Дата документу 27.01.2023
Справа № 334/616/23
Провадження № 1-кс/334/266/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням, погодженим прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 27.02.2022 року, приблизно о 22 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_5 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, керуючи автомобілем «ЗАЗ TF698K», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Хортицьке шосе зі сторони вул. 14 Жовтня в напрямку вул. Курузова в м. Запоріжжя.

В цей час попереду, в районі перехрестя Хортицького шосе та вул. Маршала Судця в місті Запоріжжя, по регульованому пішохідному переході через вулицю Хортицьке шосе, на червоний сигнал світлофора, що забороняв рух пішоходам, зліва-направо по ходу руху автомобіля «ЗАЗ TF698K», проїзну частину вулиці Хортицьке шосе, перетинали пішоходи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , при цьому останній в руках тримав ліхтарик, яким підсвічував собі дорогу.

Під час руху по вищевказаній проїзній частині Хортицьке шосе водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вийшли на вказаний пішохідний перехід та рухалися в напрямку смуги руху автомобіля «ЗАЗ TF698K», не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, та, продовживши свій рух, передньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на пішоходів.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Порушенням водієм ОСОБА_5 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю: «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження, з якими булі госпіталізовані до КНП «Міська лікарня №9» ЗМР.

Кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України. (ЄРДР №0000231 від 28.02.2022 р.).

27.02.2022 року, під час проведення огляду місця ДТП, співробітники поліції передали автомобіль ЗАЗ TF698K», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відповідне зберігання ОСОБА_5 .

14.12.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час проведення досудового розслідування ОСОБА_5 почав переховувати вказаний транспортний засіб від органу досудового розслідування, з метою унеможливлення проведення обов`язкових слідчих дій.

На виклики слідчого, водій ОСОБА_5 вже маючи статус підозрюваного в кримінальному провадженні не реагує та всіляко ухиляється від органу досудового розслідування.

26.01.2023 року місце перебування автомобіля ЗАЗ TF698K», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було встановлено та проведеним оглядом транспортного засобу зафіксовано, що ОСОБА_5 провів ремонтні заходи з автомобілем, тобто частково знищив сліди вчиненого кримінального правопорушення.

На даній стадії досудового розслідування виникла необхідність у арешті автомобіля ЗАЗ TF698K», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому було скоєно ДТП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль ЗАЗ TF698K», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

26.01.2023 року, під час проведення огляду транспортного засобу, автомобіль ЗАЗ TF698K», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було вилучено та направлено на майданчик тимчасового утримання автотранспорту ГУНП в Запорізькій області, так як він містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та має значення речового доказу.

Незастосування арешту може призвести до втрати даного транспортного засобу оскільки власник має можливість його відчуження та розпорядження ним будь-яким способом, що в свою чергу може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Більше того, транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, є одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт та з метою забезпечення збереження речових доказів, недопущення його знищення або відчуження, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: на автомобіль ЗАЗ TF698K», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1