КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1258/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 757/2511/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника власника майна - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження № 0000636, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 4 ст. 110-2 КК України про арешт майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в яких просив ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону під час розгляду вищевказаного клопотання в суді першої інстанції.

Власники та керівники підприємства ТОВ «ЗОТІК» можуть бути причетні до провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу.

Представниками ТОВ «ЗОТІК» проведені дії, направлені на зміну кінцевого бенефіціарного власника на підставі договору купівлі частки у статутному капіталі резидентом російської федерації.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досудовому розслідуванню, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі, пояснення представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 26.05.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що відповідно до матеріалів Служби безпеки України від 23.05.2022 року під час контррозвідувальних заходів в умовах воєнного стану отримано інформацію щодо колабораційної діяльності та фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України, з боку посадових осіб ТОВ «ЗОТІК», ТОВ «Делфін Індастрі Україна», ТОВ «Делфін дістриб`юшн Україна».

Згідно з рапортом СБУ від 23.05.2022 року та даними сайту «Миротворець, один зі співвласників ТОВ «ЗОТІК» - громадянин рф ОСОБА_8 , може бути причетний до діяльності терористичних організацій «Л/ДНР».

Під час подальшого досудового розслідування зазначено, що президент російської корпорації «DELFIN GROUP RUSSIA» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причетний до реалізації на території України моторних олій та іншої хімічної продукції російського виробництва із залученням підконтрольних йому латвійських та українських підприємств, одним з яких є товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ЗОТІК» (ЄРДПОУ 32611302), зареєстроване за адресою: Гомельське шосе, буд. 10, с. Рівнопілля Чернігівського району Чернігівської області.

Також встановлено, що група зазначених українських підприємств подає податкові накладні з одних і тих же IP-адрес, фактично здійснюють спільну фінансово-господарську діяльність за адресами: Чернігівська область, с. Рівнопілля, вул. Гомельське шосе, буд. 6 та буд. 10.

Встановлено, що ТОВ «ЗОТІК» має важливий вплив на здійснення господарської діяльності щодо придбання, зберігання, переробки та реалізації моторних олій та іншої хімічної продукції російського виробництва на території України, оскільки вказане підприємство є власником нерухомого майна, обладнання, транспортних засобів, торгових марок та науково-технічної документації, що використовуються в господарській діяльності суб`єктів, які з ним пов`язані.

Так, ТОВ «ЗОТІК» є власником 32 торгових марок, у тому числі торгових марок продукції російського виробництва, таких як: «LUXE», «OILRIGHT», «Аляsка», «Ярнефть», «Spectrol», «Чукотский», «3ton», «Country», «Кама ойл» та ін. На підтвердження цієї інформації, згідно рішення Антимонопольного комітету Україним від 27.12.2018 р. підтверджено зв`язок між ТОВ «ЗОТІК», ТОВ «Делфін Дістриб`юшн Україна» та російським виробником продукції - AT «Делфін Індастрі», ВАТ «Пушкінський завод» (рф). У вказаному рішенні безпосередньо зазначено, що в Україні заявка на торговий знак «LUXE» була подана 12.02.2008 року пов`язаним із ВАТ «Пушкінський завод» товариством з обмеженою відповідальністю «Зотік» (ідентифікаційний код юридичної особи 32611302).

В ході розслідування проведено огляд інформації (виписок) щодо руху коштів ТОВ «ЗОТІК» (), ТОВ «Делфін Індастрі Україна» (), ТОВ «Делфін дістриб`юшн Україна» (), ТОВ «Прайм-Оіл» (), ТОВ «Опт-Оіл» (), ТОВ «Ваген-Ойл» (), TOB «ТВ-АВТО» (), ДП «Автопостач-Маркет» (), ПрАТ Чернігівська товарно-сировинна компанія» («Чернігівголовпостач») ( ).

Внаслідок огляду руху коштів, що відображають фінансові операції зазначених підприємств, встановлено ознаки здійснення спільної господарської діяльності з реалізації продукції, у тому числі продукції російського виробництва, на території України. Так, виявлено фінансові операції ТОВ «Делфін Дістриб`юшн Україна», ТОВ «Прайм-Оіл», ТОВ «Ваген-Ойл» та ТОВ «Опт-Оіл», що вказують на придбання продукції російського виробництва, фінансові операції ПрАТ «Чернігівська товарно-сировинна компанія», що вказують на використання складів для зберігання вказаної продукції, фінансові операції ТОВ «ЗОТІК», що вказують на використання матеріальних та майнових ресурсів, торгівельних знаків, розробку науково- технічної документації, фінансові операції ТОВ «Делфін Індастрі Україна», що вказують на переробку сировини від ТОВ «Делфін Дістриб`юшн Україна» ТОВ «Прайм-Оіл», ТОВ «Ваген-Ойл», ТОВ «Опт-Оіл», ДП «Автопостач- Маркет», ТОВ «Авто-Хіт», ТОВ «ТВ-Авто», фінансові операції ТОВ «Делфін Дістриб`юшн Україна» ТОВ «Прайм-Оіл», ТОВ «Ваген-Ойл», ТОВ «Опт-Оіл», ДП «Автопостач-Маркет», ТОВ «Авто-Хіт», ТОВ «ТВ-Авто», що вказують на реалізують продукції на території України. Також виявлено фінансові операції із зарахування коштів на рахунках ТОВ «Делфін Дістриб`юшн Україна» ТОВ «Прайм-Оіл», ТОВ «Ваген-Ойл», ТОВ «Опт-Оіл» в якості гривневого покриття за купівлю іноземної валюти у АТ «Сбербанк», який через ПАЇ «Сбербанк Росії» знаходився під контролем Центрального банку рф. Виявлене фінансові операції в межах виконання зобов`язань по зовнішньо-економічним контрактам.

Враховуючи, що посадові особи та діяльність вказаних підприємств пов`язані між собою, є достатньо підстав вважати, що вони створені як представники російських підприємств (корпорацій) з реалізації продукції російського виробництва на території України. Фінансові операції із надання ТІ повернення фінансової допомоги, переробки давальницької сировини, надана в оренду складських, виробничих приміщень, офісів та обладнання можуть свідчити про штучне розділення єдиної спільної господарської діяльності метою мінімізації податкових зобов`язань та виведення коштів з національне банківської системи України для наповнення бюджету країни-агресора.

Відповідно до структури власності ТОВ «ЗОТІК» другим з його основних: співвласників зазначено громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_10 , який за даними досудового розслідування є громадянином російської федерації - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_9 , маючи одночасно громадянство російської федерації та Латвійської Республіки, є членом правлінь латвійських підприємств ТОВ «ААМГ» та TOB «ВІВВА М», пов`язаний з латвійськими підприємствами та американською компанією, через які може прямо чи опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження активами ТОВ «ЗОТІК».

Крім того, ОСОБА_9 причетний до господарської діяльності російських підприємств, які у 2021 році сплатили до державного бюджету держави-агресора - російської федерації багатомільйонні податки.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення з Департаменту Національної поліції України встановлено факт розміщення на території ТОВ «ЗОТІК» військовослужбовців зс рф під час тимчасової окупації с. Рівнопілля Чернігівської області.

Водночас слідством отримано інформацію про продаж 11.01.2022р. частки у статутному капіталі ТОВ «ЗОТІК» резидентом російської федерації ОСОБА_8 на користь ТОВ «Вега Стівідорс» (резиденту Латвійської республіки), кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_11 . При цьому, нібито через запровадження в Україні воєнного стану вказані зміни не були повідомлені державному реєстратору, і, як наслідок не були внесені до відомостей про Товариство, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни складу кінцевих бенефіціарних власників (виключення ОСОБА_8 та включення ТОВ «Вега Стівідорс»).

Однак, слідством встановлено, що одним з учасників ТОВ «Вега Стівідорс» є підприємство TOB «Eiro Delfin Industry», Голова правління якого з правом представляти капітал товариства окремо також є ОСОБА_10 , а посилання на запровадження «військового стану» не відповідає фактичним обставинам, оскільки воєнний стан на території України запроваджено з 24.02.2022 року, тобто більше ніж через місяць після дати укладання договору купівлі-продажу частки ОСОБА_8 .

Відповідно до п. 22 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» юридичні особи зобов`язані підтримувати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника та структуру власності в актуальному стані, оновлювати її та повідомляти державного реєстратора про зміни протягом ЗО робочих днів з дня їх виникнення, та подавати державному реєстратору документи, що підтверджують ці зміни. Якщо зміни у структурі власності та інформації про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи відсутні, юридичні особи зобов`язані повідомляти державного реєстратора про відсутність таких змін при проведенні державної реєстрації будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Таким чином, представники ТОВ «ЗОТІК» в порушення п. 22 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у встановлений законом термін без поважних причин не подали відповідну інформацію про кінцевого бенефіціарного власника та зміни у структурі власності.

За таких обставин, укладення договору купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ «ЗОТІК» між гр. рф ОСОБА_8 та ТОВ «Вега Стівідорс», учасником якого є TOB «Eiro Delfin Industry», Головою правління якого з одноосібним правом представлення товариства капіталу є гр. рф - ОСОБА_9 , слідством розглядається як спосіб уникнення від законного блокування та стягнення в дохід держави активів резидентів російської федерації з мотивів суспільної необхідності.

18.01.2023 року прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до Печерського районного суду м. Києва про арешт майна на об`єкти нерухомості ТОВ «ЗОТІК» () із забороною розпорядженням, заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОТІК», (ідентифікаційний код юридичної особи 32611302, адреса: Україна, Чернігівська область, Чернігівський район, с. Рівнопілля, Гомельське шосе, 10).

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 26.01.2023 року залишено без задоволення клопотання слідчого.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні прокурором доводи про накладення арешту на вищевказані об`єкти нерухомості, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Щодо мети збереження речових доказів клопотання обґрунтування не має, а забезпечення реалізації ЗУ «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» від 03.03.2022 року не відповідає меті кримінального провадження.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на вищевказані об`єкти нерухомості ТОВ «ЗОТІК», а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження № 0000636, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 4 ст. 110-2 КК України про арешт майна, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4