Справа № 513/210/22
Провадження № 1-кп/513/50/22
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

06 грудня 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата кримінальне провадження за № 0001141 від 18.09.2021 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мала Токмачка, Оріхівського району Запорізької області, громадянки України, з неповною середньою освітою, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Розівка, Саратського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Саратського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що під час досудового розслідування за даним кримінальним провадженням з боку працівників поліції на нього чинився фізичний тиск шляхом застосування фізичної сили та психологічний тиск. Стверджував, що співробітники поліції відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області забрали його з роботи, відібрали у нього телефон та відключили, по дорозі в смт.Сарата намагались витащити його з службового автомобіля, били кийками по ногах. Потім його відвезли в смт.Сарата, де у відділенні поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області утримували до вечора. Стверджував, що заяви від 25.01.2022 року та від 03.02.2022 року щодо своєї причетності та причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень були написані ним під диктовку зазначених співробітників поліції.

Обвинувачена ОСОБА_7 під час допиту в судовому засіданні стверджувала, що до неї застосовували фізичне насильство два співробітника поліції, які були у цивільному одязі, прізвища яких вона не знає, її тягали за волосся, вдарили головою об стіл та кийком по ногах ззаду. Стверджує, що виявлені у неї тілесні ушкодження могли утворитися унаслідок зазначених дій. ОСОБА_7 зазначила, що її утримували два дні без їжі та без складання протоколу про затримання, здійснюючи не неї психологічний тиск, змусили її пройти детектор брехні.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що з приводу зазначених обставин вони не звертались з заявами до органів досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що жодних заяв від ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з цього приводу не надходило, службових розслідувань не проводилось Вважає необхідним перевірити відповідну інформацію шляхом допиту співробітників поліції.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не заперечували щодо перевірки зазначених обвинуваченими обставин.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що вказані заяви обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підлягають ретельній перевірці, виходячи з наступного.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

За положеннями статті 11 КПК України, під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність. Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

У відповідності до частини 1 ст. 18 КПК України, жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Верховний Суд в постанові від 06 листопада 2018 року по справі № 567/513/16-к дійшов таких висновків: виходячи із положень статті 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства та дізнання, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (правова позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях у справах Яременко проти України (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), Вергельський проти України (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року), Олексій Михайлович Захарків проти України (рішення від 24 червня 2010 року), Нечипорук і Йонкало проти України (рішення від 21 квітня 2011 року). Як визначив Європейський суд з прав людини у справі Вергельський проти України (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року) та у справі Яременко проти України (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.

Таким чином, Верховний Суд наголосив, що суд повинен забезпечити проведення відповідної перевірки заяви особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, в установлений законом спосіб.

За положеннями п.п.2, 3 ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державне бюро розслідувань", Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

На цей час в Україні діє Державне бюро розслідувань правоохоронний орган, до якого від прокуратури перейшли функції досудового розслідування кримінальних правопорушень вчинених, зокрема, працівниками правоохоронних органів.

Ураховуючи, що перевірка заяв у кримінальному провадженні повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ ОСОБА_9 проти України від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 діяння можуть бути розцінені як кримінально карані, а суд першої інстанції, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ними обставин, суд вважає за необхідне доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві провести перевірку зазначених обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обставин щодо застосування до них методів фізичного та психологічного впливу з боку працівників поліції та прийняти по справі процесуальне рішення, копію якого та додані до нього матеріали направити до Саратського районного суду Одеської області.

Керуючись ч.ч. 6, 7 ст. 206, ст.ст. 214, 216, 331, 369- 372, 392, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві, провести перевірку відомостей, заявлених під час судового розгляду та перевірити заяви обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо здійснення на них фізичного та психологічного впливу працівниками поліції та прийняти рішення згідно положень КПК України.

Оголосити перерву в судовому засіданні до 21 грудня 2022 року до 10:30 години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1