Справа № 683/3305/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Старокостянтинові кримінальне провадження №0000035 від 08 жовтня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миньківці Андрюшівського р-ну Житомирської обл., громадянина України, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), перебуваючи на посаді водія-заправника технічного взводу технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення, всупереч вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 26, 28, 30, 32, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України,грубо порушуючи статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, посягаючи на встановлений порядок несення служби, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, близько 09:15 год. 02.10.2021, знаходячись у спальному приміщенні аеродромно-експлуатаційної роти військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до солдата ОСОБА_4 , який сидів на приліжковому стільці, безпричинно закинув останньому матерчастий пасок на шию, потягнувши його скинув солдата ОСОБА_4 на підлогу, після чого, незважаючи на опір останнього, усно надав вказівку поводити себе як собака перед іншими військовослужбовцями, принизивши його честь та гідність,чим вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося у вчиненні іншого насильства, що має характер знущання або глумлення над військовослужбовцем.

Своїми умисними діями, які виразилися у порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося у вчиненні іншого насильства, що має характер знущання або глумлення над військовослужбовцем, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 406 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, щиро розкаявся та показав, що дійсно у вищевказаному місці та часі, за обставин викладених в обвинувальному акті, він допустив знущання над військовослужбовцем ОСОБА_4 , надавши йому вказівку поводити себе як собака перед іншими військовослужбовцями.

Потерпілий в судовому засіданні підтвердив факт знущання над ним, просив суворо не карати, не позбавляючи волі.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинуваченому обвинувачення.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та учасниками обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним вчиненняОСОБА_5 кримінального правопорушення за вказаних вище обставин, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 406 КК України, як:порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося у вчиненні іншого насильства, що має характер знущання або глумлення над військовослужбовцем.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення, призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Суд враховує, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Враховуючи характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 406 КК України.

Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позицію прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням іспитового строку та потерпілого, який не наполягав, на реальному позбавленні обвинуваченого волі, а також інші в сукупності обставини, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався і клопотання про обрання такого під час судового розгляду не заявлено.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.406 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: