Справа № 645/7507/21
Провадження № 1-кп/645/102/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 , ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вище вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10.02.2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.04.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

30.03.2023 року, через канцелярію суду прокурором ОСОБА_7 було подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувавченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор". В обгрунтуання свого клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказав, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та можливість призначення покарання останньому у вигляді позбавлення волі, може викликати загрозу втечі чи переховування останнього від суду з метою уникнення відповідальності. Прокурор зазначив, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку,тісних соціальних зв`язків, раніше притягувався до відповідальності за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, тому це може спонукати до вчинення інших кримінальних правопорушень.

04.04.2023 року до суду через систему «Елекутронний суд» від захисника ОСОБА_5 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання. В обгрунтування свого клопотання захисник посилалася на те, що з моменту обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 минуло майже два роки, за цей час було проведено лише підготовче судове засідання, судових засідань по розгляду справи по суті не було проведено. З 24.02.2022 року у звязку із введенням воєнного стану на території України кримінальне провадження передане для розгляду до Октябрського районного суду м. Полтави у звязку із зміною підсудності, потім після відновлення підсудності справу повернуто до Фрунзенського районного суду м. Харкова . Весь цей час ОСОБА_8 перебуває у слідчому ізоляторі без права на нормальне життя. Захисник зазначила, що ОСОБА_9 страждає на хронічне захворювання шлунково-кишкового тракту та потребує обстеження та лікування, яке йому не може бути надане в умовах перебування в слідчому ізоляторі. Крім того, захисник посилалася на необгрунтуваність підозри повідомленої ОСОБА_8 , у звязку із відсутністю належних та допустимих доказів. Захисник зауважила про відсутність існування ризиків, на які посилається прокурор.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про наявність описки у клопотанні та зазначив, що просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримав подане клопотання з підстав, викладених вище та заперечував проти клопотання захисника.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання про продовження сторів тримання під вартою та підтримала своє клопотання про зміну запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про продовження сторів тримання під вартою та підтримав клопотання захисника.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому суд зазначає, тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Крім того, суд приймає до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення, а також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Разом з тим, слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою розгляду провадження, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, тобто суд вбачає наявність розумної підозри відносно обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. При цьому суд, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміновані обвинуваченим діяння.

Зважаючи на вказані обставини, враховуючи, що на теперішній час кримінальне провадження не розглянуто та знаходиться на стадії підготовчого судового засідання, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, знищити спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим, суд вважає доведеним продовження існування ризиків, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів або взагалі скасування запобіжних заходів на даний час неможливо, ризики, які виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 . Тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з триманням під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання, задоволенню не підлягає.

Крім того, вирішення питання про продовження запобіжного заходу здійснюється судом з врахуванням обставин конкретної справи, що знаходиться в провадженні суду.

Враховуючи викладене, з метою запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватися від суду, знищити спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, а також враховуючи, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ст.177 КПК України, суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого є недостатнім, а тому обирає щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 02 червня 2023 року включно, із визначеною сумою застави у розмірі 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн. 00 коп..

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1