Справа № 932/1876/23
Провадження № 1-кс/932/927/233
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро заяву слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід,-

В С Т А Н О В И В:

23.02.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Дніпропетровській області.

Після повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 08.03.2023 року, дану скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_3 .

Отримав дану скаргу, слідчий суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід. В обґрунтування заяви вказав, що ОСОБА_4 подав скаргу на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Дніпропетровській області, яка стосується не внесення до ЄРДР відомостей про злочин за ст.364, 367 КК України, вчинений суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 .

Розгляд даної скарги, на думку слідчого судді ОСОБА_3 , може поставити під сумнів його об`єктивність та неупередженість, а прийняте рішення може викликати у учасників кримінального процесу сумніви у його законності, а тому, з метою усунення вказаних обставин, слідчий суддя ОСОБА_3 заявив про самовідвід.

ОСОБА_4 , особа, яка заявила самовідвід слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явились, були повідомлені про час, дату та місце слухання заяви про самовідвід.

За вказаних обставин визнано можливим розгляд заяви про самовідвід у відсутності слідчого судді ОСОБА_6 , а також ОСОБА_4 .

Суд вивчивши матеріали заяви, прийшов до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадження Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Дніпропетровській області, яка стосується не внесення до ЄРДР відомостей про злочин за ст.ст.364, 367 КК України, вчинений суддею Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 .

Протоколом повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 08.03.2023 року, дану скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_3 .

В своїй заяві слідчий суддя ОСОБА_3 заявив про самовідвід, оскільки суддя ОСОБА_7 є суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.

Як зазначено в ч.2 ст.32 КПК України, кримінальне провадження щодо судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді.

Також у відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Відповідно до положень Кодексу суддівської етики та п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини, найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26.02.1993 р., Фей проти Австрії від 28.02.1993 р., Пуллар проти Сполученого Королівства від 10.06.1996 на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, тобто необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.

Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи «Білуха проти України» було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 р., «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

З огляду на вищевказане «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення «Кастілло проти Іспанії»).

Отже, оскільки суддя ОСОБА_5 є суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, то вищенаведені обставини можуть викликати у учасників кримінального провадження сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 при розгляді скарги, а у стороннього спостерігача, з наведених слідчим суддею підстав, може скластися враження упередженості слідчого судді під час розгляду даної скарги.

На підставі викладеного, з метою запобігання виникнення сумнівів учасників процесу щодо справедливості та законності прийнятого судом рішення при розгляді скарги, суд вважає за необхідне прийняти заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 , як обґрунтовану.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 7, 9, 75, 80, 81 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від участі в розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Дніпропетровській області - задовольнити .

Прийняти заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від участі в розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Дніпропетровській області .

Передати скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Дніпропетровській області до канцелярії суду для визначення через автоматизовану систему документообігу слідчого судді, який розглядатиме дану скаргу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська