ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/946/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

у судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0007287 від 05.10.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Високопілля

Високопільського району Херсонської області, який

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року за ч. 2

ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі чч. 1, 4

ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк один рік вісім місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

1. До Дарницького районного суду м. Києва 29 листопада 2022 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0007287, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, після завершення апеляційного розгляду.

2. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 квітня 2023 року включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Позиції сторін

3. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, яке обґрунтував наявністю ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу і які на теперішній час не зменшилися, а саме ризик переховування від суду та вчинення ним інших кримінальних правопорушень. На думку прокурора, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому з метою запобігання вказаних ризиків є необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

4. Захисник заперечив проти клопотання прокурора, виклавши свої доводи у письмовому запереченні та у клопотанні про зміну запобіжного заходу, посилався на те, що заявлений прокурором ризик переховування ОСОБА_5 від суду є недоведений, оскільки обвинуваченого хоча і було оголошено у розшук, але це було здійснено безпідставно, так як обвинувачений не ухилявся від суду, його місце проживання не змінювалось з моменту направлення обвинувального акта до суду. Ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення сторона захисту вважає надуманим, оскільки у сторони обвинуваченого відсутні докази, які б вказували про наявність таких намірів у ОСОБА_5 .

На підставі викладеного захисник вважає, що є всі передумови для зміни запобіжного заходу на будь-який інший, зокрема на домашній арешт за адресою, де обвинувачений проживав раніше зі своїм знайомим на орендованій ними квартирі.

5. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника та просив змінити запобіжний захід.

Мотиви суду

6. Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, обговоривши заявлене клопотання, дійшов до таких висновків.

7. Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина перша статті 194 Кримінального процесуального кодексу України).

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, згідно з якою підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема переховуватися від органів суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінального провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

8. На обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати такі ризики, що визначені у частині першій статті 177 Кримінального процесуального кодексу України:

- ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

- ризик вчинення інших кримінальних правопорушень;

9. Щодо наявного ризику переховування ОСОБА_5 від суду прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 неодноразово у судові засідання не з`являвся, причини неявки суду були не відомі, у зв`язку з чим судом постановлялась ухвала про встановлення місця проживання обвинуваченого, надалі суд оголошував ОСОБА_5 у розшук.

Отже, прокурор вважає, що вказане свідчить про наявний ризик ухилення обвинуваченого від явки до суду.

9.1 Сторона захисту вважає вказаний ризик сумнівним, наголошує на тому, що суд безпідставно оголосив у розшук обвинуваченого, який тільки не був повідомлений про дату та час проведення засідання та й жодних намірів ухилитись від суду не мав, водночас зазначив, що суд ухвалюючи таке рішення керувався одним лише рапортом поліцейського.

9.2 Суд вважає, що ризик переховування обвинуваченого від суду є обґрунтованим та маючи у розпорядженні матеріали цього кримінального провадження, що перебувають на розгляді в суді загалом з 2019 року, зобов`язаний констатувати наступне.

9.2.1 Так, судом встановлено, що 23 жовтня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0007287 від 05.10.2019 надійшов до суду.

З моменту направлення обвинувального акта до суду до обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

28 листопада 2019 року обвинувачений був звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі 38 420 грн.

Втім, навіть після звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 продовжував ухилятися від явки до суду й не з`являвся у судові засідання, та стосовно останнього надалі було постановлено декілька ухвал про привід, які не були виконані через не встановлення місцеперебування останнього.

У подальшому ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року обвинуваченого оголошено у розшук.

Після чого, 17 листопада 2021 року ОСОБА_5 було затримано та доставлено до суду.

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, із звільненням від його відбування з випробуванням з на підставі статей 75, 76 КК України іспитовим строком на два роки.

29 листопада 2022 року суд апеляційної інстанції, який також не зміг викликати обвинуваченого у судове засідання, вказаний вирок скасував та призначив новий судовий розгляд.

9.2.2 Під час цього нового судового розгляду, вже в іншому складі суду - під головуванням судді ОСОБА_1 (на підставі протоколу автоматизованого розподілу від 30.11.2022), обвинувачений так само у судові засідання не з`являвся, через що суд не міг певний проміжок часу провести підготовче судове засідання та розпочати судовий розгляд.

У зв`язку з чим ухвалою Дарницького районного суду міста Києва під час підготовчого судового засідання доручено провести слідчі дії спрямовані на встановлення місця проживання (перебування) обвинуваченого ОСОБА_5 .

З рапорта уповноважених працівників Дарницького УП ГУНП вбачається, що за адресою м. Київ, вул. Ревуцького, 18А, ОСОБА_5 не проживає.

Надалі, вкотре після неявки обвинуваченого до суду та відповідно неможливості встановити його місця проживання та місця перебування ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 грудня 2022 року ОСОБА_5 оголошено у розшук, а кримінальне провадження зупинено до розшуку останнього.

9.3 Захисник вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 за адресою у АДРЕСА_3 , не проживав, а в обвинувальному акті вказані інші адреси, на які суд уваги не звернув.

Натомість, суд має наголосити на тій обставині, що особисто обвинуваченим ОСОБА_5 у розписці після отримання вироку від 18.11.2021, яким він був звільнений від відбування покарання з випробуванням, й була вказана саме ця адреса, на що суд і зважив, викликаючи його у засідання під час нового судового розгляду.

У ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійсненням виклику по телефону або телеграмою.

При цьому слід констатувати, що суд викликаючи обвинуваченого у підготовчі судові засідання, вжив всіх можливих заходів, щоб повідомити останнього про дату та час, зважаючи також на те, що за вказаною у розписці адресою та інших адресах обвинувачений не проживає, його матір у телефонній розмові з працівником суду повідомила, що їй невідомо, де взагалі перебуває її син, захисник ОСОБА_6 , який здійснював захист обвинуваченого з 2021 року теж не знав, де перебував його підзахисний, й були відсутні будь-які засоби зв`язку з ним тощо.

9.4 Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що особа, набувши статусу обвинуваченої у кримінальному провадженні, набуває певних зобов`язань, виконання яких слугує мінімальною гарантією досягнення завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України.

Судовий розгляд здійснюється в судовому засідання за обов`язковою участю сторін кримінального провадження, а відкладення судових засідань на невизначений строк у зв`язку з неявкою обвинуваченого негативно вплинуло б на дотримання строків розгляду справи, а тому суд з урахуванням поведінки обвинуваченого оголошував його у розшук, що було доцільним та виправданим, та маючи на те достатньо правових підстав.

9.5 Підсумовуючи щодо наявності цього ризику, суд дійшов висновку, що процесуальна поведінка обвинуваченого протягом тривалого часу є незмінною, ризик ухилення від явки до суду є настільки очевидним, що наразі суд не вбачає жодної підстави погодитись із стороною захисту про можливість обрати раніше судимому ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні тяжкого корисливого злочину, інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

10. Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Стороною обвинувачення обґрунтовується існування цього ризику тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Крім того, прокурор акцентує увагу на тому, що ОСОБА_5 раніше судимий за аналогічні правопорушення, а отже вказане може свідчити про те, що обвинувачений може продовжити злочину діяльність.

10.1 Захисник ОСОБА_4 зазначив, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б вказували на наміри ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

10.2 Що стосується наявності вказаного ризику, слід зазначити, що обвинувачений, будучи обізнаний про наявність щодо нього попередніх вироків суду, відповідно до яких останньому призначено покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення проти власності, а тому зважаючи на те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, джерел доходу у нього не має та останній може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення задля забезпечення своєї життєдіяльності.

10.3 Суд вважає неспроможними доводи захисника щодо недолучення прокурором до клопотання доказів, на які він посилається у клопотанні, адже такі докази містяться у матеріалах справи, з якими сторона захисту ознайомлена.

10.4 Отже, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , судом на теперішній час не встановлено.

10.5 З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

11. Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

При визначенні розміру застави за змістом приписів ч. 4 ст. 182 КПК суд, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст. 177 КПК.

11.1 Ухвалою суду від 14 лютого 2023 року ОСОБА_5 було визначено заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74 430 гривень, наразі після першого обрання запобіжного заходу й проведення судових засідань, у яких було досліджено письмові матеріали провадження, суд вважає за можливе зменшити її розмір.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави має бути достатнім стимулюючим фактором, який би обвинувачений або інша особа (заставодавець) боялася б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

У випадку внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, а саме:

- прибувати за кожним викликом до суду;

- не відлучатися із міста Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Висновки

На підставі викладеного та враховуючи особу обвинуваченого, те що він ухилявся від явки до суду, перебував у розшуку, схильний до вчинення кримінальних правопорушень як раніше судима особа, яка вчинила новий тяжкий корисливий злочин невдовзі після ухвалення стосовно нього вироку, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню, при цьому зменшивши розмір застави як альтернативно передбаченого заходу.

З огляду на викладене та керуючись статтями 177, 182, 183, 314-316 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосовний до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 08 червня 2023 року включно.

Зменшити розмір застави, достатній для виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

У разі внесення застави звільнити ОСОБА_5 з-під варти та зобов`язати його з`являтися за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із міста Києва без дозволу суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 та заставодавцям, що у разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

Ухвала підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1