ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харків від 23 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність начальника ГУНП у Харківській області.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що за змістом прохальної частини скарги ОСОБА_6 просив зобов`язати начальника Київського РУП ГУНП у Харківській області внести відомості про вчинення злочину за його заявою, однак матеріали справи не містять доказів звернення із заявою до зазначеного вище органу поліції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харків від 23 грудня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати начальника ГУНП у Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, та розпочати досудове розслідування. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що він: за змістом скарги та долучених до неї матеріалів оскаржував бездіяльність уповноваженої особи ГУНП у Харківській області, натомість у прохальній частині скарги, зазначивши щодо Київського РУП ГУНП у Харківській області, допустив технічну помилку, викликану, зокрема тим, що ГУНП у Харківській області розташоване у Київському р-ні м. Харків; подав до ГУНП у Харківській області заяву від 09 грудня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, однак у порушення вимог ст.214 КПК України органом досудового розслідування за нею не були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Учасники провадження належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання апеляційної інстанції та до суду не з`явились. Водночас ОСОБА_6 заявив клопотання щодо здійснення розгляду апеляційної скарги за його відсутності. Тому на підставі ч.4 ст.405 КПК України апеляційний розгляд проводиться за відсутності учасників провадження.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України регламентує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цим вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

За п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст.412 КПК України визначено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Окремою ж формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

На підставі ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 09 грудня 2021 року ОСОБА_6 подав до ГУНП у Харківській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України (а.п.3-5).

Цього ж дня уповноваженою особою ГУНП у Харківській області отримано та прийнято зазначену вище заяву про кримінальне правопорушення, що підтверджується копією долученого апелянтом талону-повідомлення єдиного обліку №004917 (а.п.8).

20 грудня 2021 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харків зі скаргою, за змістом якої та доданих до неї матеріалів, у порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України оскаржував бездіяльність уповноваженої особи ГУНП у Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 09 грудня 2021 року, наводячи аргументи на користь своїх висновків (а.п.1-2).

Про те, що апелянт оскаржував бездіяльність саме названого вище органу досудового розслідування свідчить не тільки аналіз долучених до скарги матеріалів, відповідно до яких заяву про вчинення кримінального правопорушення було подано до ГУНП у Харківській області та ним отримано, а й зазначення ОСОБА_6 про оскарження бездільяності ГУНП у Харківській області в назві скарги та вказівка по змісту скарги на адресу розташування органу поліції, який отримав заяву про кримінальне правопорушення: вул. Жон Мироносиць, 5 м. Харків, що відповідає місцезнаходженню ГУНП у Харківській області.

Разом з тим, неточність у прохальній частині скарги щодо зазначення органу досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржується (Київського РУП ГУНП у Харківській області, замість ГУНП у Харківській області), на що послався слідчий суддя як на єдину підставу для відмови в задоволенні скарги, не є тією обставиною, яка унеможливлювала всебічний і об`єктивний розгляд провадження за доводами скарги та усунення цієї неточності слідчим суддею в ході розгляду скарги по суті шляхом надання належної та повної оцінки матеріалам справи, окрім того, враховуючи ввесь зміст процесуального документа (скарги), а не обмежуючись цитуванням його певної частини, яке суперечить завданню та загальним засадам кримінального провадження.

За таких обставин, рішення слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 не ґрунтується на вимогах закону та є передчасним. Ба більше, про формалізм оскаржуваної ухвали свідчить і виклад її резолютивної частини, за якою було відмовлено в задоволенні скарги на бездіяльність начальника ГУНП у Харківській області, а не Київського РУП ГУНП у Харківській області, про що йдеться в мотивувальній частині.

Допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для його скасування.

При цьому, вирішення порушених в скарзі питань належить до компетенції слідчого судді, однак обставини наявності чи відсутності бездіяльності, передбаченої п.1 ч.1 ст.303 КПК України, крізь призму положень ст.214 КПК України слідчим суддею не з`ясовувались і не вирішувались.

Зважаючи на викладене вище та враховуючи те, що слідчим суддею розгляд скарги по суті фактично не здійснювався, оскаржувану ухвалу належить скасувати й постановити нову ухвалу про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати зазначене вище та постановити судове рішення, що відповідало би вимогам закону.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харків від 23 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4