У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6134/22

№ 1-кп/183/1215/22

22 листопада 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання захисника про зупинення судового провадження у кримінальному провадженні № 0000368 від 07.08.2022 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в :

У провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зупинення судового провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , мотивуючи його тим, що 28.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачений ОСОБА_8 відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та направлений для подальшого проходження військової служби у розпорядження військової частини № НОМЕР_1 . Згідно з витягом із наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 11.11.2022 № 252 обвинувачений ОСОБА_8 (старший стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти) прибув і приступив до виконання службових обов`язків в район відновлення боєздатності підрозділу. Тому, посилаючись на положення ч. 1 ст. 335 КПК України, захисник звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти зупинення судового провадження, оскільки ОСОБА_8 було мобілізовано до вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, останній будучи військовослужбовцем кожного разу прибував за викликами як на стадії досудового розслідування, так і суду. Крім того, у зв`язку з обранням відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави, на нього покладено процесуальні обов`язки, які він мусить виконувати. Також посилалася на можливість забезпечення прибуття обвинуваченого до суду через командування військової частини. Тому проходження обвинуваченим військової служби не виключає його участі у судовому засіданні.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожен окремо, підтримали позицію прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи клопотання захисника, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється у судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Вказане положення кримінального процесуального закону орієнтує суд на те, що перебування обвинуваченого на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період, унеможливлює проведення судового провадження щодо нього та вимагає зупинення такого провадження. Воно покликане максимально мобілізувати ресурси для надання збройної відсічі державі-агресору та забезпечити можливість проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. З іншого боку, таке зупинення провадження може створити загрозу реалізації однієї із засад кримінального провадження - розумності строків. Ця засада має своєю метою встановити темпоральну межу невизначеності підозри й обвинувачення та гарантувати право насамперед підозрюваного та обвинуваченого, а також інших осіб, права та законні інтереси, яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного його затягування.

Вирішуючи питання конкуренції положень, які визначають процесуальну форму здійснення судового розгляду (до якої можна віднести також і положення про зупинення судового провадження) та положень щодо обов`язку суду забезпечити розумність строків судового розгляду, суд виходить зі змістовної характеристики належної правової процедури. Так, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд (постанова Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 640/5023/19). Стаття 6 § 1 цієї Конвенції надає кожній особі право на розгляд справи упродовж розумного строку, яке має на меті забезпечити, аби обвинувачений не залишався занадто довгий час під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена (Wemhoff v. Germany, § 18; Kart v. Turkey [GC], § 68).

Суд також враховує те, що кримінальна процесуальна форма ґрунтується на системі засад кримінального провадження, розподілі процесуальних функцій та забезпечує їх реалізацію у належній правовій процедурі. У площині належної правової процедури перебувають також питання дискреції учасників кримінального провадження і судового розсуду, а також можливість судового тлумачення застосування правових норм за наявності відповідних прогалин. Вимога застосування належної правової процедури не може бути відірваною від завдань кримінального провадження, вона може діяти лише системно з ними.

Якщо положення ч. 1 ст. 335 КПК України сприймати як такі, що безальтернативно вимагають зупинення судового провадження у випадку призову за мобілізацією обвинуваченого, то можна дійти висновку, що законодавець не врахував засади кримінального провадження при формулюванні відповідних положень. Однак ч. 3 ст. 7 КПК України вказує, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Конструкція ст. 335 КПК України дозволяє дійти висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження. Наприклад, у випадку ухилення обвинуваченого від явки до суду, суд може прийняти рішення щодо приводу обвинуваченого (ст. 140 КПК України), накладення на нього грошового стягнення (ст. 139 КПК України) або ж звернення застави у дохід держави (ст. 182 КПК України). Зупинення з підстав захворювання обвинуваченого на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу можливе у тих випадках, коли ця хвороба виключає його участь у судовому провадженні. Ці висновки щодо тлумачення положень ст. 335 КПК України забезпечують дотримання належної правової процедури та з урахуванням диференціації процесуальної форми дозволяють уникнути надмірного формалізму у правозастосуванні.

Крім цього, суд бере до уваги зміст та загальну спрямованість змін до КПК України, які були внесені Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» № 2201-IX від 14.04.2022 та Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або його зміни з інших підстав» № 2125-IX від 15.03.2022. Так, законодавець наділяє правозастосувача можливістю оцінювати потребу: 1) проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану (п. 4 ч. 1 ст. 280 КПК України), 2) звернення до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування підозрюваному чи обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (абз. 2 ч. 1 ст. 616 КПК України). Таким чином, закон передбачає існування дискреційного порядку вирішення питань, пов`язаних із мобілізацією підозрюваних (обвинувачених) для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Відтак, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що положення ст. 335 КПК України у частині зупинення судового провадження у зв`язку із мобілізацією не є імперативною. На відміну від інших підстав для зупинення судового провадження, при зупиненні у зв`язку із мобілізацією обвинуваченого необхідно враховувати реальну можливість його участі у судових засіданнях, зокрема, виходячи з 1) роду військ, 2) завдань, які виконує відповідний військовий підрозділ, його дислокації, 3) посади обвинуваченого тощо.

Так, із наданого суду захисником витягу із наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 11.11.2022 № 252 убачається, що старший солдат ОСОБА_8 (старший стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти) прибув і приступив до виконання службових обов`язків в район відновлення боєздатності підрозділу. Підстава рапорт старшого солдата ОСОБА_8 вх.№1728 від 11.11.2022.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 діє запобіжний захід у вигляді застави, з покладеними на нього обов`язками прибувати за першим викликом до прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Суд підкреслює, що на момент притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності останній був військовослужбовцем і даний статус не перешкоджав досягненню дієвості цього кримінального провадження. Прибуття обвинуваченого ОСОБА_8 з метою виконання службових обов`язків в район відновлення боєздатності підрозділу стало можливим виключно не у зв`язку з обов`язками військової служби, а лише за наявності особистого волевиявлення, про що свідчить його рапорт. Вказане, на переконання суду, дозволяє ОСОБА_8 брати участь у судових засіданнях, у тому числі в режимі відеоконференції, за виключенням випадків, коли неможливість участі у таких засіданнях пов`язана з виконанням ОСОБА_8 бойових наказів (розпоряджень) чи інших службових завдань.

Окрім того, проаналізувавши повноваження військовослужбовців рядового складу, а саме старшого солдата, а також старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, визначені п. п. 125-126, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Закону України від 24.03.1999 № 548-XIV, суд дійшов висновку, що виконання ОСОБА_8 своїх обов`язків не виключає його участі у судовому провадженні.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_8 може брати участь у судових засіданнях, у тому числі у режимі відеоконференції.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для зупинення судового провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 та відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 . Водночас суд зауважує, що висновок про відсутність підстав для зупинення судового провадження зроблений виключно на підставі оцінки фактичних обставин, які існують станом на даний час.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 335, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зупинення судового провадження відмовити.

Повний текст ухвали складено і оголошено 23 листопада 2022 року о 08 годині 10 хвилин.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1