Дата документу 10.01.2023Справа № 554/295/23
Провадження № 1-кс/554/785/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши клопотання т.в.о. заступника начальника СВ відділ поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно,

встановила:

слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що 09.01.2023 року до ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що невідомі особи здійснили незаконну порубку деревини породи акація в лісозахистній смузі, що в с. Пасківка, Полтавського району Полтавської області.

09.01.2023 року відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025.

09.01.2023 року було проведено огляд земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В ході вказаного огляд громадянин ОСОБА_3 видав деревину породи «акація» в об`ємі , близько, 3 куба. Вказану деревину оглянуто та вилучено. Після чого передано на відповідальне зберігання гр-ну ОСОБА_3 за адресою вилучення.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучені 09.01.2023 року в ході огляду земельної ділянки вище вказані речі містити сліди злочину, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучене майно.

Слідчий просив розгляди клопотання без його участі.

Перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

Накласти арешт на тимчасово вилучене майна, в ході огляду від 09.01.2023 року земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме деревину породи «акація» в об`ємі , близько, 3 куба. Після чого передано на відповідальне зберігання гр-ну ОСОБА_3 за адресою вилучення.

Визначити місцем зберігання тимчасово вилученого майна АДРЕСА_1

Контроль за виконанням покласти на т.в.о. заступника начальника СВ відділ поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1