ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/735/23 Справа № 202/1761/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 рокуДніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,(в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у закритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0000101 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного за ч.3 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 03 березня 2023 року застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення застави.

Приймаючи рішення слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри та наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Обираючи запобіжний захід слідчий суддя врахував тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_7 , а також враховував дані про особу останнього, який розлучений, має малолітню дитину, не працює, раніше не судимий. На даний час притягається до кримінальної відповідальності за вчинення іншого кримінального правопорушення. Неодноразово притягався до адміністративної відповідальності у сфері порушення правил дорожнього руху, в тому числі, за ч.1 ст. 130 КПАП України, керування транспортним засобом у стані сп`яніння. Значиться особою, обмеженою у праві керування транспортним засобом, у зв`язку з позбавлення права керування транспортним засобом. Тому слідчий суддя застосував виключний запобіжний захід. На підставі ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначив розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Також просить поновити строк на оскарження, оскільки повний текст ухвали слідчого судді було отримано за 12 годин до набрання чинності рішення.

Вимоги апеляційної скарги обгрнутовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки підозра недоведена, так як залишки наркотичних речовин можуть зберігатися декілька місяців в організмі. При цьому, ОСОБА_7 проходив лікування в лікарні психіатричної допомоги та вживав за рецептом лікарські препарати, які містять психотропні та інші речовини. Разом з цим зазначені в клопотанні слідчого виявленні похідні фенілкіламінів відповідно до постанови КМУ Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів від 06 травня 2000 року не входять до переліку. Дані обставини напряму впливають на кваліфікацію злочину. Разом з цим захисник ставить під сумнів порушення правил ПДР України ОСОБА_7 , яку ставляться останньому в провину, в підозрі. Не доведено на переконання захисника й наявність ризику можливого впливу на свідків, оскільки таких доказів не надано, а також переховування від органів досудового розслідування або суду, так як до ОСОБА_7 застосовано домашній арешт в іншому кримінальному провадженні. Також, не враховано дані про особу підозрюваного, який здійснює заходи щодо відшкодування збитків, має проблеми із здоров`ям, міцність соціальних зв`язків, а також ставлення ОСОБА_7 , який жалкує щодо загибелі людини. Окрім цього, захисник вказує, що слідчий суддя безпідставно не долучив відеозапис подій, який надавався під час розгляду клопотання.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Висновки слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд вважає правильними.

Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, клопотанням слідчого підтверджується, що ГУНП в Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000101 від 23 січня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України. (а.с.6)

28 лютого 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.3 ст. 286-1 КК України.(а.с.105-108)

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, яка підтверджуються долученими до клопотання слідчого матеріалами, а саме: протоколами оглядом місця події, допиту свідків, висновками судових експертиз та іншими матеріалами.

Апеляційний суд вважає, що додані до клопотання слідчого матеріали на даному етапі досудового розслідування можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа про, яку йдеться могла вчинити злочин, тому підозра стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 286-1 КК України, є обґрунтованою. У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Також, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.п 1 ч.1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та передбачає покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

Слідчий суддя врахував вимоги ст. 178 КПК України, під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оцінивши обставини про які йдеться у вказаній статті, а також врахував дані про особу ОСОБА_7 , який розлучений, має малолітню дитину, не працює раніше не судимий. На даний час притягається до кримінальної відповідальності за вчинення іншого кримінального правопорушення. Неодноразово притягався до адміністративної відповідальності у сфері порушення правил дорожнього руху, в тому числі, за ч.1 ст. 130 КПАП України, керування транспортним засобом у стані сп`яніння. Значиться особою, обмеженою у праві керування транспортним засобом, у зв`язку з позбавлення права керування транспортним засобом. Тому, доводи захисника про характеризуючі дані не дають підстав для застосування до нього іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Такий висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: ухилення від слідства та суду, за умови доведеності такого ризику (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Доводи апеляційної скарги, що на ОСОБА_7 вже застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тому слідчий суддя незаконно застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не може бути застосовано два запобіжних заходи в одному кримінальному провадженні. Домашній арешт до ОСОБА_7 застосований в іншому кримінальному провадженні. При цьому, якщо захисник вказує, що до підозрюваного не можливо застосувати два запобіжних заходи, то апеляційна скаргу суперечить її мотивувальній із прохальною частиною, так як захисник просить застосувати до ОСОБА_7 домашній арешт.

Не є підставою для застосування домашнього арешту й характеризуючі дані про особу ОСОБА_7 , оскільки враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявністю ризику.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч. 3 ст. 286-1 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4