Ухвала

Іменем України

30 березня 2023 року

м. Київ

Справа № 296/5549/22

Провадження № 51-1961 впс 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув подання Житомирського апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000402, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло подання Житомирського апеляційного суду про направлення вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, для судового розгляду.

Подання мотивовано тим, що дане провадження не підсудне Корольовському районному суду м. Житомира, оскільки кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_4 були вчинені останнім на території Автономної Республіки Крим та в м. Києві.

Перевіривши наведені доводи, дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що зазначене вище подання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», враховуючи неможливість здійснення правосуддя судами Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, розташованих на тимчасово окупованих територіях, розпорядженням Голови Верховного Суду № 36/0/9-22 від 05 липня 2022 року змінено територіальну підсудність кримінальних проваджень відповідно за Київським апеляційним судом та районними судами м. Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено декілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 34 цього Кодексу передбачено передачу кримінального провадження на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України. Більш тяжким кримінальним правопорушенням, яке інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_4 , є злочин, передбачений ч. 1 ст. 111 КК України, а саме державна зрада, тобто діяння умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога у період збройного конфлікту.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту означає, що громадянин України надає безпосередню допомогу державі, з якою Україна на той час перебуває у стані збройного конфлікту та вважається закінченим з того моменту, коли громадянин України виконав в інтересах ворога певні дії на шкоду України.

З урахуванням викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не вбачається конкретного місця, де саме обвинувачений, за версією органу досудового розслідування, вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, а отже неможливо точно визначити місце вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Водночас положеннями ч. 1 ст. 32 КПК України передбачено, зокрема, що якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Із матеріалів провадження убачається, що досудове розслідування здійснювалося слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Житомирській області, який розташований в межах територіальної юрисдикції Корольовського районного суду м. Житомира.

Таким чином, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду не встановила підстав для задоволення подання Житомирського апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000402, за обвинуваченням ОСОБА_4 , з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Керуючись статтями 32, 34, ч. 9 ст. 615 КПКУкраїни, Верховний Суд

постановив:

Подання Житомирського апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000402, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5