Справа № 462/1553/22
провадження 1-в/462/24/23
У Х В А Л А

02 лютого 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання заступника начальника Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 про призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів,

в с т а н о в и в :

Заступника начальника Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 звернулася до суду з поданням про призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів в порядку ч. 4 ст. 70, 72 КК України, покликаючись на те, що на виконанні у Залізничному районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області знаходиться вирок Залізничного районного суду м.Львова від 15.04.2022 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 90 годин громадських робіт та вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 22.08.2022 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік 5 місяців. За таких обставин вважає, що необхідно вирішити питання про призначення покарання за сукупністю злочинів в порядку ст.ст. 70, 72 КК України, а саме вироку Залізничного районного суду м.Львова від 15.04.2022 року та вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 22.08.2022 року. Просить задовольнити.

Представник Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області в судовому засіданні подання підтримав з аналогічних підстав.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання заперечила.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Залізничному районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області знаходиться Залізничного районного суду м. Львова від 15.04.2022 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 90 годин громадських робіт та вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 22.08.2022 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік 5 місяців.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Частиною 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 760/26543/17 від 15.02.2021, призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК, має ряд особливостей, з урахуванням яких, загальний алгоритм призначення покарання на підставі ч.4 ст.70 КК передбачає такі елементи: 1) одержання точних даних про покарання, призначене особі попереднім вироком/попередніми вироками та у разі відбуття призначеного покарання, точного визначення його відбутої частини; 2) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку, а якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то призначення покарання за кожен злочин окремо; 3) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів; 4) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених попереднім та новим вироками; 5) зарахування в строк остаточного покарання, призначеного за сукупністю вчинених злочинів, покарання, відбутого за попереднім вироком/попередніми вироками, якщо таке зарахування можливе. При цьому, призначаючи покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання у новому (другому) вироку. В даному разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК.

Як вбачається із матеріалів подання вирок Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/1553/22 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України було ухвалено 15.04.2022 року. З вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 22.08.2022 року, вбачається, що ОСОБА_6 вчинив нові кримінальні правопорушення, кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, 20.04.2022 року та 27.04.2022 року, а отже після постановлення вироку у попередній справі, а тому застосування ч. 4 ст. 70 КК України у даному випадку неможливе.

За ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Водночас, суд звертає увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, яке він дав в пункті 3, 12 Постанови №11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з тлумачення якого слідує, що під час виконання вироків суд не вправі вирішувати питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання за сукупністю вироків не було вирішено.

Також за змістом положень кримінального процесуального закону та положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 6 Європейської конвенції захисту прав людини, ч. 2 ст.24, ст. ст. 33 КПК України місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, не може перебирати на себе повноваження суду апеляційної (касаційної) інстанції.

З урахуванням викладеного, оскільки у даному випадку вирішення питання виконання кількох вироків суду в порядку ст.ст. 70, 71 КК України порушує суть вироків та тягне за собою зміну покарання на реальне позбавлення волі, що істотно погіршує процесуальне становище засудженого, що є недопустимим, то суд дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання заступника начальника Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 про призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: