Справа № 585/3306/22
Номер провадження 1-кп/585/204/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пісочин Харківської обл., громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, на даний час відбуває покарання в ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» за адресою: Сумська обл. Роменський р., с. Перехрестівка, вул. Вишнева, 19, раніше судимий: 25 липня 2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком 2 роки; 7 грудня 2020 року Харківським райсудом Харківської обл. за ч.1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць; 19 жовтня 2021 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 391 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років,

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ст. 391 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В підготовчому судовому засіданні прокурор, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин і сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 за ст. 391 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі. Відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 жовтня 2021 у виді 3 років 11 місяців та остаточно призначити покарання у виді 4 років 11 місяців позбавлення волі.

В угоді про визнання винуватості вказано, що з 15 грудня 2021 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)». По прибуттю до ДУ «РВК №56» засудженому ОСОБА_5 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання. Під час відбуття призначеного покарання в ДУ «РВК № 56» засуджений ОСОБА_5 , починаючи з 21 січня 2022 року, діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, став на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, вчиняв злісні порушення встановленого порядку відбування покарання, через що взятий на профілактичний облік та 9 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за різні порушення режиму відбуття покарання. 11 серпня 2022 року постановою начальника ДУ «РВК № 56», погодженою з членами спостережної комісії, засудженого ОСОБА_5 з дільниці ресоціалізації було переведено до дільниці посиленого контролю. Через безуспішне застосування інших заходів впливу, 07 вересня 2022 року, на підставі ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської обл. від 18.08.2022, до засудженого ОСОБА_5 , за чергове порушення встановлених заборон, було застосовано стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу строком на 1 місяць. Відповідно постанови начальника ДУ «РВК № 56» від 07 вересня 2022 року засуджений ОСОБА_5 переведений до ПКТ ДУ «РВК № 56» строком на 1 (один) місяць. Однак, будучи підданим стягненню у виді переведення до приміщені камерного типу та попередженим про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань та іншу протидію адміністрації у законному здійсненні її функцій, засуджений ОСОБА_5 , під час відбування покарання на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та продовжив злісно порушувати установлений порядок відбувань покарання. Так, 30 вересня 2022 року засуджений ОСОБА_5 в порушення ст. 107 КВК України та вимог Наказу Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» умисно порушив правила внутрішнього розпорядку, зокрема відмовився прибирати камеру і вступив в суперечку з працівниками установи. Рішенням дисциплінарної комісії від 4 жовтня 2022 року, за порушення режиму відбування покарання, до останнього застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани. 10 жовтня 2022 року засуджений ОСОБА_5 в порушення ст. 107 КВК України та вимог Наказу Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» умисно порушив правила внутрішнього розпорядку, зокрема відмовився прибирати камеру та вступи в суперечку з працівниками установи. Рішенням дисциплінарної комісії від 11 жовтня 2022 року за порушення режиму відбування покарання до останнього застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани. Не зважаючи на вжиті профілактичні заходи, засуджений ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, що полягало в наступному. Так, у відповідності до статті 9 Кримінального виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань. Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до частини 3 статті 107 Кримінального виконавчого кодексу Україні засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими персоналом колонії та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Згідно з статтею 2 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконанні покарань та іншими особами. Крім того, частиною 3 додатку 20 вищенаведених Правил встановлено обов`язки чергового камери: під час входу до камери представників адміністрації установи виконання покарань та осіб, яких вони супроводжують, доповідати про чисельність засуджених, які утримуються в камері; стежити за збереженням камерного інвентарю, обладнання та іншого майна; одержувати для засуджених посуд і здавати його; стежити за чистотою в камері; здійснювати прибирання камерного санвузла, а після закінчення прогулянки - двориків для прогулянок; мити бачок для питної води. Незважаючи на зроблене 10 жовтня 2022 року офіційне попередження, засуджений ОСОБА_5 належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на триваючу злісну непокору законним вимогам адміністрації ДУ «РВК 56», діючи умисно та всупереч вищенаведеним вимогам ст. 107 КВК України та статті 2 розділу II, частини 3 додатку 20 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи черговим відповідно до графіку чергування та обізнаним зі своїми обов`язками, 12 жовтня 2022 року, перебуваючи у приміщенні камери № 11 дільниці посиленого контролю ДУ «РВК № 56», самостійно до прибирання приміщення камери не приступив, категорично відмовився виконувати дані обов`язки чергового по камері. На зауваження з приводу даного порушення засуджений ОСОБА_5 не реагував. Так, 12 жовтня 2022 року о 9 годині 10 хвилин начальником відділення соціально-психологічної служби дільниці посиленого контролю майором внутрішньої служби ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_5 було запропоновано провести прибирання в приміщенні камери № 11 дільниці посиленого контролю ДУ «РВК № 56», згідно затвердженого графіка чергування, на що засуджений ОСОБА_5 відмовив останньому в категоричній та зухвалій формі. Після неодноразового повторюваної вимоги приступити до прибирання камери, засудженого ОСОБА_5 було попереджено про те, що у разі відмови ним від виконання своїх обов`язків його буде притягнено до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України за злісну непокору вимогам адміністрації виправної установи. Проте останній, будучи забезпеченим необхідним господарчим інвентарем, публічно, зухвало, безпідставно, необґрунтовано, у категоричній формі відмовився виконувати неодноразово висловлені законні вимоги представника адміністрації ОСОБА_6 , хоча був зобов`язаний і мав можливість їх виконати.

Дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення в ході досудового розслідування кваліфіковані: за ст. 391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, особою, яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні добровільно заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, за умовами якої він повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин і погоджується на призначення йому покарання з урахуванням попереднього вироку у виді 4 років 11 місяців позбавлення волі. Також, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив обставини вчинення злочину вказані в обвинувальному акті та визнав провину. Суду пояснив, що він дійсно не виконував законних вимог працівників установи, а саме не розпочав прибирання камери тому що не мав настрою. Також пояснив, що наслідки угоди йому зрозумілі, угоду він укладав добровільно.

Захисник в судовому засіданні вважав, що угода відповідає інтересам обвинуваченого, не порушує його прав, не суперечить вимогам чинного законодавства і має бути затверджена.

Відповідно до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Діючи в межах укладеної угоди суд вважає, що дії ОСОБА_5 в ході досудового розслідування кваліфіковані вірно за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Суд вважає, що укладена угода про визнання винуватості правомірна, відповідає інтересам суспільства та держави, укладена добровільно, не порушує права свободи інтереси сторін та інших осіб, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених загальною частиною КК України, а тому необхідно затвердити угоду, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на те, що сторони кримінального провадження про обрання запобіжного заходу в угоді не вказали, суд для обрання запобіжного заходу підстав не вбачає.

Керуючись ст. ст. 371, 373-374, 468-475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду, про визнання винуватості, укладену 14 грудня 2022 року між прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні про вчинення злочину, передбаченого ст. 391 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік. Відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за попереднім вироком у виді 3 років 11 місяців та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 11 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу взяття під варту на виконання цього вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального Кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1