Справа № 171/286/23
У х в а л а

іменем України

09 лютого 2023 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000005,

встановила:

До слідчого судді Апостолівського районного суду надійшло клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000005 від 06.02.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме: автомобіль марки «Опель Астра» синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який згідно бази даних належить ОСОБА_4 , що проживає в АДРЕСА_1 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11.03.2019 року.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що в провадженні СД ВП № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000005, внесене до ЄРДР 06.02.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ ВП № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від начальника СРПП Криворізького РУП про те, що 06.02.2023 року об 11-56 год. був зупинений транспортний засіб «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поблизу ринку в с. Мар`янське Криворізького району Дніпропетровської області. Під час перевірки документів у водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке має ознаки підробки.

При перевірці за базою даних, зазначених у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, та номеру кузову, який зазначено на стойці правого пасажирського місця, встановлено, що дійсне свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_4 від 17.11.2022 та VIN ТЗ: НОМЕР_5 .

Таким чином, під час проведення огляду співробітниками поліції виявлено та вилучено автомобіль марки «Опель Астра» синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який згідно бази даних належить ОСОБА_4 , що проживає в АДРЕСА_1 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11.03.2019 року.

Постановою слідчого від 06.02.2023 вищевказані автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані та долучені в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Вилучені при проведенні огляду автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу мають суттєве значення при розслідуванні вказаного кримінального провадження та будуть використовуватися для проведення трасо логічної експертизи та судово-технічної експертизи документів. Повернення автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не можливо на даний час, оскільки є ризик знищення слідів вчиненого кримінального проступку, що призведе до втрати речових доказів.

Враховуючи переважання інтересів суспільства у розкритті кримінального правопорушення над негативними наслідками арешту майна для інших осіб, просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 до судового засідання не прибув, подав заяву про підтримання клопотання та проведення судового розгляду без його участі.

Третя особа ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, в судове засідання не прибув, причину неявки не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неявка прокурора та користувача майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додатки до нього, доходить висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Слідчим суддею встановлено, що 06.02.2023 року дізнавачем СД ВП № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд автомобіля «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 , яке має ознаки підробки.

Постановою від 06.02.2023 року дізнавачем СД ВП № 10 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_6 вищевказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобі НОМЕР_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000005 від 06.02.2023 р.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з п.2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається з наданих слідчим доказів, вилучені речі відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про накладення арешту на вищевказане майно підлягає задоволенню, оскільки щодо вказаного майна існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

З огляду на положення ч.2,3 ст.170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених ч.2, 3 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу з огляду на надані до клопотання документи. Зокрема, арешт вищевказаного майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його знищення чи приховування.

Слідчий суддя встановила належні правові підстави, передбачені ч.ч.1,2,3 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Визначаючи спосіб арешту майна, слідчий суддя у відповідності до положень ч.4 ст.173 КПК України щодо застосування найменш обтяжливого способу арешту майна вважає за необхідне накласти арешт на вищевказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11.03.2019 року шляхом заборони здійснювати правочини щодо їх відчуження, розпорядження та використання.

Керуючись п.18 ч.1 ст.3, ст.ст.170-173,369-372,376,309 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування: автомобіль марки «Опель Астра» синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який згідно бази даних належить ОСОБА_4 , що проживає в АДРЕСА_1 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11.03.2019 року.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: