Дата документу 07.04.2023
Справа № 501/4624/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеського району Одеської області кримінальне провадження №0000867 від 29 жовтня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, на утриманні дітей не має, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

06 серпня 2018 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки відповідно до ст. 75 КК України (ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 23 грудня 2019 року звільнення від відбування основного покарання з випробуванням скасовано, та ОСОБА_5 направлено до місць позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 06 серпня 2018 року, звільнився 05 серпня 2022 року за відбуттям строку покарання),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14 жовтня 2019 року, приблизно о 02.00 год., ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у під`їзді №4 буд. АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_6 велосипед «LIBERTY» HW сіро-червоного кольору, вартістю 3000,00 грн, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення та показав суду, що вночі 14 жовтня 2019 року він, перебуваючи у під`їзді №4 буд. АДРЕСА_2 , викрав велосипед «LIBERTY», який в подальшому видав працівникам поліції. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 , який повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не прибув, подав суду заяву про проведення судового розгляду без його участі та повідомив про відшкодування завданого йому збитку шляхом повернення викраденого майна, покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд, у зв`язку із чим, судом прийнятого рішення про закінчення розгляд справи за відсутності потерпілого.

Судом, за згодою учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено судом, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше судимий, не одружений, не працює, на обліку у психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичних речовин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді служби з питань пробації виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку, та вважає, що йому має бути призначене покарання у виді арешту, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Висновок суду щодо застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України.

Для застосування закріплених у ч. 1 ст. 71 КК правил призначення покарання за сукупністю вироків законодавець визначає сукупність двох обов`язкових умов, що мають бути встановлені в їх нерозривній єдності:

- перша стосується моменту вчинення нового кримінального правопорушення засудженим - «після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання» за попереднім вироком;

- друга - наявності частини покарання (основного та/або додаткового), яка не відбута за попереднім вироком на момент призначення судом покарання за новим вироком.

Відсутність хоча б однієї з указаних умов виключає можливість застосування положень ч. 1 ст. 71 КК під час вирішення питання про призначення покарання за новим вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, призначений вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 06 серпня 2018 року попередній вирок суду, та дане звільнення було в подальшому ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 23 грудня 2019 року скасовано, та ОСОБА_5 направлено до установи виконання покарань для відбуття покарання у виді позбавлення волі.

05 серпня 2022 року ОСОБА_5 відбув призначене йому вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 06 серпня 2018 року покарання та звільнився.

За таких обставин суд, оскільки обвинувачений повністю відбув покарання за попереднім вироком суду на момент призначення покарання за даним вироком суду, то суд вважає за можливе не застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України.

Даний висновок суду повністю узгоджується з висновками, викладеними в Постанові Об`єднаної палати Касаційного суду Верховного суду від 06 грудня 2021 року (справа № 243/7758/20, провадження №51-113кмо21) та в Постанові Третьої судової палати Верховного суд від 05 жовтня 2022 року (справа №704/791/22, провадження №51-1447км22).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-374 КПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 місяців арешту.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання даного вироку суду.

Речовий доказ: велосипед «LIBERTY» HW залишити (повернути) власнику.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя