П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2023 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши у порядку ст. 352 КПК України, апеляцію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вирок від 26 грудня 2022 року у кримінальній справі відносно нього, установила:

вироком даного місцевого суду від 26 грудня 2022 року (головуючий суддя ОСОБА_1 ) в т.ч. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу (надалі КК) України та призначено покарання, відповідно до ч. 1 ст. 70 цього Кодексу за сукупністю кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна, і на підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнено від нього (покарання), у зв`язку із закінченням строків давності згідно ч. 2 ст. 49 КК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

05 січня 2023 року засудженим було подано апеляцію на цей вирок, однак перевіривши за апеляційною скаргою виконання вимог Кримінально-процесуального кодексу (надалі КПК) України, у т.ч. його ст. 350, Суд, постановою від 10 січня 2023 року, залишив її (апеляційну скаргу) без руху із роз`ясненням того, що в разі не виконання вимог суду, в установлений строк, відповідно до ст. 352 КПК України, апеляція буде визнана такою, що не підлягає розгляду.

В постанові суду було зазначено такі недоліки апеляційної скарги: (1) її викладено іноземною мові (російською); (2) апеляційні вимоги сформовано з порушенням положень ст. 366 КПК України (апеляція має у собі порушувати питання (і) про скасування вироку місцевого суду та постановлення нового вироку, за умови, що певні факти вини є дійсними, або ж (іі) про скасування вироку і закриття справи, при відсутності фактів вини, оскільки у разі невинуватості особи повністю суд апеляційної інстанції приймає ухвалу про закриття справи, а не вирок; (3) назва суду, якому адресується апеляція не містить вказівок про те, що йдеться про Київський апеляційний суд.

Суд виходив з того, що в силу ст. 350 КПК України, в апеляційній скарзі має міститися:1) назва суду, якому адресується апеляція (йдеться про Київський апеляційний суд); 5) прохання особи, яка подає апеляцію сформоване державною мовою (мотиви щодо мови звернення детально викладено в постанові від 10 січня 2023 року).

Апелянт на виконання вимог постанови від 10 січня 2023 року подав апеляційну скаргу на українській мові, однак без дотримання вимог ст. 350, 366 КПК України, оскільки в апеляції він просить: (1) вирок місцевого суду від 26 грудня 2022 року визнати «незаконним»; (2) скасувати вказане рішення повністю; (3) постановити суд апеляційної інстанції свій виправдувальний вирок та закрити справу.

В той же час, згідно ст. 366 КПК апелянт мав би порушувати апеляціні вимоги, виходячи з мотиввувальної частини скарги, про скасування вироку місцевого суду та постановлення ухвали про закриття справи, оскільки згідно ст. 376 вказаного Кодексу апеляційний суд, встановивши обставини, передбачені статтями 6, 7, 7-1, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи постанову і закриває справу, однак останній не постановлює "виправдувальний вирок".

Не виконав апелянт і вимоги щодо вказівки назви суду, якому адресується апеляція. Так в постанові від 10 січня 2023 року залишаючи апеляційну скаргу без руху Суд прямо вказав, що апелянт має адресувати її до Київського апеляційного суду, а не апеляційного суду міста Києва, однак автор апеляції цей недолік не усунув.

Разом з тим, Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», апеляційний суд міста Києва» ліквідовано і утворено новий суд Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Частиною 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно опублікованого в газеті "Голос України" повідомлення Київський апеляційний суд розпочав свою роботу 03 жовтня 2018 року.

Отже, з 03 жовтня 2018 року апеляційний суд міста Києва припинив своє існування.

Натомість, апелянт подав апеляційну скаргу до апеляційного суду м. Києва в той час як, наразі, забезпечує здійснення правосуддя на території міста Києва та Київської області в апеляційному порядку - Київський апеляційний суд, що і було роз`яснено учасникам провадження, згідно резолютивної частини оскаржуваного вироку суду та в постанові про залишення апеляційної скарги без руху.

Хоча, Суд наголошує, що апелянту було прямо запропоновано в постанові від 10 січня 2023 року звернутися з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду (його назву зазначено в мотивувальній частині постанови про залишення апеляційної скраги без руху). При ухваленні вироку судом також роз`ясненно, що подання апеляційної скарги здійснюється до Київського апеляційного суду, однак автор апеляціії відхилив таку пропозицію місцевого суду, тим самим однозначно визначився з судом апеляціної інстанції до якого він звертається ігноруючи факт його ліквідації.

Однак, місцевий суд не має змоги виконати вимоги КПК України пов`язані з процедурою підготовки апеляційного розгляду (призначити дату розгляду) справи в суді, який не діє.

На істотність цього недоліку (невірна назва суду апеляційної інстанції) вказує і практика Київського апеляційного суду, зокрема, у справі № 379/819/22 (ухвала від 14 листопада 20222 року), констатовано, що апеляційну скаргу слід повернути, оскільки [... апеляційну скаргу на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 26.08.2022 року засуджений подає до апеляційного суду Київської області, який ліквідовано, в той час як наразі забезпечує здійснення правосуддя на території міста Києва та Київської області в апеляційному порядку Київський апеляційний суд. При цьому згідно резолютивної частини оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції також роз`яснено апелянту порядок оскарження ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду. Відтак, оскільки подана засудженим апеляційна скарга не підлягає розгляду в апеляційному суді Київської області, така апеляційна скарга підлягає поверненню ...].

Це й же підхід (повернення апеліційних скарг з огляду на вказівку в них назв суду, що ліквідовано) КАС застосував і у справах № № 759/18244/17 (ухвала від 02 травня 2022 року), 753/2213/21 (ухвала від 12 січня 2022 року), 357/13224/21 (ухвала від 11 січня 2022 року), № 754/8132/19 (ухвала від 28 квітня 2021 року), 760/14487/20 (ухвала від 27 квітня 2021 року), 752/1891/21 (ухвала від 31 березня 2021 року), 761/13865/20 (ухвала від 09 березня 2021 року) та інших.

Тим самим, апелянт не усунув в повній мірі недоліки згідно постанови від 10 січня 2023 року, а саме не виклав апеляційні вимоги з дотриманням положень ст. 366 КПК України, та не вказав, назву суду апеляційної інстанції, який забезпечує здійснення правосуддя на території міста Києва та Київської області в апеляційному порядку з 03 жовтня 2018 року, знаючи про цей факт (доводився судом до відома апелянта двічі в вироку від 26 грудня 22 року та в постанові від 10 січня 2023 року).

Згідно ст. 352 КПК Україниу разі невиконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених статтею 350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення. Якщо у визначений строк ці вимоги не будуть виконані, то апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.

За таких умов, апеляцію апелянта, у порядку ст. 352 КПК України, слід визнати такою, що не підлягає розгляду.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 11 розділу ХІ Кримінального процесуального кодексу України, ст. 349, 350, 366, Кримінально-процесуального кодексу України, головуюча суддя, у порядку ст. 352 наведеного Кодексу, постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року щодо нього визнати такою, що не підлягає розгляду.

Постанову може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції, у порядку визначеному Кримінально-процесуальним кодексом України.

С у д д я ОСОБА_1