не змінює висновку суду щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України і висновок комплексної судової психолого психіатричної експертизи № 325 від 12.05.2021р., відповідно до якої на час вчинення злочину ОСОБА_18 в будь-якому емоційному стані, в тому числі і в стані фізіологічного афекту, який би міг істотно вплинути на його свідомість і діяльність, не перебував. Емоційний стан ОСОБА_18 при здійсненні інкримінованого йому діяння може бути кваліфіковано як стан емоційної напруги, ситуаційно зумовлений, на тлі алкогольного сп`яніння, що не досягав афективної глибини. ОСОБА_18 повною мірою правильно міг розуміти характер скоєних ним дій, їх протиправність і правові наслідки. Підекспертний виявляє переважання афективно-ригідних і збудливих рис характеру, що на тлі алкогольного сп`яніння, сприяючи формуванню асоціальних стереотипів поведінки, могли впливати на його поведінку і діяльність при здійсненні інкримінованого йому діяння, полегшуючи реалізацію емоційної напруги в безпосередній поведінці, проте не знижували підконтрольність поведінки свідомості і не позбавляли обвинуваченого можливості усвідомлювати значення своїх дій та їх можливі наслідки.
Окрім того, суд вважає з урахуванням вищенаведених доказів, що не знайшло свого підтвердження вбивство з необережності. Так, вбивство з необережності, на відміну від умисного вбивства, має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.
Як установив суд, характер пострілів та локалізація тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_20 , вказують на те, що постріл був не випадковим, а прицільними, адже здійснювався в грудну клітину, де розташовані життєво важливі органи.
Крім того, під час судового засідання обвинувачений зазначив, що він спочатку взяв рушницю та 4 патрони, зарядив її та пішов нібито стріляти диких собак (яких за твердженням сусідів немає) та прийшов на подвір`я ОСОБА_26 , де зробив постріли, тобто цілеспрямовано та усвідомлено вчинив усі необхідні дії для здійснення пострілів із зброї.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, яка викладена у Постанові ВС по справі № 221/6129/17 (провадження № 51-1180км19).

Тому суд вважає, що підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст.116, 118, 119 КК України судом не встановлено, а обвинувачений даючи такі покази в суді дає частково неправдиві свідчення з метою покращення свого становища та уникнення відповідальності за більш тяжкий злочин.
Окрім того, під час розгляду даного кримінального провадження, захисники обвинуваченого ОСОБА_15 та ОСОБА_16 наполягали на тому, що ОСОБА_18 здійснив ненавмисне вбивство, зібрані по справі докази отримані органами досудового розслідування внаслідок порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому є неналежними та недопустимими доказами.
Так, захист стверджував, що під час досудового розслідування не повністю була з`ясована картина злочину, оскільки на місці події була виявлена біта, але вона ніяк не відображена в обвинуваченні; оскільки кров ОСОБА_39 та ОСОБА_20 є однаковою, тому не зрозуміло де і яку кров було знайдено обвинуваченого чи потерпілого; диск з записом розмови, який видала свідок ОСОБА_78 є недопустимим доказом, оскільки у заяві не зазначено номер диску, відсутня дата та хто приймав вказаний диск; у протоколі огляду диску взагалі зазначено, що він був оглянутий візуально, але суть розмови не відображена в протоколі; під час слідчих експериментів було зафіксовано, що ОСОБА_78 не мала можливості з будинку бачити ОСОБА_18 з рушницею біля ОСОБА_20 , що також підтверджує свідок ОСОБА_67 , тому свідок ОСОБА_78 надає неправдиві покази; залишилася не перевіреною версія щодо здійснення пострілу ОСОБА_18 з близької відстані в результаті того як ОСОБА_79 спочатку вдарив по рушниці та вона здійснила постріл сама, експертиза з цього приводу не проведена; висновки психолого-психіатричної експертизи є недопустимими доказами, оскільки два висновки надавали одні і тіж експерти, які вже раніше сформулювали своє ставлення та під час експертизи не була перевірена версія обвинуваченого щодо здійснення пострілу в стані афекту (оскільки напередодні він отримав погрози від колекторів) та ухвала слідчого судді Ширяївського райсуду про призначення стаціонарної психолого-психіатричної експертизи не виконана; покази потерпілого ОСОБА_21 є недопустимими доказами, оскільки він судом не допитувався та під час проведення психолого-психіатричної експертизи експерти не мали права враховувати вказані покази; під час затримання ОСОБА_18 у нього вилучили його особисті речі, але в протоколі затримання не вказано як вони упаковувалися.
Дані доводи захисту були ретельно досліджені судом і по кожному з ним суд прийшов до наступних висновків.
Так, по справі під час досудового розслідування була проведена комісійна комплексна судова психолого-психіатрична експертиза № 567 від 08.12.2020р., але суд до уваги її висновки не приймає, оскільки вона проведена в порушення ч.1 ст. 86 КПК України не уповноваженою установою та без попередження експертів про кримінальну відповідальність, вказане відбулося під час реорганізації вказаних медичних закладів, про що свідчить постанова слідчого про призначення вказаної експертизи експертам Одеської ОКПЛ № 1 та її проведення іншою установою, а саме КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я»; відповідними листами про реорганізацію (т. 2.а.к.п. 153-155, 156157, 158-159, 160-165).
Разом з цим, під час судового розгляду за ухвалою суду була призначена та проведена також комплексна судова психолого-психіатрична експертиза (т. 3 а.к.п. 82-87), яка за твердженням захисту також є недопустими доказом.
Так сторона захисту вважає, що вказаний висновок експертів № 325 судом не може бути прийнятий до уваги та повинен бути визнаним недопустимим доказом, оскільки експертиза була проведена в порушення вимог КПК тими ж самими експертами, які вже проводили комісійну психолого-психіатричну експертизу № 567 від 08.12.2020 ( ОСОБА_80 ОСОБА_81 , ОСОБА_82 ) та вже виклали аналогічні свої висновки відносно психічного стану здоров`я ОСОБА_18 ; під час проведення експертизи № 325 жодних нових досліджень не було проведено, а у експертів, які її провели, раніше вже склалась позиція щодо дослідження вказаної ситуації; експертами не досліджено емоційного (можливо афективного) стану ОСОБА_18 у момент вчинення інкримінованих йому дій, а саме погроз ОСОБА_18 напередодні 21.10.2020 групою невідомих осіб в зв`язку в великим боргом в обсязі 70 000 грн. у зв`язку з несплатою аліментів, образливого відношення ОСОБА_83 до обвинуваченого, погрози з боку потерпілого ОСОБА_20 в бік ОСОБА_18 ; під час її проведення експертами використані посилання на пояснення ОСОБА_18 від 21.10.2020 у якому він повідомляє про вчинення ним злочину відносно ОСОБА_20 ; відібрання вказаного пояснення та його складання здійснено оперативним працівником Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, однак жодне доручення слідчого або іншої уповноваженої посадової особи вказаному оперативному працівникові на виконання вказаної процесуальної дії відсутні в матеріалах кримінального провадження; оперативно-уповноважений Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_84 , який відбирав пояснення від ОСОБА_18 не був стороною у даному кримінальному провадженні та усупереч встановленому КПК України порядку здійснив отримання та складання пояснень від ОСОБА_18 21.10.2020 р.; експертами були використані покази представника потерпілого ОСОБА_21 , які не були предметом безпосереднього дослідження судом; в порушення п.14, 18 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого Наказом МОЗ 18.05.2018 №865 та Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 100/о «Висновок судово-психіатричного експерта № ____» , затвердженої наказом МОЗ України №527 від 24.07.2014р. не вірно зазначено номер кримінального провадження; експертами не описані отримані матеріали лише перелічені кількість томів та аркушів тощо.
Перевіряючи вказані доводи захисту суд вважає їх неспроможними та до уваги не приймає, оскільки на думку суду експертиза була проведена уповноваженими особами та в межах їх компетенції, на підставі ухвали суду, без будь яких порушень як вимог процесуального законодавства, Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого Наказом МОЗ 18.05.2018 №865 та Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 100/о «Висновок судово-психіатричного експерта № ____»; під час проведення експертизи були використані всі наявні матеріали кримінального законодавства, що не суперечить вимогам КПК України та відповідних відомчих положень.

Пунктом 12 Наказу МОЗ від 08.05.2018 N 865 "Про затвердження Порядку проведення судово-психіатричної експертизи" визначено, що кількісний склад експертів (одноособовий або комісійний) щодо конкретної СПЕ встановлюється особою або органом, яка (який) залучила (в) експерта, або слідчим суддею чи судом, який призначив СПЕ. Якщо це не зазначено, його встановлює керівник експертної установи. Оскільки під час призначення судом експертизи не було зазначено кількісний склад експертів, тому вказане відповідно до Порядку було визначено керівником експертної установи. Будь-яких заборон щодо повторної участі експертів в проведенні дослідження, діючи інструкції та процесуальне законодавство не містить; окрім того, призначаючи експертизу сторона захисту не наполягала не її проведенні в іншій установі.

Також, відповідно до п. 17, 18 цього Порядку під час проведення експертизи з метою з`ясування наявності чи відсутності в особи психічного розладу експерти проводять психіатричний огляд, оцінюють об`єктивний анамнез, включаючи дані про спадковість психічних розладів, особливості психічного розвитку, сімейний і соціальний статус, особливості реагування на різні життєві ситуації, психічні травми, особливості психічного стану та поведінки під час проведення СПЕ та в період дій, з приводу яких ведеться провадження у цій справі. Оскільки, матеріали кримінального провадження не містять будь-якої медичної документації щодо наявності у ОСОБА_18 можливого психічного розладу; також сторона захисту своїм правом не скористалась та не надала будь-яких інших доказів в тому числі і медичної документації на підтвердження своєї позиції з вказаного питання.

Також, посилання захисту щодо не зазначення всіх доказів в експертизі, які були досліджені експертами, суд до уваги не бере, оскільки експертом описані всі використані матеріали. Крім того, відповідно до вимог п. 16 Порядку,за потреби отримати додаткові матеріали експерт подає клопотання про надання йому додаткових матеріалів та повертає органу (особі), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), матеріали, надані для проведення експертизи.

Також, не заслуговує на увагу помилкове зазначення номера кримінального провадження у висновку експертизі, оскільки суд вважає вказане технічною помилкою.

З урахування вищенаведено, суд вважає, що висновок проведеної експертизи № 325 є повним, достатньо обґрунтованим, логічними та об`єктивним, наданий в межах компетенції експертів, порушень процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи не встановлено, а тому підстави визнання зазначеного експертного висновку недопустимим доказом відсутні.

Також, згідно правового висновку, викладеного у Постанові ВС по справі № 522/15484/16 від 17.02.2021р. судам слід звернути увагу на те, що кримінальне процесуальне законодавство містить критерії, за якими порушення встановленого КПК порядку проведення окремих слідчих дій є істотним і призводить до визнання доказів недопустимими (частини 2 і 3 ст. 86 КПК). Таким чином, визнаючи той чи інший доказ недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої з урахуванням наслідків такого порушення та можливості (неможливості) їх усунення дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу.
Разом з цим, перевіряючи зазначені доводи захисту вбачається, що сторона захисту жодної іншої конкретної норми процесуального закону на обґрунтування своєї позиції щодо визнання доказів недопустимими не зазначила, а суд не зобов`язаний (з огляду на змагальність сторін) самостійно відшукувати будь-які протиріччя або докази на користь жодної сторони, оскільки суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що в даному випадку судом було виконано у повному обсязі та суд забезпечив стороні захисту достатній час і реальну можливість ефективно здійснювати захист.
Проте, вирішуючи питання чи є таке порушення істотним та таким, яке тягне визнання отриманих доказів недопустимими, суд прийшов до висновку, що воно не призвело до порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, а, отже, підстави для визнання доказів недопустимими відсутні.
З урахуванням вищенаведеного, суд визнає всі вище перелічені висновки експертів, окрім № 567 від 08.12.2020р, які досліджені судом допустимими доказами, оскільки висновки експертиз отримані відповідно до вимог статей 101-102 КПК України, надані на дослідження експертам сліди та речі отримані відповідно вимог КПК України та відповідно до санкціонованих слідчих та процесуальних дій, а зроблені висновки ґрунтуються на відомостях, які експерти безпосередньо сприймав або стали їм відомі під час дослідження і проведення експертизи. Висновки експертів повністю узгоджується і з іншими доказами, зокрема показами свідків і фактичними обставинами подій.

Таким чином, оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_18 у вчиненні вище зазначеного злочину, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки обвинувачений дійсно вчинив вбивство, тобто умисне заподіяння смерті ОСОБА_20 .
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.
Так обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Доводи захисту, що визнання пом`якшуючою вину обставиною для обвинуваченого наявність 7 неповнолітніх дітей на вихованні по даному злочину суд відхиляє, з огляду на те, що діти проживають з матерями, перебувають на їх вихованні та утриманні; матеріали кримінального провадження навіть не містять свідоцтв про народження або будь-яких інших документів на дітей, їх утримання тощо.
При цьому призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує, що вчинення обвинуваченим злочину проти життя людини зі застосуванням зброї свідчить про підвищену, надзвичайну небезпечність засудженого для суспільства, обвинувачений виявив явну зневагу до невід`ємного права на життя 16річної людини, а тому суд вважає, що досягнути мети його виправлення та попередження нових злочинів можливо лише шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи відсутність як обтяжуючих так і пом`якшуючих обставин, особу винного, який хоча і вважається раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, але раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює та родини не має, суд дійшов висновку, що справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є призначення покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуттям, в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.
Також при винесення вироку необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_18 в строк тримання під вартою термін перебування його під вартою по даному кримінальному провадженню з 21.10.2020р. о 22-40год відповідно до протоколу його затримання. (т. 2 а.к.п. 125-128).
Питання щодо речових доказі вирішити в порядку ст.100 КПК України з урахуванням ст. ст. 96-1, 96-2 КК України. Цивільний позов по справі не заявлявся.
По справі понесені витрати по проведенню судових експертиз: - судова трасологічна експертиза № 1436 - Д від 13.11.2020 у 1 961,40 гривень; судова вибухо-технічна експертиза №356-Ф від 19.11.2020 року 3 922,80 гривень; комплексна судова експертиза зброї № КСЕ-19/116-22/12379-БЛ від 12.09.2022 року 2 642,92 гривень; всього на суму 8527,12 грн., які належить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_18 на користь держави.
У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Тому, суд вважає, що арешти, які накладені ухвалами слідчого судді від 23.10.2020р. на тимчасове вилучене майно підлягають скасуванню (т.2 а.к.п. 34-35, т.2 а.к.п. 136-138).
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_18 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_18 обчислювати з дати затримання - з 21 жовтня 2020 року.
Залишити засудженому ОСОБА_18 запобіжний захід - у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_18 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз в сумі 8527,12 грн, а саме: судова трасологічна експертиза № 1436 - Д від 13.11.2020 у 1 961,40 гривень; судова вибухо-технічна експертиза №356-Ф від 19.11.2020 року 3 922,80 гривень; комплексна судова експертиза зброї № КСЕ-19/116-22/12379-БЛ від 12.09.2022 року 2 642,92 гривень.
Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді від 23.10.2020 р. на майно, вилучене під час огляду будинку ОСОБА_21 від 21.10.2020 року, та на майно, вилучене під час обшуку ОСОБА_18 від 21.10.2020 року (а.с.34-35, т.2, а.с.136-138 т.2)
Речові докази, які зберігаються у камері зберіганні речових доказів Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області та долучені до кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, а саме:
чоловічий светр зеленого кольору з чорними вставками та візерунком жовтого кольору, чоловічі шорти чорно-червоного кольору з білими вставками та чоловічі труси чорного кольору з візерунком у вигляді літер різного кольору знищити,;
спортивну кофту чорного кольору з надписом «JORDAN» з рукавами синього кольору та капюшоном синього кольору, чоловічі чорні спортивні штани з білими вставками з надписом «JORDAN», 5 змивів на марлевих тампонах з речовиною червоно-бурого кольору- знищити.
двоствольну мисливську рушницю моделі «ІЖ-58» з відсутніми номерами, 2 гільзи 12 калібру червоного кольору з маркуванням «5-32g-12/70-S.K.», 1 гільзу 12 калібру синього кольору з маркуванням «5-32g-12/70-S.K.» - конфіскувати у дохід держави в порядку ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.
Речовий доказ - компакт диск «RIDATA CD-R» 700 MB (т.2 а.с. 83-84) залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1