Справа №: 486/1063/22 Провадження № 1-кп/486/147/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури у кримінальному провадженні №0000144 від 09.07.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ, російської федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.04.2018 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 26.03.2019 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки; 06.08.2019 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць; звільнений 01.04.2022 у зв`язку з відбуттям строку покарання,
за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 22 листопада 2022 року при розгляді кримінального провадження прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання у кримінальному провадженні №0000144 від 09.07.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , яке було направлено до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 16 листопада 2022 року та передано судді ОСОБА_1 21 листопада 2022 року.
Клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор обгрунтовує тим, що 25.07.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.
19.09.2022 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 направлено для розгляду до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.
Ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_7 від 03.08.2022 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01.10.2022 року включно із утриманням в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 вересня 2022 року продовжено строк дії обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.11.2022 року включно.
На даний час ризики того, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшились та продовжують існувати.
Підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Запобігти ризикам шляхом обрання щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки.
З мотивувальної частини клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, вбачається, що прокурор просить суд продожити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . Наголошує на тому, що при обранні домашнього арешту виникає ризик того, що ОСОБА_4 зможе протиправно впливати на свою матір, з якою спільно проживає, переховуватись від суду, вчинити інше аналогічне по способу та місцю скоєння кримінальне правопорушення, тим більше, що в умовах воєнного стану контролювати його поведінку в повній мірі співробітниками поліції, які у повному складі задіяні до охорони громадського порядку, фактично неможливо.
Вважає, що продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.
У судовому засіданні 22 листопада 2022 року захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт з носінням електронного засобу контролю, або на будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, визначений судом.
Клопотання обгрутновує тим, що на сьогодні стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 погіршився та він потребує лікування у неврологічному стаціонарі закладу МОЗ України. До клопотання додає довідку Кропивницької міської медичної частини №14 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Черкаській та Кіровоградській областях на підтвердження своїх доводів. Крім того, посилається на п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, відповідно до якої клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. А також на ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен обвинувачений у здійсненні злочину вважається невинуватим, поки його винуватість не буде доведена у відповідності з законом; ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; та на ч. 2 ст. 29 Конституції України, яка встановлює, що ніхто не може бути заарештований або утримуватися під вартою не інакше як по вмотивованому рішенню суду, і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом.
У судовому засідання прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання захисника та обвинуваченого, так як вважає його надуманим, а довідку, надану захисником, неналежним доказом, який би став підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому. На його думку, проведення МРТ головного мозку обвинуваченому можливе при перебуванні останього в слідчому ізоляторі, так як це не заборонено.
Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання про зміну запобіжного заходу та просила його задовольнити. Разом з тим, заперечувала проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, пославшись на аргументи, викладені у клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який, а саме: на домашній арешт. Поянював це тим, що стан його здоров`я погіршився. Посилався на те, що він має гіпатит С, та йому потрібно зробити МРТ головного мозку. Намагався переконати суд в тому, що перебуваючи вдома він не буде застосовувати психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері - потерпілої ОСОБА_6 .
Потерпіла ОСОБА_6 просила змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт. Пояснювала суду це тим, що перебуваючи під вартою, він змінився, в нього зникла залежність від наркотичних засобів. Наголошувала на тому, що вона як мати має намір фінансово допомогти у проведенні йому медичного обстеження.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. А також те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, є наркозалежною особою та судом розглядалися протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАВ №460404 від 02.08.2022 року за ч. 1 ст 173-2 КУпАП та серії ВАВ №460405 від 02.08.2022 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провадження в яких закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи накладення адміністративного стагнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, але потерпілою в якому є ОСОБА_6 , що є матір`ю обвинуваченого та потерпілою в даному кримінальному провадженні.
Суд враховує дату складання відповідних протоколів, які були складені працівниками поліції після внесення відомостей про дане кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також враховує надані покази потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні 24.09.2022 року при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та її думку на час розгляду клопотань.
Суд критично оцінює довідку Кропивницької міської медичної частини №14 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Черкаській та Кіровоградській областях, оскільки вона не містить конкретного діагнозу обвинуваченого. Крім того, суд не погоджується з доводами захисника, що МРТ головного мозку обвинуваченого може бути проведене в закладах охорони здоров`я за його кошти або за кошти його родичів, та можливе лише при зміні обвинуваченому запобіжнього заходу. Крім того, сама довідку підтверджує факт того, що на сьогодні обвинувачений проходе лікування у закладі МОЗ України.
Суд припускається думки, що стан здоров`я обвинуваченого є таким, що потребує лікування, але держава забезпечує йому відповідне лікування, що підтверджується довідкою Кропивницької міської медичної частини №14 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Черкаській та Кіровоградській областях. Це факт спростовує аргументи захисника потерпілої, та обвинуваченого з приводу того, що відносно останнього слід застосувати більш м`який запобіжний захід, з огляду лише на його стан здоров`я.
Суд, врахувавши дані щодо особи обвинуваченого, який раніше судимий, та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому обвинувачується останній, обставини його вчинення, доходить до висновку, що ризики п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 з наступних підстав.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Суд враховує особу обвинуваченого, який систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері та є наркозалежним. Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу він може шляхом залякування впливати на потерпілу, яка є його матір`ю, з якою він проживає в одній квартирі та над якою кривдник систематично вчиняє психологічне насильство.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає неможливим застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи для забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України та принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
У відповідності до положень ч. 4 ст.183 КПК України суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави.
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжити строком на 22 (двадцять два) дні, тобто до 13.12.2022 року.
Строк дії ухвали суду про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить до 13.12.2022 року включно.
Керуючись гл. 18, ст.ст. 176, 177, 178, 183 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000144 від 09.07.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», за адресою: 25009, вул. Кроп`ятникова, 50-Б, м. Кропивницький, на 22 (двадцять два) дні, тобто до 13.12.2022 року включно.
Строк дії запобіжного заходу становить 22 (двадцять два) дні і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 22.11.2022 року.
Оголосити перерву в судовому засіданні до 14 години 00 хвилин 24 листопада 2022 року .
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію ухвали суду направити Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», за адресою: 25009, вул. Кроп`ятникова, 50-Б, м. Кропивницький, та учасникам процесу.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_8