Справа 688/13/23
№ 1-в/688/2/23
Ухвала

Іменем України

10 січня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представників ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98» ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Шепетівська виправна колонія №98» в залі судових засідань в м. Шепетівці судове провадження за спільним клопотанням начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній держадміністрації про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді громадських робіт засудженому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Березнегувате Миколаївської області, українця, громадянину України, проживаючому в АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженому,

встановив:

02 січня 2023 року начальник Державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» спільно із головою спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації звернувся до суду з даним клопотанням, в якому зазначив, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в установі з 27 серпня 2014 року. За час перебування в місцях позбавлення волі зарекомендував себе з позитивної сторони. По прибуттю в колонію залучений до суспільно-корисної праці, до якої відноситься добре. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 раз, стягнення погашене у встановленому законом порядку, 5 разів заохочувався. Поставленні завдання виконує. Приймає участь у громадському житті засуджених відділення. З рідними підтримує зв`язки. Вину у скоєному злочині визнає. Враховуючи, що засуджений став на шлях виправлення, просили замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким у виді громадських робіт.

Представник Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, зазначив, що усвідомив свою вину у вчиненому, довів своє виправлення, вважає, що п`ять місяців невідбутого покарання у виді позбавлення волі є незначним, він має намір працювати, щоб відшкодувати завдану злочином шкоду.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання з огляду на відсутність підстав.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчила успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні засуджених.

Відповідно до ч.2 ст.67, ч.2 ст.103 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2014 року за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі, зараховано в строк відбування покарання період тримання під вартою з 01 січня 2014 року по 19 травня 2014 року включно. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 липня 2014 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 01 квітня 2014 року по 23 липня 2014 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 20 жовтня 2022 року, залишеною в силі ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 12 грудня 2022 року, відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Початок строку: 20 травня 2014 року. Кінець строку: 08 червня 2023 року.

З матеріалів справи слідує, що засуджений з 27 серпня 2014 року відбуває покарання в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)».

ОСОБА_5 вчинив умисний особливо тяжкий злочин, а тому відповідно до п.3 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин. Станом на час подання клопотання засуджений відбув необхідну частину строку покарання, для можливості застосування щодо нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року за №2 заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно характеристики, наданої адміністрацією установи, за період відбування покарання ОСОБА_5 характеризується позитивно, двічі допустив порушення режиму відбування покарання, за що 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідності, один раз обмежились бесідою виховного характеру. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. За добру поведінку та сумлінне ставлення до праці 5 разів заохочувався адміністрацією установи. Працевлаштований різноробітником на дільниці деревообробки, до праці ставиться добре. Засуджений ОСОБА_5 дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, по відношенню до інших засуджених не конфліктний. Приймає активну участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження» «Підготовка до звільнення» та «Професія». Здобув спеціальності «Токар», «Фрезерувальник», «Верстатник деревообробних верстатів» у Шепетівському навчальному центрі №98 при установі. Відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного правопорушення, визначеної з використанням підсистеми «Касандра» ЄРЗО, засуджений має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого, ОСОБА_5 за період відбування покарання за медичною допомогою не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував, на обліку з приводу захворювань не перебуває, є практично здоровий та працездатний.

Згідно рішення спостережної комісії №46 від 21 грудня 2022 року по розгляду матеріалів про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, ОСОБА_5 став на шлях виправлення. Разом з тим, вказане рішення не містить мотивів, з яких комісія прийшла до відповідного висновку.

Згідно довідки про нараховану заробітну плату ОСОБА_5 у період з серпня 2014 року по листопад 2022 року залучався до суспільно-корисної праці протягом 100 календарних місяців, з яких 70 календарних місяців не мав заробітку. Згідно пояснень представника державної установи ОСОБА_4 засуджений працював за цивільно-правовими договорами, а відмітка у довідці про відсутність заробітку свідчить про те, що в цей період засуджений не працював з об`єктивних причин - через відсутність замовлень, однак залучався до робіт по благоустрою. Згідно вказаної довідки на виконанні у виправній колонії перебувають два виконавчі листи та 4 постанови про стягнення з ОСОБА_5 коштів на загальну суму 12112,77 грн. За весь період відбування покарання із заробітку засудженого утримано лише 1253,05 грн., тому залишок заборгованості складає 10859,72 грн.

Суд зауважує, що інформація, яка міститься у наданій суду довідці не містить доказів того, що засуджений ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки більший період часу він не працював.

Крім того, за весь період відбування покарання засуджений мав лише п`ять заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та ПВР колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Фактично засуджений заохочувався за дотримання обов`язків, які він зобов`язаний дотримуватися під час відбування покарання, а не за певні заслуги.

В судовому засіданні представник установи виконання покарань підтвердив, що установою не вживалися заходи для пошуку місця роботи для засудженого за місцем його проживання у разі прийняття судом рішення про заміну покарання більш м`яким, з огляду на те, що засуджений планує проживати із цивільною дружиною в м. Чернігів, де відбувалися активні бойові дії, що утруднює можливість забезпечити таке працевлаштування, однак засуджений має намір працевлаштуватись, щоб відшкодувати моральну шкоду, тому вважає, що невідбуте покарання у виді позбавлення волі строком 5 місяців слід замінити на 240 годин громадських робіт, така заміна покарання буде стимулювати самого засудженого та інших засуджених, які відбувають покарання в установі. Пояснив, що у 2018 році комісією відмовлено у переведенні засудженого до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що не став на шлях виправлення, в подальшому питання про таке переведення не вирішувалося.

Суд зауважує, що позиція представника установи виконання покарань про пом`якшення покарання засудженому як захід стимулювання відповідної поведінки інших засуджених не може бути підставою для пом`якшення покарання засудженому.

Суду також не надано для дослідження щоденник індивідуальної роботи із засудженим, що не дає можливості для аналізу даних про його поведінку за весь час відбуття покарання.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування покарання засудженим у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і до нього може бути застосована заміна покарання більш м`яким, а тому у задоволенні клопотання про заміну ОСОБА_5 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді громадських робіт слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.82, 87 КК України, ст.ст.377, 395, 537, 539 КПК України суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній держадміністрації про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_6