Провадження № 1-кс/522/7076/22
УХВАЛА
23 листопада 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого з адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001328 від 22.11.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси звернулася старший слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001328 від 22.11.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Слідчим відділенням відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНПв Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001328 від 22.11.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.11.2022 приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завідомо знаючи, що на території України впроваджено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_8 від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 № 2500-ІХ) та від 7 листопада 2022 № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року знаходився на площі Старосінна м. Одесі, де помітив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_9 , який розмовляв зі ОСОБА_10 .

В цей час та місці ОСОБА_5 , помітив в руках у потерпілого ОСОБА_9 чоловічу сумку з особистими речами, в результаті чого, враховуючи скрутне матеріальне становище ОСОБА_5 у останнього виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання визначив речі, належні потерпілому ОСОБА_9 .

Діючи з прямим умислом, спрямованим на власне незаконне збагачення, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , підійшов до потерпілого та попросивши закурити завів розмову. Після чого, продовжуючи реалізацію умислу, дочекався доки потерпілий закінчить розмову зі своїм знайомим та попрямує додому, прослідував за ним, з метою виключення можливості перебування свідків, які могли б перешкоджати доведенню злочинного умислу до кінця.

Після чого приблизно о 20 го 45 хв. 21.11.2022 прослідувавши за потерпілим ОСОБА_9 до готелю «Колібрі», в якому останній проживає, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 під приводом розмови відвів потерпілого в бік, та використовуючи заздалегідь приготовлений засіб, споряджений речовинами сльозогінної та дратівної дії, розпилив потерпілому в обличчя, тим самим подавив волю останнього до супротиву, та штовхнув потерпілого, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, і в цей час відкрито, шляхом ривку, заволодів сумкою, в якій знаходились паспорт громадянина України, військовий квиток, відпускний білет, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , картка «ПриватБанк», матеріальної цінності для потерпілого не представляє, картка «А-Банк», матеріальної цінності для потерпілого не представляє, навушники чорного кольору, матеріальної цінності для потерпілого не представляє та грошові кошти у розмірі 4 500 гривень.

Після доведення своїх злочинний дій до кінця, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 4500 гривень.

Враховуючи вищезазначене, було встановлено достатньо підстав підозрювати у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством яке не є небезпечним для життя потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новогеоргіївка, Ананьївського району, Одеської області, українця, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий.

23.11.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_9 про вчинення стосовно нього пограбування;

-протоколом допиту потерпілого гр. ОСОБА_11 про вчинення стосовно нього злочину за вищеописаних обставин;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 на якій він впізнав грабіжника ОСОБА_5 ;

-протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_10 який підтверджує факт, що до них в ході розмови з потерпілим підійшов чоловік та надав прикмети;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; свідку ОСОБА_10 , який впізнав ОСОБА_5 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який підтверджує факт, що у ОСОБА_5 знаходився балочник та був присутній умисел пограбування потерпілого ОСОБА_9 ;

-іншими матеріалами справи в їх сукупності.

У зв`язку з наявністю ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що згідно з п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, схиляючи їх до викривлення показань, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_13 просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки ризики, наведені в клопотанні слідчого, не доведені.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНПв Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001328 від 22.11.2022 року.

23.11.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_9 про вчинення стосовно нього пограбування;

-протоколом допиту потерпілого гр. ОСОБА_11 про вчинення стосовно нього злочину за вищеописаних обставин;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 на якій він впізнав грабіжника ОСОБА_5 ;

-протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_10 який підтверджує факт, що до них в ході розмови з потерпілим підійшов чоловік та надав прикмети;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; свідку ОСОБА_10 , який впізнав ОСОБА_5 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який підтверджує факт, що у ОСОБА_5 знаходився балочник та був присутній умисел пограбування потерпілого ОСОБА_9 ;

-іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_14 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.
Як встановлено у судовому засіданні, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину;
- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних злочинів.
Так на даний час, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 неодружений, не працевлаштований, неповнолітніх дітей та/або непрацездатних батьків на утриманні не має, що свідчить про те, що в межах м.Одеси його нічого не утримує, він може своєчасно не прибувати до органу досудового розслідування та суду.

Крім того, на думку слідчого судді, є достатні підстави вважати, що наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення ОСОБА_5 інших корисливих кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований та засобів для існування не має.

Також, слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний, перебуваючи на свободі, на даному етапі досудового розслідування матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, схиляючи їх до викривлення показань.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваного не запобігатиме наведеним ризикам.
Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Враховуючи, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, 23.11.2022 року, то досудове розслідування має бути закінчено до 23.01.2023 року.
За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи викладене та керуючись приписами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не визначати.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 197, 371-372, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого ОСОБА_3 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.01.2023 року.
Строк дії ухвали обчислюється з моменту її проголошення, тобто з 23.11.2022 року.
Розмір застави не визначати.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 25.11.2022 року о 12 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1