Справа № 548/49/23
Провадження №1-кс/548/61/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2023 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хорольського районного суду Полтавської області, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 09.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України

ВСТАНОВИВ:

09.02.2023 до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 09.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділення ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження 0000010 від 09.01.2023, правова кваліфікація за ч. 1 ст. 246 КК України.

14.01.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 було проведено слідчим ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області обшук в ході чого було вилучено належне йому майно, зокрема:

1) мобільний телефон марки Nokia TA1235 IMEI №1- НОМЕР_1 та ІМЕІ №2- НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ Київстар № НОМЕР_3 ;

2) бензопилу марки Stihl моделі MS260|c серійний номер НОМЕР_4 ;

3) автомобіль марки САЗ -3507 дрн. НОМЕР_5 із свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_6 , та навантаженою деревиною породи «Дуб», «Акація» та «Берест», в кузові автомобіля, об`ємом близько 4 м. кубічних;

4) порубану деревину та покрижовані частини дерева породи «Акація», обємом близько 1,5 м. кубічних;

На тимчасово вилучене в ході обшуку майно 20.01.2023 за рішенням Хорольського районного суду Полтавської області у справі № 548/49/23 було накладено арешт ОСОБА_4 , та/або його представник не був присутнім під час розгляду клопотання про накладення арешту на його майно. Повідомлення про розгляд клопотання не отримував.

У зв`язку з цим, ОСОБА_4 був позбавлений можливості брати участь у розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею та відповідно надати свої заперечення стосовно клопотання, надати покази та докази, які спростовують клопотання про накладення арешту на майно.

25.01.2023 між ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Представником ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_3 на запит було отримано в Хорольському районному суді Ухвалу про накладення арешту на майно та клопотання слідчого за погодженням з прокурором, яким було обґрунтовано необхідність накладення арешту на майно разом з доданими матеріалами кримінального провадження.

Виходячи з аналізу матеріалів клопотання про арешт майна, доданих доказів (матеріалів кримінального провадження) та ухвали про накладення арешту на майно, приходжу до висновку, що слідчим не додано належних та допустимих доказів щодо обґрунтування клопотання. Саме клопотання складено з грубим порушенням норм КПК України, а слідчим суддею не дотримано вимог ст.ст. 170-173 КПК України, невірно застосовано підстави для арешту та передчасно, необґрунтовано зроблено висновок про необхідність накладення арешту на майно належне ОСОБА_4 . Вказане підтверджується наступним.

Стосовно версії слідства про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.

В ході системного аналізу наявних матеріалів кримінального провадження 0000010 від 09.01.2023 (доданих до клопотання про накладення арешту на майно) можна дійти висновку, що за версією слідства, ОСОБА_4 причетний до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КПК України, що мало місце 08.01.2023 поблизу с. Дмитрівка Лубенського району Полтавської області, а саме до незаконної порубки 25 дерев породи «Акація» та «Клен».

Проте, слід зазначити, що ОСОБА_4 жодним чином не має відношення до вчинення даного кримінального правопорушення за вказаних обставин. Це підтверджується наступним.

Так, ОСОБА_4 знайомий із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ОСОБА_4 має слабке здоров`я. Час від часу ОСОБА_4 прохає ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рубати дрова за своїм місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , що вони неодноразово виконували. За вказану роботу ОСОБА_4 сплачує останнім кошти. Про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 інколи рубали дрова за місцем проживання ОСОБА_4 можуть підтвердити, зокрема дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_11 , син - ОСОБА_12 та сусіди, які проживають поряд.

Протягом грудня 2022 та на початку січня 2023 ОСОБА_4 особисто не зустрічався з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , лише інколи говорили по телефону, домовляючись про виконання вищевказаних робіт по рубці дров у нього вдома. До лісових масивів ні в с. Лукім`я, а ні в с. Дмитрівка, ОСОБА_4 на власному автомобілі САЗ не їздив, незаконно дерев не спилював та не перевозив на прохання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Разом з тим, слід зазначити, що на даний час ОСОБА_4 не повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення. Кваліфікація кримінального правопорушення, яке розслідується не змінено на ч. 2 ст. 246 КК України, (вчинення за попередньою змовою групою осіб). Отже, на даний час відсутні правові підстави вважати, що кримінальне правопорушення, в межах розслідування якого у ОСОБА_4 було вилучено майно, вчинено за попередньою змовою групою осіб.

Стосовно вилучених 14.01.2023 в ході обшуку в межах кримінального провадження 0000010 від 09.01.2023 рубаних дров породи «Акація», «Дуб» та «Берест» за місцем проживання ОСОБА_4 слід зазначити наступне.

Син ОСОБА_4 - ОСОБА_12 у власності має земельну ділянку, кадастровий номер :04:007:0002, площею 1,3027 га., розташовану в с. Колодна, Лубенського району, Полтавської області, з цільовим призначенням - рілля. Проте, на момент прийняття у власність, тобто станом на 05.11.2021, на вказаній земельній ділянці розташовувались щільні чагарники, серед яких, в тому числі, хаотично росли дерева породи «Акація». Так, ОСОБА_4 , протягом 2022 року, разом з сином ОСОБА_12 проводили чистку чагарників на даній земельній ділянці та залишки дерев породи «Акація» перевозили додому до ОСОБА_4 .

Дані факти може підтвердити як і ОСОБА_12 так і староста с. Лукім`я Лубенського району Полтавської області - ОСОБА_14 (стосовно наявності у власності земельної ділянки та наявності на ній щільних чагарників). Також, вказане підтверджується земельним проектом розробленим на вказану земельну ділянку, а також фотографічними зображеннями, виготовленими в січні 2023 р.

Окрім цього, ОСОБА_4 неодноразово купляв у ДП «Лубенське лісове господарство» деревину дров`яної породи «Акація». Зокрема, 29.06.2021 року ОСОБА_4 придбав 4,9040 м3 дров породи «Акація», які перевіз за місцем свого проживання на своєму автомобілі САЗ. Частина даних дров зберігалась у ОСОБА_4 у тому місці з якого було вилучено дрова 14.01.2023 в ході проведення обшуку. Даний факт підтверджується товаро-транспортною накладною серії ПЛБ № 211423 від 29.06.2021 р.

Стосовно клопотання про накладення арешту на майно та доданих доказів на обґрунтування такого арешту.

Так, в ході аналізу клопотання та доданих матеріалів слід зазначити, що слідчий обґрунтовує причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та відповідно дійшов висновку про те, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні виключно зі слів ОСОБА_5 .

При цьому слід зазначити, що свідчення ОСОБА_5 зафіксовані поясненням від 08.01.2023 складеним старшим оперуповноваженим ВКП Лубенського РВП ОСОБА_16 .

ОСОБА_5 у встановленому КПК України порядку не допитувався, не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, за відмову від давання показань. Тому, покази надані ОСОБА_5 в пояснені від 08.01.2023 слід вважати недопустимим доказом.

Разом з тим, слід зазначити, що пояснення отримане старшим оперуповноваженим ВКП Лубенського РВП ОСОБА_16 з грубим порушенням КПК України, оскільки відсутнє доручення слідчого, прокурора на вчинення слідчих (розшукових) дій, про що чітко передбачено ч. 3 ст. 40, ст. 41 КПК України.

Отже, в даному випадку, свідчення ОСОБА_5 не можливо вважати належним та допустимим доказом.

Відомості стосовно свідчень чи пояснень, наданих ОСОБА_6 , як другим учасником злочину, взагалі відсутні в доданих матеріалах клопотання. Тому, посилання слідчого у клопотанні про арешт майна та слідчого судді у відповідній ухвалі про арешт майна на ОСОБА_6 та його участь у подіях, внаслідок яких зроблено висновок про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину та відповідно віднесення вилученого майна на яке накладено арешт до речових доказів, є помилковим.

Окрім цього заявник зазначає, що у своєму клопотанні слідчий наводить відомості про здійснення досудового розслідування щодо незаконної порубки 25 дерев «Акація» та «Клен» поблизу с. Дмитрівка Лубенського району Полтавської області. Разом з тим, слідчий обґрунтовує причетність ОСОБА_4 до вчинення даного злочину за попередньою змовою групою осіб виключно з показів ОСОБА_5 зазначених у поясненні. Відповідно, слідчий зазначає, що частина незаконно порубаних дерев знаходилась у ОСОБА_4 вдома та він перевозив дану деревину на автомобілі ГАЗ-53. Інших належних та допустимих доказів тому, що ОСОБА_4 на своєму автомобілі перевозив незаконно спиляну деревину до себе додому та при цьому здійснював спил дерев бензопилкою яку у нього вилучено в ході обшуку, слідчий не наводить та не додає.

Також, у клопотанні зазначено, що дерево спилювали ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та знаряддя злочину, а саме бензопилку «Stihl ms-180/C», вилучено у ОСОБА_5 в ході огляду місця події 08.01.2023. Тобто, знаряддя злочину було вилучено у день виявлення незаконної порубки.

Окрім цього, слід зазначити, що в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , було вилучено деревину породи «Дуб» та «Берест».

Відповідно до витягу з ЄРДР 0000010 від 09.01.2023, кримінальне провадження здійснюється за фактом незаконної порубки 23 сироростучих дерев породи «Акація» та 2 сироростучих дерев породи «Клен», пні від яких були виявлені в ході огляду місця події.

Отже, в межах даного кримінального провадження не розслідується обставини незаконної порубки дерев породи «Дуб» та «Берест» чи участі ОСОБА_4 у незаконній порубці, зберіганні та перевезенні дерев породи «Дуб» та «Берест».

Отже, слідчий в порушення ч. 1, 2 ст. 214 КПК України не вніс до ЄРДР відомостей про обставини які могли свідчити про незаконну порубку дерев породи «Дуб» та «Берест» та про причетність ОСОБА_4 до вчинення даного злочину. Разом з тим, слідчим не змінено кваліфікацію та продовжується розслідування кримінального провадження 0000010 від 09.01.2023 саме за ч. 1 ст. 246 КК України, а не за ч. 2 ст. 246 КК України (скоєння за попередньою змовою групою осіб).

За змістом ст.132, ч.1 ст.170, ч.3 ст.214 КПК України накладення слідчим суддею арешту на майно можливе у зв`язку з розслідуванням обставин вчинення конкретного кримінального правопорушення лише після внесення про нього відомостей до реєстру досудових розслідувань, а без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Разом з тим, слід зазначити, що в ході проведення обшуку, ОСОБА_4 надавав слідчому документи щодо законності походження деревини виявленої у нього вдома, а саме документи які підтверджують зокрема купівлю частини дров об`ємом 4,9040 м3 породи «Акація» 29.06.2021 року у ДП «Лубенське лісове господарство». А також ОСОБА_4 надавав документи щодо наявності у власності його сина - ОСОБА_12 земельної ділянки у власності на якій міститься чагарники та надавав пояснення про те, що частина дров вилучених у нього вдома була здобута зокрема і на даній земельній ділянці. Проте, слідчим проігноровано надання таких документів ОСОБА_4 та відповідно не внесено до протоколу обшуку відомості про наявність даних документів, а також не долучено дані документи до клопотання про накладення арешту на майно.

Слід зазначити, що у постанові про визнання речовими доказами та у клопотанні про арешт майна, слідчим, в супереч вимог ст. 171 та ч. 1 ст. 173 КПК України, не зазначено, які саме сліди злочину збереглися на автомобілі марки САЗ -3507 дрн. НОМЕР_5 , бензопилі марки Stihl моделі MS260|c серійний номер НОМЕР_4 , мобільному телефоні марки Nokia TA1235 IMEI №1- НОМЕР_1 та ІМЕІ №2- НОМЕР_2 , навантаженою деревиною породи «Дуб», «Акація» та «Берест», в кузові автомобіля, об`ємом близько 4 м. кубічних, порубану деревину та покрижовані частини дерева породи «Акація», об`ємом близько 1,5 м. кубічних та не наведено жодних ознаки речових доказів. Також не зазначено що вилучене у ОСОБА_4 майно містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується, та не зазначено будь які дані котрі підтверджують ризики, що передбачені ч.1 ст.170 КПК України.

Клопотання слідчого в частині обґрунтування необхідності накладення арешту з вилученням майна ОСОБА_4 і передачі його на зберігання викладене узагальнено, без вказівки на конкретні обставини, які виправдовують такий ступінь втручання у права особи і доводять неможливість встановити обставини у кримінальному провадженні без такого виду арешту.

Окрім цього, звертає увагу на те, що кримінальна відповідальність за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, настає за незаконну порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Обов`язковою умовою настання відповідальності серед іншого є завдання істотної шкоди. Матеріали клопотання про арешт майна не містять відомості щодо незаконної порубки дерев, відомостей про осіб які звернулись до правоохоронних органів із відповідною заявою про незаконну порубку та відомості про завдану шкоду, яку можна віднести до істотної, а також відомостей про потерпілого. Наведений у витязі з ЄРДР короткий виклад обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, не містить жодних ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Оскільки досудове розслідування здійснюється по факту незаконної порубки дерев, а причетність ОСОБА_4 до вчинення даного правопорушення не доведена жодним належним та допустимим доказом, накладення арешту на вилучене у ОСОБА_4 майно є недопустимим.

Позбавлення ОСОБА_4 права користуватись автомобілем, деревиною (дровами), бензопилкою та мобільним телефоном, правомірність володіння якими ніким не оспорюється, а також за відсутності відомостей про те, що він, як водій та власник транспортного засобу, причетний до незаконної порубки дерев і ця деревина могла бути здобута в незаконний спосіб, в даному випадку призвело до незаконного позбавлення права володіння, користування вилученим майном, яке він у законний спосіб придбав.

Сам по собі факт винесення слідчим постанови про визнання будь-якого майна речовим доказом у провадженні не може безумовно свідчити про те, що таке майно дійсно відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, а також може бути підставою для накладення арешту на це майно.

Постанова слідчого про визнання речовими доказами не містить належного обґрунтування яким саме критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, відповідає вилучене майно: автомобіль, деревина (дрова), бензопила та мобільний телефон.

Разом з тим, зазначає, що вилучене у ОСОБА_17 майно на підставі ухвали про надання дозволу на проведення обшуку від 10.01.2023 не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, а отже вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частина 1 статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Системний аналіз викладених норм дає підстави дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

В клопотанні про арешт майна не визначено процесуальний статус особи, на майно якої слідчий просить накласти арешт. Як вбачається з витягу з ЄРДР, в кримінальному провадженні підозра жодній особі не повідомлена.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Разом з тим, слід зазначити, що на даний час відпала потреба у застосуванні саме такого заходу як арешт майна, оскільки з моменту вилучення у ОСОБА_4 , майна минув майже один місяць. Слідим в ході проведення першочергових слідчих дій проведено огляд вилученого у ОСОБА_4 майна, проведено необхідні вимірювання, відібрано необхідні зразки та зафіксовано (фото, відео) стан вилученого майна. А отже існує достатньо підстав вважати, що подальше зберігання та володіння ОСОБА_4 своїм майном не зашкодить досудовому розслідуванні. Окрім цього, в разі необхідності, ОСОБА_4 на першу вимогу зможе надати для слідчому, прокурору для проведення будь-яких слідчих дій, вилучене майно.

Окрім цього, вилучене у ОСОБА_4 майно, а саме автомобіль та дрова, зберігаються на відкритій місцевості СПД № 1 ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області та зовнішні погодні умови завдають шкоди та в подальшому призведуть до його пошкодження.

Таким чином, підсумовуючи, заявник дійшов висновку, що арешт майна, зазначеного в ухвалі слідчого судді від 20.01.2023 року, накладено необґрунтовано, оскільки таке належить ОСОБА_4 на законних підставах, такий арешт порушує його права як законного власника майна, правові підстави арешту майна не доведені, а тому арешт майна слід скасувати на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України.

В судове засідання слідчий не з`явився, клопотав суддю розглянути справу у його відсутність.

Власник майна та його представник в судове засідання не з"явилися, але адвокат ОСОБА_3 подав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що підтримує клопотання про скасування арешту з майна та прохає його задовольнити.

Вивчивши клопотання, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до переконання про зчасткове адоволення даного клопотання з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна встановлено, що ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської від 20 січня 2023 року задоволено клопотання ст. слідчого СВ ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_18 погоджене прокурором Оржицького відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_19 про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме: -Мобільний телефон марки Nokia TA1235 IMEI №1- НОМЕР_1 та ІМЕІ №2- НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ Київстар № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 ;

-Бензопилу марки Stihl моделі MS260|c серійний номер НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_4 ;

-Автомобіль марки САЗ -3507 дрн. НОМЕР_5 із свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_6 , який згідно запису у свідоцтиво про реєстрацію ТЗ належить ОСОБА_20 , однак перебуває у постійному володінні ОСОБА_4 ;

-Деревину породи «Дуб», «Акація» та «Берест», об`ємом близько 4 м. кубічних; порубану деревину та покрижовані частини дерева породи «Акація», обємом близько 1,5 м. кубічних,

При ухваленні рішення про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000010 від 09 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, суд посилався на те, що нездійснення дій з накладення арешту на майно могло призвести до його приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, що може перешкодити проведенню слідчих дій у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частина 6 ст.173 КПК України передбачає, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше 72 годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

При розгляді клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на майно слідчим суддею на цій стадії досудового розслідування було накладено обґрунтовано.

Враховуючи те, що на даний момент триває досудове розслідування, речі на які накладено арешт, визнано речовими доказами, строк накладення арешту майна на даний момент не перевищує строку досудового розслідування, тим паче, відповідно до ч.1 ст.170КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та враховуючи позицію слідчого, такі ризики дійсно наявні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки представником володільця майна не доведено необґрунтованість накладення арешту та того, що на даний час у накладенні арешту відпала потреба, не надано у підтвердження переконливого доказу.

Керуючись ст.ст.169, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 09.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України- задовольнити частково.

Скасувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, який було накладено ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 20.01.2023 року на мобільний телефон марки Nokia TA1235 IMEI №1- НОМЕР_1 та ІМЕІ №2- НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ Київстар № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 ;бензопилу марки Stihl моделі MS260|c серійний номер НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_4 .

Частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 20.01.2023 року у справі №548/49/23 у кримінальному провадженні №0000010 від 09.01.2023 року за ознаками ч.1 ст.246 КК України, на автомобіль марки САЗ -3507 дрн. НОМЕР_5 із свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_6 , який згідно запису у свідоцтиво про реєстрацію ТЗ належить ОСОБА_20 , однак перебуває у постійному володінні ОСОБА_4 , в частині заборони користуватися зазначеним транспортнимзасобом.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Виконання ухвали доручити ст. слідчому СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_18 в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2023 року за №0000010 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1