Справа №592/6180/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/49/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

28 лютого 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула в порядку письмового провадження кримінальне провадження № 592/6180/22 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.09.2022 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки обраний слідчим суддею запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, існування яких слідчий суддя визнав доведеним. Вважає безпідставним висновок слідчого судді щодо відсутності заявленого слідчим ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки підозрюваний ніде не працює, сталих соціальних зв`язків не має, зловживає алкогольними напоями і вчинив злочин із застосуванням насильства.

15.09.2022 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_9 , звернулась слідча СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , яке обґрунтувала тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство 10.06.2022 поряд з квартирою АДРЕСА_1 потерпілого ОСОБА_11 , тобто у вчиненні умисних дій, які виразилися у нанесенні трьох ударів кухонним ножем в ділянку грудної клітини в проекції життєво-важливих органів та удару в праве стегно.

11.06.2022 до ЄРДР за № 0000401 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК, а 16.08.2022 ОСОБА_8 вручене повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.08.2022 до ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17.09.2022.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину і на даний момент вбачається наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слідчий просив продовжити підозрюваному строк тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.09.2022 у задоволенні клопотання слідчого відмовлено і до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 16.10.2022 з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, в тому числі носити електронний засіб контролю. Своє рішення слідчий суддя умотивувала тим, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою, існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, на які посилається слідчий в клопотанні, але органом досудового розслідування недоведена неможливість застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явились, до початку апеляційного розгляду від прокурора ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_13 надійшли письмові заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі, тому на підставі ч. 1 ст. 406 КПК колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд в письмовому провадженні.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а згідно ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, тобто: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Здійснивши розгляд вказаного клопотання слідчого та відмовивши у його задоволенні, слідчий суддя суду першої інстанції дійшла цілком обґрунтованого висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як домашній арешт з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК обов`язків, в тому числі і щодо носіння електронного засобу контролю, а не застосування будь-якого іншого, більш суворого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, та дотрималась вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясувала і дослідила всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, існування певних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, та можливість і достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам. При цьому обґрунтованість підозри ніким з учасників кримінального провадження не оспорюється і наявні в матеріалах докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення кримінального правопорушення є завданням подальшого досудового розслідування.

Так, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. При цьому необхідно ураховувати, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, однак в кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів; забезпечення таких стандартів вимагає від національного суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Таким чином, слідчий суддя повинен взяти до уваги, крім обставин, передбачених ст. 177 КПК, також особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Зокрема, висновки про ступінь ризиків та можливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені судом за результатами сукупного аналізу фактичних обставин кримінального правопорушення та особистих даних підозрюваної особи (характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців тощо), її поведінки під час досудового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилитись від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків тощо). Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Хоч КПК і не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При цьому «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96), але у той же час питанню суворості покарання не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба ізоляції підозрюваного не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість кримінальних правопорушень (рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v. Russia), заява № 7064/05), та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування такого запобіжного заходу. Мають бути враховані характер підозрюваного, його моральні якості, наявні кошти (матеріальне становище), зв`язки з державою, у якій його переслідують за законом, і його міжнародні контакти, його заяви щодо прагнення виїхати на постійне місце проживання за кордон, наявність у нього кількох паспортів; наявність даних про те, що підозрюваний раніше ухилявся від розслідування і суду, тощо.

Ризик втечі також має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування (§ 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

В ході судового розгляду слідча суддя перевірила відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясувала питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і правильно встановила, що під час судового розгляду прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК.

Твердження прокурора про наявність у кримінальному провадженні також і ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, і недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наведеним ним ризикам, не заслуговують на увагу та задоволенню не підлягають, оскільки ці обставини враховані слідчою суддею при постановлені своєї ухвали. При цьому питання щодо застосування конкретного виду запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді (суду), рішення якого відповідає вимогам КПК України та фактичним обставинам кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками слідчої судді про можливість запобігання встановленим нею ризикам шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту із покладенням на нього певних, визначених кримінальним процесуальним законом обов`язків (ч. 5 ст. 194 КПК), у зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.09.2022 відносно ОСОБА_14 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4