Справа № 303/5651/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/2/22 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2021.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий: 19.03.2020 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин; 16.09.2021 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, засуджений:

- за ч. 2 ст. 342 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 звільнений від покарання за ч. 2 ст. 342 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

- за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік 06 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2021 більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік 06 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 (один) рік, з покладенням на нього відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно вироку ОСОБА_8 визнанийвинним у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

-2-

ОСОБА_8 близько 12 год 15 хв 04.08.2017, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що він протидіє працівнику правоохоронного органу, що виконує свої службові обов`язки, в коридорі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , штовхав та ображав нецензурними словами поліцейського ОСОБА_9 , намагався зіштовхнути останнього з коридорних сходів, зірвав з форменого одягу поліцейського ОСОБА_9 нагрудну камеру та кинув її на сходи коридору, намагався вирватись та втекти, чим вчинив активну фізичну протидію здійсненню поліцейським ОСОБА_9 своїх обов`язків з охорони громадського порядку.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 04.08.2017 о 12 год 18 хв, знаходячись на вході до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, при застосуванні до нього сержантом поліції ОСОБА_9 засобів фізичного впливу та спеціального засобу «кайданки», з метою спричинити тілесні ушкодження працівнику поліції, показати свою зверхність, вчиняв активний фізичний опір та наніс сержанту поліції ОСОБА_9 один удар правою рукою зажатою в кулак в область голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді тотального синця з травматичним набряком м`яких тканин у правій орбітальній ділянці голови, які згідно судово-медичного висновку № 560/17 від 14.08.2017 відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду в частині засудження ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України скасувати, звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 342 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрити. В частині засудження ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 345 КК України ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік 06 (шість) місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 (один) рік, та покласти на останнього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання. Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку вказівку про застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання, із вказівкою про самостійне виконання вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2021. У решті вирок залишити без змін. Прокурор вказує на те, що суд першої інстанції, встановивши наявність передбачених ст. 49 КК України підстав, не прийняв рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, необґрунтовано звільнив обвинуваченого від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України. Окрім того, судом всупереч правовій позиції, викладеній у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (справа № 760/26543/17), необґрунтовано застосовано положення ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки прийнято рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, в тому числі щодо вироку Мукачівського міськрайонного суду від 16.09.2021, яким ОСОБА_8 за ст. 126-1 КК України призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, яке належить відбувати реально.

31.03.2023 захисник-адвокат ОСОБА_10 подав до апеляційного суду письмову заяву про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

-3-

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, захисника, потерпілого, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву захисника ОСОБА_11 про розгляд апеляційної скарги у його та ОСОБА_8 відсутності.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та не заперечив проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за строками давності, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 309/1201/15-к).

-4-

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, в тому числі передбачене ч. 2 ст. 345 КК України 04.08.2017, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк та останній відноситься до нетяжких злочинів (ч. 2 ст. 12 КК України). Тобто, на день розгляду апеляційної скарги минуло понад п`ять років з дня вчинення ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення. Протягом цього строку останній не ухилявся від слідства або суду, а тому строки давності закінчились та відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України не переривались, оскільки згідно вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2021 ОСОБА_8 був засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України визнав, розкаявся, а під час апеляційного розгляду в його інтересах подано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України.

За змістом ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч. 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2021 щодо ОСОБА_12 скасувати.

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

-5-

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України закрити.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2021 про засудження ОСОБА_8 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин виконувати самостійно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду вскладі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді