Справа № 201/1809/23
Провадження № 1-кп/201/509/2023
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000492по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецька Донецької області,одруженого, який на утриманні неповнолітніх не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань по Заключному акту Наради з безпеки і співробітництва в Європі Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02.03.1999 № 42 ФЗ). Відповідно до ст. ст. 2-3 зазначеного договору Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 №2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади та Збройних Сил Російської Федерації (далі ЗС РФ) виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Своїх злочинних цілей представники влади і ЗС РФ вирішили досягти зокрема шляхом створення і фінансування терористичної організації на території України.

Так, 07 квітня 2014 року в м. Донецьку Донецької області під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади РФ та ЗС РФ створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»). Координація діяльності цієї терористичної організації, як і її фінансове, матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється невстановленими на цей час представниками влади та ЗС РФ, окремими іноземними громадянами, а також окремими суб`єктами господарської діяльності та громадянами України, лояльно налаштованими до ідей та діяльності «ДНР».

Указана терористична організація має: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки; чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організацій; а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

Так, на учасників силового блоку терористичної організації «ДНР» покладаються наступні обов`язки:

-систематична організація та здійснення актів застосування збройної сили проти держави України у особі представників сил АТО, зокрема ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, задіяними у проведенні антитерористичної операції;

-створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності;

-вербування нових учасників до складу силового блоку терористичних організацій «ДНР» та, організація їх у групи, навчання, озброєння та керівництво їхніми діями;

-захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;

-вчинення терористичних актів та диверсій на інший території України;

-захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення АТО та забезпечення власної злочинної діяльності;

-викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;

-силова підтримка учасників політичного блоку незаконних утворень «ДНР», захоплення, а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

-організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.

Водночас на учасників політичного блоку терористичної організації «ДНР» покладаються обов`язки:

-створення так званих «органів державної влади «ДНР» та організація їх діяльності;

-видача документів, які мають ознаки нормативно-правових актів, від імені нелегітимних «органів державної влади «ДНР»;

-організація та проведення незаконних референдуму та виборів на територіях, підконтрольних «ДНР»;

-проведення агітаційної роботи серед населення Донецької області щодо діяльності терористичної організації «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

-організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;

-налагодження взаємодії між лідерами «ДНР», представниками влади та ЗС РФ з метою координації дій щодо застосування актів збройної сили проти держави України, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

-налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для здійснення актів застосування збройної сили проти держави України, зокрема протидії правоохоронним органам та силам АТО;

-налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України і осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

-надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» та для забезпечення їх протиправної діяльності;

-забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входять до складу вказаних блоків.

Одним із основних завдань учасників вказаної терористичної організацій є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, так звана «Донецька народна республіка» є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до абз. 19

ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.

При цьому, терористична діяльність охоплює зокрема організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у них (ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»).

07.04.2014 за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції (далі АТО) із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань, яка тривала до 30 квітня 2018 року та надалі отримала формат «операції Об`єднаних сил».

З квітня 2014 року учасники терористичної організації «ДНР», реалізуючи злочинний умисел представників влади РФ і ЗС РФ щодо досягнення зазначених завдань, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і місцевого самоврядування, зокрема щодо визнання легітимності діяльності «ДНР» та влади її керівників, здійснюють захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Донецької області, акти застосування збройної сили проти держави України, чинять збройний опір військовослужбовцям Збройних Сил України та правоохоронним органам України, задіяним у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші злочини.

Як наслідок, частина території Донецької області опинилась під контролем представників терористичної організації «ДНР» та відповідно до постанови Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постановою Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Закону України від 18.01.2018 «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» набула статусу тимчасово окупованої території.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі знайшли своє відображення у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у Зверненні ВРУ до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою ВРУ від 14.01.2015 за № 106-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 за № 1597-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 за № 337-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за № 1596-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за № 145-VIIІ.

Факт створення «ДНР» за підтримки та під контролем Російської Федерації визнано Резолюцією ПАРЕ від 12.10.2016. При цьому в Резолюції зазначено, що «ДНР» та всі її «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності з українським або міжнародним правом.

З метою сприяння насильницькій зміні меж території України, на виконання завдань силового блоку терористичної організації «ДНР» з квітня 2014 року на частині території Донецької області групами осіб, які здійснювали захоплення адміністративних будівель органів державної влади України та правоохоронних органів України на території Донецької області, після незаконного заволодіння зброєю та бойовими припасами із зазначених будівель, утворено ряд підрозділів, що увійшли до складу силового блоку терористичної організації «ДНР», зокрема:

-1-й Слов`янський батальйон 7-ої окремої мотострілецької бригади

(7 ОМСБр, в/ч НОМЕР_1 );

-Розвідувальне управління Республіканської гвардії «ДНР»;

-Полк спеціального призначення Міністерства оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в/ч НОМЕР_2 ;

-11-й окремий гвардійський Єнакієво-Дунайський мотострілецький полк «Восток» (далі за текстом 11 ОМСП, в/ч НОМЕР_3 ).

В червні 2014 року (точну дату, час та обставини в ході досудового розслідування не встановлено)ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Шахтарську Донецької області, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до одного з її структурних підрозділів не передбаченого законом збройного формування 7 ОМСБр, в/ч НОМЕР_1 , з метою безпосередньої участі в протиправній діяльності терористичної організації «ДНР» щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, зокрема, шляхом застосування збройної сили проти Збройних Сил України, зобов`язався дотримуватися встановлених правил поведінки та виконувати визначені йому функції.

В подальшому (точну дату, час та обставини в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця 1-ої стрілецької роти вищезазначеного підрозділу, із місцями дислокації у

м. Шахтарськ та м. Торез Донецької області.

Вступивши до вищезазначеного не передбаченого законом збройного формування терористичної організації «ДНР», ОСОБА_3 в період з червня 2014 року по січень 2015 року (точну дату та часорганом досудового розслідування не встановлено) був зарахований до його складу та виконував функції чергового на так званих «блок-постах» з використанням виданої вогнепальної зброї в м. Шахтарську та м. Торезі Донецької області, залучався до патрулювання міста, а також охорони адміністративних будівель підрозділу.

В кінці лютого 2015 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до іншого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - Розвідувальне управління Республіканської гвардії «ДНР», де перебував до жовтня 2015 року, був призначений на посаду розвідника у взводі охорони зазначеного підрозділу, у складі якого залучався до патрулювання міста, охорони затриманих людей та військових вантажів При цьому місцем проходження служби у складі зазначеного підрозділу був м. Донецьк Донецької області.

Далі, восени 2017 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до іншого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - Полк спеціального призначення Міністерства оборони «ДНР», в/ч НОМЕР_2 , у складі якого перебував до травня 2018 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), та був призначений на посаду електрика взводу матеріально-технічного забезпечення, із місцем дислокації м. Донецьку, де останній обслуговував та підтримував у технічно-справному стані техніку та організовував охорону майна, що знаходилось у підрозділі.

У жовтні 2018 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до іншого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - 11 ОМСП, в/ч НОМЕР_3 , у складі якого перебував до 24.02.2022, обіймав посади водія, стрільця та оператора ПКРа. Перебуваючи у зазначеному підрозділі, поблизу населених пунктів Жабуньки, Жовтневе Ясинуватського району Донецької області, а також в районі Міжнародного аеропорту «Донецьк» імені Сергія Прокоф`єва, допомагав іншим представникам «ДНР» підтримувати оборонні позиції в належному стані для участі у бойових діях у проти підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних у проведенні Операції об`єднаних сил.

Перебуваючи протягом вказаного часу у складі терористичної організації «ДНР», ОСОБА_3 отримав позивний « ОСОБА_6 », був забезпечений камуфльованою формою одягу, зокрема з розпізнавальними знаками у вигляді нарукавних шевронів, вогнепальною зброєю та бойовими припасами до неї, систематично отримував грошові кошти за здійснення протиправної діяльності від невстановлених органами досудового розслідування представників терористичної організації «ДНР».

Таким чином, в період з червня 2014 року (точну дату, час та обставини в ході досудового розслідування не встановлено) по 24.02.2022 ОСОБА_3 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, діючи умисно, з корисливих та ідеологічних мотивів, приймав участь у терористичній організації «ДНР», забезпечуючи реалізацію цілей та завдань її силового блоку.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочину передбачений ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме, участь в терористичній організації.

З червня 2014 року (точну дату, час та обставини в ході досудового розслідування не встановлено)за вищевикладених обставин ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Шахтарську Донецької області, діючи умисно, добровільно, за попередньою змовою групою осіб (стосовно яких досудове розслідування здійснюється в інших кримінальних провадженнях), усвідомлюючи, що діяльність не передбачених законом збройних формувань, які входять до складу терористичної організації «ДНР», є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, з ідеологічних та корисливих мотивів, вступив до складу не передбаченого законом збройного формування 7 ОМСБр, в/ч НОМЕР_1 .

В подальшому (точну дату, час та обставини в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця 1-ої стрілецької роти вищезазначеного підрозділу, із місцями дислокації у

м. Шахтарськ та м. Торез Донецької області.

Вступивши до вищезазначеного не передбаченого законом збройного формування терористичної організації «ДНР», ОСОБА_3 в період з червня 2014 року по січень 2015 року (точну дату та часорганом досудового розслідування не встановлено) був зарахований до його складу та виконував функції чергового на так званих «блок-постах» з використанням виданої вогнепальної зброї в м. Шахтарську та м. Торезі Донецької області, залучався до патрулювання міста, а також охорони адміністративних будівель підрозділу.

В кінці лютого 2015 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до іншого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - Розвідувальне управління Республіканської гвардії «ДНР», де перебував до жовтня 2015 року, був призначений на посаду розвідника у взводі охорони зазначеного підрозділу, у складі якого залучався до патрулювання міста, охорони затриманих людей та військових вантажів При цьому місцем проходження служби у складі зазначеного підрозділу був м. Донецьк Донецької області.

Далі, восени 2017 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до іншого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - Полк спеціального призначення Міністерства оборони «ДНР», в/ч НОМЕР_2 , у складі якого перебував до травня 2018 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), та був призначений на посаду електрика взводу матеріально-технічного забезпечення, із місцем дислокації м. Донецьку, де останній обслуговував та підтримував у технічно-справному стані техніку та організовував охорону майна, що знаходилось у підрозділі.

У жовтні 2018 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до іншого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - 11 ОМСП, в/ч НОМЕР_3 , у складі якого перебував до 24.02.2022, обіймав посади водія, стрільця та оператора ПКРа. Перебуваючи у зазначеному підрозділі, поблизу населених пунктів АДРЕСА_2 , а також в районі Міжнародного аеропорту «Донецьк» імені Сергія Прокоф`єва, допомагав іншим представникам «ДНР» підтримувати оборонні позиції в належному стані для участі у бойових діях у проти підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних у проведенні Операції об`єднаних сил.

Так, ОСОБА_3 ,вступаючи до вищезазначених не передбачених законом збройних формувань, був достовірно обізнаним, що останні відносяться до збройних формувань, а саме мають організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг військового типу), характеризуються наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), мають воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей України) та ставлять перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Донецької області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Донецької області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Донецької області так званих «блок-постів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України та іншим військовим формуванням України) та мають для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю автомати, бойові припаси (патрони) та військову техніку.

Крім того, ОСОБА_3 усвідомлював, що зазначені підрозділи не відносяться до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про національну поліцію», Про державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочину передбачений ч. 2 ст. 260 КК України, а саме, участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань.

Також ОСОБА_3 , достовірно усвідомлюючи всі наведені вище обставини, у червні 2014 року (точну дату, час та обставини в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у м. Шахтарську Донецької області,діючи умисно, добровільно, за попередньою змовою групою осіб (стосовно яких досудове розслідування здійснюється в інших кримінальних провадженнях), усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» та не передбачених законом збройних формувань, які входять до її складу, є незаконною, спрямована на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, з ідеологічних та корисливих мотивів, добровільно вступив до підрозділу 7 ОМСБр, в/ч НОМЕР_1 .

В подальшому (точну дату, час та обставини в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця 1-ої стрілецької роти вищезазначеного підрозділу, із місцями дислокації у м. Шахтарськ та м. Торез Донецької області.

Вступивши до вищезазначеного не передбаченого законом збройного формування терористичної організації «ДНР», ОСОБА_3 в період з червня 2014 року по січень 2015 року (точну дату та часорганом досудового розслідування не встановлено) був зарахований до його складу та виконував функції чергового на так званих «блок-постах» з використанням виданої вогнепальної зброї в м. Шахтарську та м. Торезі Донецької області, залучався до патрулювання міста, а також охорони адміністративних будівель підрозділу.

В кінці лютого 2015 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до іншого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - Розвідувальне управління Республіканської гвардії «ДНР», де перебував до жовтня 2015 року, був призначений на посаду розвідника у взводі охорони зазначеного підрозділу, у складі якого залучався до патрулювання міста, охорони затриманих людей та військових вантажів При цьому місцем проходження служби у складі зазначеного підрозділу був м. Донецьк Донецької області.

Далі, восени 2017 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до іншого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - Полк спеціального призначення Міністерства оборони «ДНР», в/ч НОМЕР_2 , у складі якого перебував до травня 2018 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), та був призначений на посаду електрика взводу матеріально-технічного забезпечення, із місцем дислокації м. Донецьку, де останній обслуговував та підтримував у технічно-справному стані техніку та організовував охорону майна, що знаходилось у підрозділі.

У жовтні 2018 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до іншого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - 11 ОМСП, в/ч НОМЕР_3 , у складі якого перебував до 24.02.2022, обіймав посади водія, стрільця та оператора ПКРа. Перебуваючи у зазначеному підрозділі, поблизу населених пунктів Жабуньки, Жовтневе Ясинуватського району Донецької області, а також в районі Міжнародного аеропорту «Донецьк» імені Сергія Прокоф`єва, допомагав іншим представникам «ДНР» підтримувати оборонні позиції в належному стані для участі у бойових діях у проти підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних у проведенні Операції об`єднаних сил.

Так, ОСОБА_3 , обіймаючи вищезазначені посади та виконуючи визначені йому функції, вчиняв дії, спрямовані на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Протягом вказаного часу, перебуваючи у складі не передбачених законом збройних формувань терористичної організації «ДНР», ОСОБА_3 , отримав позивний « ОСОБА_6 », був забезпечений камуфльованою формою одягу, зокрема з розпізнавальними знаками у вигляді нарукавних шевронів, вогнепальною зброєю та бойовими припасами до неї, систематично отримував грошові кошти за здійснення протиправної діяльності.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочину передбачений ч. 2 ст. 110 КК України, а саме, умисні дії, вчинені з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб.

Так, за вищевикладених обставин ОСОБА_3 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

Зокрема, ОСОБА_3 , достовірно усвідомлюючи всі наведені вище обставини, у червні 2014 року (точну дату, час та обставини в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у м. Шахтарську Донецької області,діючи умисно, добровільно, за попередньою змовою групою осіб (стосовно яких досудове розслідування здійснюється в інших кримінальних провадженнях), усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» та не передбачених законом збройних формувань, які входять до її складу, є незаконною, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, з ідеологічних та корисливих мотивів, добровільно вступив до підрозділу 7 ОМСБр, в/ч НОМЕР_1 .

В подальшому (точну дату, час та обставини в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця 1-ої стрілецької роти вищезазначеного підрозділу, із місцями дислокації у

м. Шахтарськ та м. Торез Донецької області.

Вступивши до вищезазначеного не передбаченого законом збройного формування терористичної організації «ДНР», ОСОБА_3 в період з червня 2014 року по січень 2015 року (точну дату та часорганом досудового розслідування не встановлено) був зарахований до його складу та виконував функції чергового на так званих «блок-постах» з використанням виданої вогнепальної зброї в м. Шахтарську та м. Торезі Донецької області, залучався до патрулювання міста, а також охорони адміністративних будівель підрозділу.

В кінці лютого 2015 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до іншого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - Розвідувальне управління Республіканської гвардії «ДНР», де перебував до жовтня 2015 року, був призначений на посаду розвідника у взводі охорони зазначеного підрозділу, у складі якого залучався до патрулювання міста, охорони затриманих людей та військових вантажів При цьому місцем проходження служби у складі зазначеного підрозділу був м. Донецьк Донецької області.

Далі, восени 2017 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до іншого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - Полк спеціального призначення Міністерства оборони «ДНР», в/ч НОМЕР_2 , у складі якого перебував до травня 2018 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), та був призначений на посаду електрика взводу матеріально-технічного забезпечення, із місцем дислокації м. Донецьку, де останній обслуговував та підтримував у технічно-справному стані техніку та організовував охорону майна, що знаходилось у підрозділі.

У жовтні 2018 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до іншого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - 11 ОМСП, в/ч НОМЕР_3 , у складі якого перебував до 24.02.2022, обіймав посади водія, стрільця та оператора ПКРа. Перебуваючи у зазначеному підрозділі, поблизу населених пунктів Жабуньки, Жовтневе Ясинуватського району Донецької області, а також в районі Міжнародного аеропорту «Донецьк» імені Сергія Прокоф`єва, допомагав іншим представникам «ДНР» підтримувати оборонні позиції в належному стані для участі у бойових діях у проти підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних у проведенні Операції об`єднаних сил.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочину передбачений ч. 2 ст. 111 КК України, а саме, державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадяниномУкраїни на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало в переході на бік ворога в період збройного конфлікту.

09.02.2023 між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 :

- за ч. 1 ст. 258-3 КК України у виді 9 років позбавлення волі без конфіскації майна,

- за ч. 2 ст. 260 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,

- за ч. 2 ст. 110 КК України, у вигляді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна,

- за ч. 1 ст. 111 КК України, у вигляді 12 років без конфіскації майна,

та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, слід призначити остаточне покарання у вигляді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України.

Угодою визначено, що останній надав інформацію яка підтверджена доказами та яка викриває інших учасників групи.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а також відсутні умови, що суперечать інтересам суспільства, чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09.02.2023 між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України та призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 110 КК України у виді шести років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч. 1 ст. 111 КК України у виді дванадцяти років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч. 1 ст. 258-3 КК України у виді дев`яти років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч. 2 ст. 260 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначивши остаточно до відбуття покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі без конфіскації майна

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з 08 березня 2023 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1