Справа 688/1385/20
№ 1-кп/688/37/23
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2023 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0000349 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого охоронцем ТОВ «Епіцентр», одруженого, що має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , перебуваючи відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 156 о/с від 02.07.2016 року на посаді оперуповноваженого СКП Шепетівського відділу поліції Головного управління НП в Хмельницькій області зі спеціальним званням «старший лейтенант поліції», 30.03.2018 року близько 14.00 год. на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із ОСОБА_8 , з метою проникнення до місця проживання останнього зайшов на подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Надалі ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на проникнення до будинку, де проживає ОСОБА_8 , та спричинення тілесних ушкоджень останньому, підійшов до зачинених вхідних дверей будинку та шляхом пошкодження запираючого пристрою (шпінгалету) відчинив вказані двері. Після цього ОСОБА_6 всупереч вимог ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканність житла та не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи, умисно, незаконно, без згоди власника житла, за відсутності законних підстав, проник до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , порушив тим самим право потерпілої на недоторканність житла.

Потерпіла ОСОБА_9 подала позов до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 грн., завданої внаслідок порушення її права на недоторканність житла, та відшкодування майнової шкоди в сумі 8000 грн., що складається з витрат на правову допомогу, а також 10000 грн., завданої внаслідок пошкодження запираючого пристрою та коробки вуличних вхідних дверей у веранду та внутрішньої частини замка вхідних дверей, що ведуть із веранди в коридор, в тому числі 9800 грн. вартість вуличних вхідних дверей, 200 грн. серцевина вхідних дверей.

Допитаний по суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та показав, що 30 березня 2018 року він працював оперуповноваженим Шепетівського відділу поліції, близько 14 год. в обідню перерву йому зателефонувала мати та повідомила, що ОСОБА_8 її побив. В цей час він знаходився на пр..Миру в м.Шепетівка біля магазину «Вопак», побачив там свого знайомого таксиста ОСОБА_11 та попросив відвезти його до будинку матері. В салоні таксі було ще двоє чоловіків. Разом вони поїхали на АДРЕСА_2 , автомобіль зупинили навпроти будинку потерпілих. Спочатку він пішов до будинку матері, вона розповіла, що у неї виникла суперечка з ОСОБА_8 з приводу кам`яної глиби на межі, під час якої він вдарив її у груди та спричинив їй тілесні ушкодження. Після цього він зайшов на подвір`я ОСОБА_8 , щоб запитати його за що він побив його мати. Хвіртка на подвір`я була відкрита, тому він вільно зайшов, пройшов до веранди, постукав у двері, ОСОБА_8 йому відчинив. Коли він спитав його про причини побиття матері, ОСОБА_8 відповів, що він робить те, що хоче, та почав погрожувати, що зробить усе, щоб його звільнили з роботи. Оскільки ОСОБА_8 раніше писав на нього скарги, він не захотів з ним зв`язуватись та пішов, вийшов з подвір`я, сів у це саме таксі та поїхав до відділу поліції. Цивільний позов не визнав.

Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що 30.03.2018 року в обідню пору вона перебувала у власному будинку АДРЕСА_3 , а саме, в зальній кімнаті, разом із дітьми, у вікно побачила, що до них йде обвинувачений ОСОБА_6 . Він пройшов позв центрального входу та зайшов з іншого входу, в цей час вона почула, що хтось рветься у двері на веранді, потім почула стук битого скла. Коли вона вийшла на веранду, то побачила ОСОБА_6 , який стояв у вхідних дверях, а її батько ОСОБА_8 стояв, схилившись на столик, що стоїть у веранді біля вхідних дверей. Після того, як ОСОБА_6 пішов, у веранді було розсипане зерно та зламаний шпінгалет на дверях. Вказала, що їй на праві власності належить 75/100 будинку, власницею 25/100 частин є ОСОБА_12 , придомова територія огороджена парканом, хвіртка закривається на замок, а вдень просто на засов, на хвіртці є дзвінок. Проте ОСОБА_6 зайшов до будинку без дозволу, у дзвінок не дзвонив, у хвіртку не стукав, зайшов самовільно, причину свого візиту не повідомив. Після цього у неї та її дітей погіршився стан здоров`я в зв`язку з переляком, вона стала відчувати себе незахищеною, оскільки обвинувачений був працівником правоохоронного органу, до теперішнього часу відчуває душевний дискомфорт. Вхідні двері у будинок на теперішній час не замінені, оскільки обвинувачений ще не надав грошових коштів на це.

Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 30.03.2018 року близько 14 год. він відпочивав у ліжку в будинку по АДРЕСА_2 як дружина повідомила, що прийшов ОСОБА_6 . Він почув, що рвуться вхідні двері на веранді. Відкривши двіері, побачив ОСОБА_6 , що був одягнений у чорний одяг. Обвинувачений вдарив його кулаком в ліву сторону обличчя, від чого його відкинуло у кут коридору, де він впав та втратив свідомість. ОСОБА_6 завернув йому праву руку за спину, схопив за комір його сорочки та виштовхнув з коридору у веранду, внаслідок чого він впав на підлогу, після чого ОСОБА_6 наніс йому удар правою ногою у скроневу ділянку голови, потім в око, ще 2 удари у скроневу ділянку голови, 1 удар прийшовся по лівій руці, якою він прикривав голову від ударів. Потім ОСОБА_6 наносив йому удари в область печінки, серця, селезінки, після чого він втратив свідомість. Дружина допомогла йому встати з підлоги, тоді побачив, що ОСОБА_6 стояв у дверях. Хотів взяти зі столу настольну лампу та вдарити нею обвинуваченого, але не зміг, оскільки відчув біль у плечі. Після того, як ОСОБА_6 пішов з їхнього будинку, виявив поламаний шпінгалет на вхідних дверях та пошкоджений замок. Також у нього було 2 вибитих зуба та перелом плечового суглобу і лопатки. В зв`язку з спричиненням йому тілесних ушкоджень він не може нормально голитися, у нього погіршився стан здоров`я, порушена функція пошкодженого суглобу, відчуває біль біля серця при перевертанні під час сну.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_8 , 30.03.2018 року близько 13.30 год. до їхнього будинку по АДРЕСА_2 прийшов обвинувачений ОСОБА_6 , почав рвати вхідні двері, вирвав шпінгалет та увійшов до будинку. Потерпілий ОСОБА_14 пішов відкривати йому двері, а вона в цей час залишилася на кухні. Хотіла вийти слідом за ним, але двері у коридор не відчинялися, оскільки були підперті ззовні, а коли вона змогла їх відчинити, то побачила, що потерпілий лежав на лівому боці, а обвинувачений бив його з люттю берцем у скроню, потім в ока, знову у ліву скроню, потім по тулубу в область серця, печінки, селезінки, у низ живота, по ногах. Потім він пішов до виходу, у дверях розвернувся та знову вдарив потерпілого ногою в скроню, в око та праве плече, всього наніс йому близько 11 ударів, при цьому були присутні діти. На дверях у веранді була вигнута засувка, а на дверях пошкоджений замок.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що він проживає по АДРЕСА_2 , є зведеним братом ОСОБА_13 , 30.03.2018 року близько 14 год. повернувся з магазину, почув лай собаки та вийшов подивитися. Біля веранди потерпілих чув нецензурну лайку та дитячі крики, побачив, що обвинувачений бив ОСОБА_8 ногою по голові в той час, як він лежав на підлозі головою біля вхідних дверей. Потім ОСОБА_6 взяв свою сумку та пішов до брами. Коли зайшов до будинку, то побачив розгром у веранді, розкидане зерно, побиті банки, вхідні двері були вирвані, шпінгалет висів на одному болту, на дерев`яних дверях вирвана серцевина.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що вона є дочкою потерпілої ОСОБА_9 та онукою потерпілого ОСОБА_8 , 30.03.20218 року вона була в залі в будинку по АДРЕСА_2 та почула лай собаки в дворі, потім гуркіт вхідних дверей, пішла до дідуся у кімнату, щоб подивитися, що сталося, але його там не було, двері у коридор не відкривалися, оскільки були підперті з коридору. Через деякий час бабуся відчинила двері і вони бачили як ОСОБА_6 взяв дідуся за одяг та виштовхнув з коридору у веранду, потім підійшов до нього та бив його ногою по голові, по тулубу і по ногах, потім, взявшись за одвірок, з розмаху вдарив ногою у плече, при цьому нецензурно лаявся, дідусь лежав «клубочком» біля вхідних дверей, його голова була за 30 см від вхідних дверей. Після цього вона боялася ходити до школи, щоб не зустрітися з ОСОБА_6 , хоча в її сторону він агресії не проявляв. Крім неї, в будинку в цей час знаходились бабуся, мати і брат. На дверях у веранді була пошкоджена засувка та замок.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що він є сином потерпілої ОСОБА_9 та онуком ОСОБА_8 , 30.03.2018 року в обідню пору він знаходився у вітальній кімнаті будинку, де він проживає, та бачив з вікна ОСОБА_6 , який прийшов до них на подвір`я, тоді почув звук виламування вхідних дверей, бабуся попросила дідуся вийти та подивитися, він із сестрою та бабусею пішли за ним, але двері у коридор були заблоковані, чули штовханину за дверима. Коли відкрили двері, то бачили як обвинувачений за руки викинув дідуся у веранду, той впав на підлогу, потім бив його ногами по голові, тулубу і ногам, потім знову по голові, голова знаходилася на порозі, кількість ударів не пам`ятає, при цьому обвинувачений нецензурно лаявся. Після того, як ОСОБА_6 пішов, побачив на вхідних дверях зірваний шпінгалет, який висів на одному кріпленні, в замку теж були проблеми він погано закривався.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 суду показали, що в весною літом 2018 року близько 13 год. на таксі їхали разом із ОСОБА_6 , підвозили його до будинку, що знаходиться біля кафе «Глорія». Останній вийшов з таксі, побіг до будинку, потім вибіг та побіг до іншого будинку, вони чули сварку за дверима будинку, але з-за них нікого не було видно. Через 2-3 хв. ОСОБА_6 вийшов та попросив підвезти його до поліції.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що працює заступником начальника ВКП Шепетівського РУП, 30.03.2018 року близько 14 год. він приходив до будинку ОСОБА_8 з приводу конфлікту із матір`ю ОСОБА_6 і не бачив пошкодження запираючого пристрою на вхідних дверях.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується й іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- заявою потерпілої ОСОБА_9 від 13.04.2018 року про вчинене кримінальне правопорушення (а.а.17-18 матеріалів кримінального правопорушення, т.1),

- протоколом огляду місця події з фото-таблицею від 30.03.2018 року, згідно якого у будинку по АДРЕСА_2 наявні 2 входи, із заду будику вхід веде через коридор, у якому дерев`яні двері; на вхідних дерев`яних дверях зсередини виявлено пошкодження механізму клямки, яка висить на одному шурупі. При огляді вхідних дверей до будинку, які розташовані в коридорі будинку, виявлено пошкодження серцевини замка (а.а.110-116 матеріалів кримінального провадження, т.1);

- копією договору дарування частини будинку від 17.10.2007 року, договору купівлі-продажу частки в праві спільної часткової власності на жилий будинок та земельної ділянки від 10.09.2008 року, витягами Шепетівського БТІ про реєстрацію права власності, згідно яких потерпілій ОСОБА_9 належить 75/100 у праві спільної часькової власності на житловий будинок АДРЕСА_2 (а.а.151-156 матеріалів кримінального провадження, т.1).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2018 року з відеозаписом, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 продемонстрував механізм спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 в коридорі та у веранді будинку АДРЕСА_2 (а.а. 197-201 матеріалів кримінального провадження, т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26 червня 2018 року з відеозаписом, згідно якого свідок ОСОБА_13 показала механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 обвинуваченим ОСОБА_6 у веранді будинку АДРЕСА_2 (а.а.203-207 матеріалів кримінального провадження, т.1);

- висновками експерта № 8 від 03.02.2020 року та № 30 від 22.11.2021 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_8 отримав: а) тупу черепно-лицеву травму з тілесними ушкодженнями у вигляді підшкірного крововиливу лівої навколо очної ділянки його обличчя та струс головного мозку; б) тупу закриту травму правого плечового суглобу з тілесними ушкодженнями у вигляді перелому зовнішньої частини головки плечової кістки (пошкодження Хілл-Сакса) та перелому переднього краю суглобового відростку лопатки з пошкодженням суглобової «губи» (пошкодження Банкарта); в) тупих травм лівої верхньої та лівої нижньої кінцівок із тілесними ушкодженнями у вигляді підшкірних крововиливів лівого передпліччя та лівої гомілки (без зазначення кількості та властивостей цих ушкоджень) і садна шкіри (розміром 0,6х2,5 см) передньої поверхні нижньої третини лівої гомілки, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Потерпілий міг отримати усі тілесні ушкодження 30.03.2018 року. (а.а.285 - 293 матеріалів кримінального провадження, т.1, а.с.2-21, т.3);

- листом виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 01-16/3465 від 14.12.2020 року, згідно якого відстань від проїжджої частини АДРЕСА_2 до південно-східного кута житлового будинку АДРЕСА_2 становить 33,7 м.

Таким чином, ОСОБА_6 незаконно проник у житло, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.162 КК України.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 заявили клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав, що закінчення строків давності, визначених ст.49 КПК України, є безумовною підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_21 проти заяви обвинуваченого заперечували, вважають, що за вказаним кримінальним правопорушенням строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить 5 років, який ще не закінчився. Крім того, обвинувачений ухилявся від суду, не з`являвся на деякі судові засідання.

Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинене 30.03.2018 року, а відтак строк давності закінчився 30.03.2021 року, доказів ухилення обвинуваченого від досудового розслідування чи суду, в матеріалах справи немає.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В силу ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження в частині вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КПК України, підлягає закриттю в зв`язку з зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 суд вважає необхідним за залишити без розгляду на підставі ст.129 КПК України.

На підставі ст.49 КК України, ст.ст.284,286, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000349 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу про її право звернутися з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1