Дата документу 30.01.2023 Справа № 336/5340/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/5340/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/633/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисника особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишуваха, Оріхівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військовою частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді командира 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, сержанта, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком до 17 лютого 2023 року включно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 , якому інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2022 року було продовжено застосування у відношенні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком до 17 лютого 2023 року.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді передання останнього на піклування дружині - ОСОБА_7 , з обов`язковим лікарським наглядом.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що висновки суду про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ґрунтуються не на доказав, а на припущеннях.

Зауважує, що документальні докази, які б свідчили про покращення чи погіршення стану здоров`я ОСОБА_9 за тривалий час його перебування в КП «ДБКЛПД» ДОР, прокурор в своєму клопотанні не навів, судом такі обставини, до розгляду клопотання по суті не перевірені.

Крім того, вказує, що висновки суду, в оскаржуваній ухвалі про наявність зазначених прокурором ризиків, не є прийнятними, оскільки встановлено, що особа не усвідомлювала скоєне і не керувала своїми діями.

Зауважує, що якщо особа скоїла інкриміноване в стані неосудності, а зараз усвідомлює свій психічний розлад на той час, то очевидно, що наміру втечі, переховування, або продовження злочинної діяльності не може існувати.

Вказує, що з 11 жовтня 2022 року за час утримання ОСОБА_9 в КП «ДБКЛПД» ДОР, стан останнього покращився, його поведінка перестала бути небезпечною для оточуючих, приблизно останній місяць утримання в КП «ДБКЛПД» ДОР ОСОБА_9 переведений в загальну палату із спокійними пацієнтами, скарг законному представнику ОСОБА_9 на небезпечні дії останнього від лікуючого лікаря не надходило.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 підтримав подану ним апеляційну скаргу та вказав, що психічний стан ОСОБА_9 суттєво покращився, він може бути переданий дружині під нагляд, наміру переховуватися не має.

Законний представник ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримали апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, рішення суджу просив залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисника ОСОБА_9 та його законного представника, прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційний скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований судом запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Статтею 508 КПК України визначено, що передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно з загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно до ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до висновку судово - психіатричного експерта № 437 від 9 вересня 2022 року вбачається, що ОСОБА_9 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь страждав і в теперішній час страждає на тимчасовий розлад психіатричної діяльності в формі гострого поліморфного психотичного розладу. Зазначений тимчасовий розлад психічної діяльності позбавив іспитованого усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. У теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом (а.с. 43-51).

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу та правильно встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, при встановленні ризику переховування від суду, слід вказати на те, що ОСОБА_9 інкримінувалось вчинення кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, суворість можливого покарання, яке полягає у позбавлення волі до 12 років, значно підвищує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, із клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу випливає, що свідки у даному кримінальному провадженні в тому числі є колишні знайомі ОСОБА_9 по службі, у зв`язку із чим він може на них незаконно впливати з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлюється тим, що ОСОБА_9 інкримінуються вчинення декілька кримінальних правопорушень, що свідчить про його схильність до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Відтак, матеріали провадження не містять переконливих доказів того, що існуючі у поведінці ОСОБА_9 ризики зменшилися, або, що запобігти їм в змозі інший запобіжний захід, не пов`язаний з поміщенням його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Наявність підстав для залишення особи щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру у межах психіатричного закладу слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей, за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Наявність підстав для подальшого поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, та доцільність продовження строку вказаного запобіжного заходу має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Кожне наступне продовження запобіжного заходу має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, враховуючи те, що як вбачається із оскаржуваної ухвали, строк запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу, в умовах, що виключають небезпечну поведінку відносно ОСОБА_9 закінчується 24 грудня 2022 року, а також той факт, що на даний час заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно було продовжено строк дії запобіжного заходу відносно останнього.

Посилання захисника на покращення психічного стану ОСОБА_9 не свідчить про відсутність факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби, а відтак і не є безумовною підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 407, 422-1, 508 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_9 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком до 17 лютого 2023 року, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4