Справа № 362/2014/23
Провадження № 1-кс/362/407/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання дізнавача СД відділу № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000185 від 04.04.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

05.04.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання дізнавача, погоджене з прокурором, в якому він просить: з метою забезпечення збереження речових доказів, накласти арешт на транспортний засіб, а саме, автомобіль марки «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 із забороною користування та розпорядження даним авто.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СД відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000185 від 04.04.2023 року за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

04.04.2023 до ЧЧ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, надійшло повідомлення від поліцейського ВП №1 Обухівського РУП ОСОБА_6 про те, що на блокпості по вул. Васильківській в с. Безп`ятне, Обухівського району Київської області, був зупинений автомобіль марки «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці документів було виявлено що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має ознаки підробки та авто не відповідає дійсності по документах.

04.04.2023 року СД відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області відомості по вищевказаному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 04.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Цього ж дня, тобто 04.04.2023 року в ході огляду місця події за адресою: блокпост по вул. Васильківській, с. Безп`ятне, Обухівського району Київської області автомобіля марки «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_1 , під час перевірки документів та звірки номерів агрегатів транспортного засобу було виявлено розбіжність в моторному відсіку із номером дублюючої таблички, яка знаходиться на стійкі дверей (права передня пасажирська) та не збігаються з заявленими у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Під час огляду місця події було вилучено автомобіля марки марки «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_1 на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділу поліції №1 Обухівського РУП в Київській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке в подальшому було поміщене до спец пакету ВУМ 1006065.

З огляду на викладене існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дізнавач в судовому засіданні подане клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Володілець майна в судовому засіданні пояснив, що взяв автомобіль у знайомого для власних потреб. Знайомий передав йому свідоцтво про реєстрацію транспорту, в якому власником була зазначена інша особа. При огляді автомобіля та свідоцтва про реєстрацію були встановлені невідповідності у номерах агрегатів. Він повідомив про це свого знайомого, в якому брав цей транспортний засіб. Заперечень щодо накладення арешту не мав.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000185 від 04.04.2023 року за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Так, 04.04.2023 до ЧЧ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, надійшло повідомлення від поліцейського ВП №1 Обухівського РУП ОСОБА_6 про те, що на блокпості по вул. Васильківській в с. Безп`ятне, Обухівського району Київської області, був зупинений автомобіль марки «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці документів було виявлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має ознаки підробки та авто не відповідає дійсності по документах.

04.04.2023 року в ході огляду місця події за адресою: блокпост по вул. Васильківській, с. Безп`ятне, Обухівського району Київської області автомобіля марки «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_1 , під час перевірки документів та звірки номерів агрегатів транспортного засобу було виявлено розбіжність в моторному відсіку із номером дублюючої таблички, яка знаходиться на стійкі дверей (права передня пасажирська) та не збігаються з заявленими у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Під час огляду місця події було вилучено автомобіля марки марки «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_1 на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділу поліції №1 Обухівського РУП в Київській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке в подальшому було поміщене до спец пакету ВУМ 1006065.

Постановою від 04.04.2023 року вилучене в ході огляду майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що хоч предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України є офіційний документ, однак вилучений транспортний засіб також може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюється в рамках даного кримінального провадження. Так, під час перевірки документів та звірки номерів агрегатів транспортного засобу було виявлено розбіжність в моторному відсіку із номером дублюючої таблички, яка знаходиться на стійкі дверей (права передня пасажирська) та розбіжності з заявленими у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

З огляду на викладене вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а не накладення арешту може призвести до його відчуження, перетворення, псування, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб, а саме, автомобіль марки «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , шляхом заборони користування, розпоряджання вказаним майном та його відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1