Провадження № 1-кс/127/4107/23
У Х В А Л А

Іменем України

12 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мамалига, Новоселівського району Чернівецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 12.04.2023 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000303 від 11.04.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, маючи незняту та не погашену судимість за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зроби та вчинив повторно новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 09.04.2023, біля 18 год. 10 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на площі Привокзальній в м. Вінниці, помітив ОСОБА_7 , який рухався в напрямку вул. Пікуса та в цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на відкрите викрадення речей, що знаходились у ОСОБА_7 та почав його переслідувати.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвiдомлюючи протиправність своїх дій, із застосуванням фізичної сили, близько 18 год 15 хв. 09.04.2023 наздогнав ОСОБА_7 на вул. Короленка в м. Вінниця. Далі, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що потерпілий в цей час втратив рівновагу та впав на землю, ОСОБА_4 із лівої внутрішньої кишені куртки ОСОБА_7 відкрито заволодів належним йому мобільний телефон марки «Redmi Note 8T», вартістю 3000 гривень та грошовими коштами в сумі 170 гривень, при цьому завдавши ОСОБА_7 декілька ударів ногою в область грудної клітини.

Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5394 ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3170 гривень.

10.04.2023 о 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Мамалига, Новоселівського району, Чернівецької області, громадянина України, українця, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше судимого 31.05.2021 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів. 07.04.2023 звільнений умовно достроково з ДУ «Житомирська виправна колонія №4» на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомир від 30.03.2023 відповідно до ст. 81 КК України з невідбутим строком покарання 11 місяців 5 днів, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

11.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом прийняття усної заяви ОСОБА_7 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення від 10.04.2023;

-протоколом огляду місця події біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , від 10.04.2023;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10.04.2023;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 10.04.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.04.2023;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 10.04.2023;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 від 10.04.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.04.2023;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 11.04.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.04.2023;

-випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №5394 від 11.04.2023 виданою Вінницькою МКЛ ШМД;

-протоколом про зняття показань з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 11.04.2023;

-протоколом огляду електронного документу від 11.04.2023.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, тобто позбавлення волі на строк до десяти років, а тому є всі підстави вважати, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може змінити місце проживання. Крім того, ОСОБА_4 є жителем іншої області, який тривалий час перебував у місцях позбавлення волі та назвати конкретного місця майбутнього фактичного проживання, а також надати контактний номер телефону за яким з ним можна зв`язатись він не може.

Також встановлено, що ОСОБА_4 офіційно неодружений, немає на утриманні непрацездатних осіб та дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, а також про те, що з метою пошуку заробітку останній може в будь-який момент покинути місце проживання та направитись у невідомому напрямку.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, є достатні підстави вважати, що ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроба переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеному ризику.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що є ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , матиме можливість незаконного впливу на свідків з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування, оскільки знає їх можливе місце перебування, а злочин вчинений ОСОБА_4 пов`язаний із застосуванням насильства, що характеризує його як людину схильну до фізичного тиску.

Крім того, існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки він раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, судимості за які не зняті та не погашені, що свідчить про те, що на шлях виправлення останній не став. Крім того, ОСОБА_4 07.04.2023 звільнений умовно достроково з ДУ «Житомирська виправна колонія №4» на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомир від 30.03.2023 відповідно до ст. 81 КК України з не відбутим строком покарання 11 місяців 5 днів та вже протягом 4 днів з моменту звільнення повторно вчинив аналогічний корисливий злочин, що свідчить про те, що останній не бажає ставати на шлях виправлення та відповідно може знову вчинити кримінальне правопорушення.

Також, на даний час ОСОБА_4 офіційно не працює, в нього відсутнє постійне джерело доходу, що дає підстави слідству вважати, що вчинення злочинів корисливого характеру може являтися засобом для існування останнього, а тому, перебуваючи на іншому більш м`якому запобіжному заході, останній продовжить вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

-особисте зобов`язання є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

-домашній арешт може стати можливістю для ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування, суду, а також слід враховувати складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаного з триманням під вартою

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000303, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 10.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000303 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, маючи незняту та не погашену судимість за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зроби та вчинив повторно новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 09.04.2023, біля 18 год. 10 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на площі Привокзальній в м. Вінниці, помітив ОСОБА_7 , який рухався в напрямку вул. Пікуса та в цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на відкрите викрадення речей, що знаходились у ОСОБА_7 та почав його переслідувати.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвiдомлюючи протиправність своїх дій, із застосуванням фізичної сили, близько 18 год 15 хв. 09.04.2023 наздогнав ОСОБА_7 на вул. Короленка в м. Вінниця. Далі, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що потерпілий в цей час втратив рівновагу та впав на землю, ОСОБА_4 із лівої внутрішньої кишені куртки ОСОБА_7 відкрито заволодів належним йому мобільний телефон марки «Redmi Note 8T», вартістю 3000 гривень та грошовими коштами в сумі 170 гривень, при цьому завдавши ОСОБА_7 декілька ударів ногою в область грудної клітини.

Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5394 ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3170 гривень.

10 квітня 2023 року о 20:30 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11 квітня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000303 від 10.04.2023; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10.04.2023; протоколу огляду від 10.04.2023; протоколу допиту потерпілого від 10.04.2023; протоколів допитів свідків від 10.04.2023 та 11.04.2023; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2023 та 11.04.2023; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.04.2023; протоколу огляду документу від 11.04.2023; протоколу проведення слідчого експерименту від 11.04.2023; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та місце проживання, непрацюючий, неодружений, раніше судимий, зокрема за вчинення корисливого злочину.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки суд звертає увагу на те, що підозрюваний вчинив даний злочин на 2 (другий) день після умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В той же час, частиною четвертою статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, оскільки вказаний злочин вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає не доцільним визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 20:30 год. 08 червня 2023 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 08 червня 2023 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя