УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року

м. Київ

справа № 395/290/21

провадження № 51-353ск23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2022 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року.

Обставини справи

1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Новомиргород Кіровоградської області,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років; за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді до 10 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, йому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

2. Суд визнав доведеним, що 19 грудня 2020 року між засудженим, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в будинку по АДРЕСА_1 виникла суперечка, після якої засуджений за місцем свого проживання на АДРЕСА_2 взяв мисливську гладкоствольну рушницю марки «ТОЗ БМ» 16-го калібру, зарядив її двома патронами 16-го калібру та повернувся до потерпілих. Там він здійснив послідовно постріл в голову потерпілого ОСОБА_6 , який помер на місті, і постріл в голову потерпілого ОСОБА_7 , який встиг прикрити голову лівою рукою, отримавши тяжкі тілесні ушкодження. Засуджений зник з місця вчинення злочину та сховався у сусідньому домоволодінні.

Доводи касаційної скарги

3. Захисник просить змінити вирок суду першої інстанції та перекваліфікувати дії засудженого з ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання наближене до мінімального розміру.

4. Він посилається на те, що засуджений не мав умислу та підстав позбавляти життя ОСОБА_6 та спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_7 , а висновки судів не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються дослідженими доказами.

5. На думку захисту, у засудженого не було умислу на вбивство ОСОБА_7 , оскільки після пострілу засуджений припинив свої дії, хоча мав можливість довести умисел до завершення.

6. Захисник вважає недопустимими докази, отримані під час огляду за адресою АДРЕСА_3 , оскільки це не є місцем події.

7. На думку захисника, апеляційний суд належним чином не спростував доводів, наведених в апеляційній скарзі сторони захисту, чим порушив вимоги статті 419 КПК.

Оцінка суду

8. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані судові рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

9. У касаційній скарзі захисник оспорює правильність встановлення судом фактичних обставин кримінального правопорушення. Відповідно до статті 433 КПК, касаційна інстанція перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанції. Доводи захисту зводяться до незгоди з оцінкою судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи. Однак така незгода не є свідченням порушення судами процесуального закону.

10. Суд першої інстанції зробив висновок про винуватість засудженого після дослідження всіх обставин, що стосуються обвинувачення, на підставі їх оцінку у взаємозв`язку відповідно до статті 94 КПК. Засуджений не заперечував обставин, зазначених в обвинувальному акті, крім наявності умислу на вбивство. Судом в основу обвинувального вироку було покладено як покази самого засудженого, так і показання потерпілого й свідків, ряд висновків експертиз та інші докази. Суд не вбачає підстав ставити під сумнів обґрунтованість висновків суду.

11. Щодо допустимості відомостей у протоколі огляду, Суд зазначає, що визначення місця події залежить від обставин справи. У цьому випадку подія не закінчилася здійсненням пострілів, а продовжилася втечею засудженого і подальшими його діями. Тому стаття 237 КПК, яка дозволяє дії, пов`язані з оглядом місця події, до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у цьому випадку поширювалася і на огляд сусіднього домоволодіння. Що стосується проникнення до приватного володіння, то Суд зазначає, що воно відбулося з дозволу та у присутності власниці домоволодіння.

12. Доводи сторони захисту про необхідність перекваліфікації дій засудженого з замаху на вбивство на спричинення тяжких тілесних ушкоджень Суд вважає необґрунтованими. Суди правильно оцінили ту обставину, що після здійснення смертельного пострілу в голову потерпілому ОСОБА_6 , засуджений одразу ж здійснив постріл в голову потерпілому ОСОБА_7 , і лише швидка реакція цього потерпілого врятувала від влучання в голову. Здійснення з близької відстані пострілу в голову свідчить про те, що умисел не обмежувався лише завданням несмертельних тілесних ушкоджень, а був спрямований на завдання смерті.

13. Апеляційний суд обґрунтовано залишив вирок без зміни, зазначивши в ухвалі підстави прийняття такого рішення. Обґрунтовуючи в ухвалі свою позицію, суд навів мотиви, з яких відхилив доводи захисту, які повторені й у касаційній скарзі. Його ухвала належним чином вмотивована і відповідає вимогам статті 419 КПК.

З огляду на викладене, касаційна скарга та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення, а тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2022 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3