Справа №712/3334/18
Провадження №1-кп/712/118/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тинівка Жашківського району Черкаської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у травні 2014 року, перейнявши ідеї, якими керується терористична організація ДНР, прибув у м. Донецьк з метою вступу до лав військовослужбовців зазначеної організації. З м. Донецьк ОСОБА_5 виїхав до м. Слов`янськ Донецької області, де добровільно вступив у один з підрозділів ополченців ДНР, безпосереднім керівником якого був бойовик із позивним « ОСОБА_6 », а загальне керівництво здійснював бойовик з позивним «Моторола». При цьому ОСОБА_5 обрав собі позивний «Одеса». Під час проходження служби у вказаному воєнізованому підрозділі ОСОБА_5 , будучи озброєний стрілецькою зброєю, брав участь у бойових діях в населених пунктах Міусінськ, Малинівка, Миколаївка (Донецька область), а також ніс службу на блокпостах, підконтрольних ДНР та розташованих на території Донецької області.

У подальшому ОСОБА_5 протягом невстановленого часу очолював так званий Навчальний центр з проведення спеціальної підготовки бойовиків ДНР. У вказаному центрі ОСОБА_5 проводив навчання з бойової підготовки, в тому числі тактики ведення стрільби для військовослужбовців ДНР.

Після цього у невстановлений час та за невстановлених обставин ОСОБА_5 став начальником інженерної служби підрозділу «Кальміус» (складової Міністерства оборони ДНР) та, перебуваючи на цій посаді брав участь у заснуванні 7 квітня 2015 року Спортивного клубу армії (СКА) Міністерства оборони ДНР. Після заснування вказаної організації ОСОБА_5 , обравши собі фіктивне військове звання підполковник, очолив зазначений СКА та обіймає цю посаду на сьогоднішній день. На вказаній посаді ОСОБА_5 займається вишколом бойовиків ДНР, чим сприяє діяльності незаконних збройних формувань, які діють на тимчасово окупованій території Донецької області, а також, підтримує дружні відносини з представниками незаконних воєнізованих формувань, що діють на зазначеній території, та використовуючи свої службові повноваження, надає останнім допомогу, яка пов`язана з його професійною діяльністю.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду кримінального провадження, шляхом публікації повістки у засобах масової інформації загальнодержавної сфери у виданні «Урядовий кур`єр»

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 323 КПК України ухвалою суду від 06.06.2022 призначено спеціальне судове провадження.

Належний захист прав обвинуваченого було забезпечено участю захисника, як на досудовому слідстві так і в суді, що свідчить про те, що права обвинуваченого в ході досудового слідства, а також у судовому засіданні порушені не були.

При цьому, суд вважає, що розглянуте кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Будь яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

- даними акту огляду від 12.06.2017 з оптичним диском, відповідно до якого було проведено вивчення матеріалів розміщених на ряді інтернет ресурсів «Офіційний сай ДНР». «YouTube", « 1!EFNEWS », «Однокласники» з використанням ПЕОМ за результатом встановлено, що гр. України ОСОБА_5 (використовуючи позивний « ОСОБА_7 ») спряє розбудові псевдодержавних утворень «ЛНР/ДНР», а також прийняття участі у бойіих діях про військовослужбовців ЗСУ на сході України.;

- даними протоколу за результатами проведення оперативно - технічного пошукового заходу за СОКР № 160 від 20.06.2017, які знаходяться на оптичному диску , з якого вбачаються відібрані записи телефонних розмов ОСОБА_5 ;

- даними протоколів тимчасового доступу до речей і документів на ПрАТ «ВФ-Україна» від 27.07.2017; 27.07.2017; 05.09.2017 з оптичними дисками, які мають інформацію згідно ухвал слідчих суддів щодо абонентських номерів;

- даними протоколу огляду від 18.09.2017 відповідно до якого під час огляду оптичних дисків було виявлено файли з відомостями телефонних трафіків номерів телефону НОМЕР_1 (з 15.03.2015 по 10.05.2015), НОМЕР_2 (з 15.04.2017 по 23.06.2017), НОМЕР_3 (з 23.06.2017 по 20.07.2017) встановлено;

- даними протоколу огляду від 06.07.2017 з додатками, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, було проведено огляд Інтернет-ресурсу «You tube» та по ознакам зовнішності та голосу на відеозаписах під №№ 1-10 зображений та виступає один і той самий чоловік ОСОБА_8 , позивний « ОСОБА_7 »;

- даними протоколу огляду від 02.08.2017 з додатками, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , було проведено огляд Інтернет-ресурсу «Миротворець» та за вказаними посиланнями була виявлена інформація про ОСОБА_5 (його особисті дані) та, те що він є бойовиком угрупування «Оплот» і перебуває в розшуку за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. На сайті серед іншого міститься інформація про список офіцерського складу 5 окремої мотострілецької бригади, до якої входить ОСОБА_5 і обіймає посаду помічника заступника командира бригади по роботі з особовим складом та зображений на фотографії;

- даними протоколу огляду від 05.02.2018 з додатками та оптичним диском , вході якого з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , було проведено огляд Інтернет-сайту Спортивного клубу армії Міністерства оборони Донецької народної республіка та на Інтернет - статті відмічені спортивні заходи проведених за участі СКА ДНР на яких зображений ОСОБА_5 ;

- даними протоколу огляду від 21.02.2018 з додатками та оптичним диском, вході якого з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , було проведено огляд персональної сторінки ОСОБА_5 в соціальній мережі «ВКонтакте» так званої «стіни» користувача «ІНФОРМАЦІЯ_2» на яких зображений на фотографіях ОСОБА_5

- даними постанов ВРУ від 17.03.2015 № 254-VIII та № 252-VIII про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями (т. 2, а. п. 82);

- даними наказу АТЦ при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення.

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

Відповідно до ст. 297-1 ч. 2 КПК України передбачено порядок проведення досудового слідства по окремим статтям КК України, зокрема за ч. 1 ст. 258-3 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України доведена в повному обсязі.

Всі докази, досліджені безпосередньо судом, в даному кримінальному провадженні є належними та допустимими доказами, оскільки були отримані в порядку, передбаченому КПК України і у своїй сукупності повністю підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, викладених у даному вироку, так як є послідовними,узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість та у сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , після вступу до рядів силового блоку терористичної організації «ДНР» став начальником інженерної служби підрозділу «Кальміус» (складової Міністерства оборони ДНР) та, перебуваючи на цій посаді брав участь у заснуванні 7 квітня 2015 року Спортивного клубу армії (СКА) Міністерства оборони ДНР. та обравши собі фіктивне військове звання підполковник, очолив зазначений СКА та обіймає цю посаду на сьогоднішній день, чим сприяє діяльності незаконних збройних формувань, які діють на тимчасово окупованій території Донецької області, а також, підтримує дружні відносини з представниками незаконних воєнізованих формувань, що діють на зазначеній території, та використовуючи свої службові повноваження, надає останнім допомогу, яка пов`язана з його професійною діяльністю.

Отже, виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що поняття терористичної організації визначено в Законі України «Про боротьбу з тероризмом» від 20 березня 2003 року, і відповідно до цього Закону, це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Аналіз кримінального законодавства, рішення Варшавської конференції від 28 вересня 2001 року № 1373 по боротьбі з тероризмом, а також відповідних положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» показує, що терористична організація виділена як вид злочинної організації з спеціальною метою - здійснення терористичної діяльності. Так, відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Діяльність «ДНР» як терористичної організації підтверджується зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VІІІ, заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленої постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 №145-VІІІ, заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 №337-VIII, в яких «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.

Аналіз кримінального законодавства, рішення Варшавської конференції від 28 вересня 2001 року № 1373 по боротьбі з тероризмом, а також відповідних положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» показує, що терористична організація виділена як вид злочинної організації з спеціальною метою - здійснення терористичної діяльності. Так, відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» від 23.12.2005 року № 13 утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. В частині ж участі у злочинній чи терористичній організації, то відповідно до п.13 вказаної постанови Пленуму вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.

При цьому, під час судового розгляду справи, суд враховує, що державним обвинуваченням було доведено, що ОСОБА_5 усвідомлював, що «ЛНР», «ДНР» та інші незаконні збройні формування, які структурно входить до силового блоку терористичних організацій «ЛНР» «ДНР» діють на території України саме як терористичні організації, діють на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції, і обвинувачений сприяв у діяльності вищевказаних терористичних організаціях.

Суд також враховує правові позиції, викладені в рішенні ЄСПЛ у справі «Броуґан та інші проти Сполученого Королівства», відповідно до яких розслідування терористичних правопорушень, безсумнівно, ставить перед органами влади особливі проблеми. Забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства, яке страждає від тероризму, та інтересами конкретної людини є надзвичайно складним завданням. Беручи до уваги факт посилення тероризму в сучасному світі, визнана необхідність, яка випливає із самої суті системи Конвенції, забезпечення належної рівноваги між захистом інститутів демократії в інтересах суспільства і захистом прав окремої людини. У контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, саме суд має визначити значимість таких обставин, а також з`ясувати, чи було забезпечено в цій справі рівновагу між застосовними положеннями цієї статті у світлі її конкретного формулювання та її загальним предметом і метою.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд прийшов до висновку що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, за обставин, викладених у даному вироку знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 258-3 КК України, як умисну участь у терористичній організації «ДНР» та сприяння її діяльності.

Суд, при призначенні ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України, про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 65 КК України, суд, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, яке мало місце в умовах складної суспільно-політичної обстановки в Донецькій області та суттєвий вплив на охорону державної і громадської безпеки у цих регіонах держави, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, суспільну небезпеку яка полягає у порушенні безпечних умов життєдіяльності, безпеки життя, здоров`я, власності широкого та невизначеного кола осіб та безпеки інших цінностей суспільства, особу винного, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого та приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій ч. 1 ст. 258-3 КК України з конфіскацією майна, оскільки, з урахуванням вказаних обставин, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 неможливе без ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу, коли він буде фактично затриманим.

Виконання вироку покласти на Управління СБУ в Черкаській області.

Речові докази, а саме оптичні диски DVD-R, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1