Справа № 182/3334/21
Провадження № 1-кп/0182/142/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2023 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2020 за № 0001421 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не працює, із середньою-спеціальною освітою, не одружений, судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

(в режимі відеоконференції зі власного пристрою),

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

23 квітня 2020 року приблизно о 21.10 год. ОСОБА_7 разом зі своєю кумою ОСОБА_8 знаходилися за місцем мешкання останньої у АДРЕСА_2 , де відпочивали та вживали алкогольні напої.

В цей час до вищевказаного домоволодіння прийшов цивільний чоловік ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_3

23.04.2020 приблизно о 21.30 год. ОСОБА_7 стояв на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 23.04.2020 приблизно о 21.30 год., знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, взяв у праву руку молоток та раптово штовхнув ОСОБА_7 , від чого останній впав на землю на спину. В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_3 з метою заподіяння тілесних ушкоджень, тримаючи в правій руці молоток, навмисно наніс ОСОБА_7 , який лежав на землі, близько 5-6 ударів в область голови молотком, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 311 від 25.05.2020, тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитих ран волосяної частини голови, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Позиція сторони захисту

Обвинувачений ОСОБА_9 винним себе визнав, в судовому засіданні суду показав, що ОСОБА_7 знає, вони куми. Останній приходив до них не часто, бо знаходився на заробітках то у москві, то у Польщі. ОСОБА_8 та той час була його співмешканкою, вже з пів року вони разом не проживають. У 2020 році вони з ОСОБА_8 проживали у домоволодінні АДРЕСА_2 , це будинок його батьків, які померли. У квітні 2020 року вечором він десь близько 18 год. прийшов з роботи додому і побачив ОСОБА_7 , який був з його співмешканкою. Він тоді знаходився у стані алкогольного сп`яніння, так як, йдучи додому, дорогою вживав спиртні напої. Із-за чого виник тоді з ОСОБА_7 конфлікт, не пам`ятає, так як пройшло вже багато часу. Щось тоді йому не сподобалося і він схопив, що потрапило йому під руку, а це був молоток, і ударив ОСОБА_7 по голові. Скількі точно було ударів, не пам`ятає, але пару разів він точно ударив ОСОБА_7 по голові. Потім ОСОБА_8 вдарила його сковорідкою по голові, щоб заспокоїти, що було далі не пам`ятає.

Чи вживав він з ОСОБА_7 алкогольні напої не пам`ятає. Можливо конфлікт виник із-за ревнощів, але точно сказати він не може. На даний час він з ОСОБА_7 відносин не підтримує. Але наміру вбити ОСОБА_7 не мав.

Потерпілому шкоду не відшкодував і не намагався це зробити. Згоден, що поступив неправильно, не потрібно було бити потерпілого, його потрібно було просто прогнати з території домоволодіння.

Заявлений цивільний позов не визнає.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини, просив при призначенні покарання врахувати визнання обвинуваченим вини. Просив врахувати, що обвинувачений судимості не має, має постійне місце проживання, після вчинення проступку пройшов тривалий час, протягом якого обвинувачений більше нічого не вчиняв, що свідчить про його виправлення. Враховуючи обставини справи, а також те, що у конфлікті, що виник, винен і потерпілий, просив призначити обвинуваченому покарання без реального його відбування.

Позиція потерпілого та його представника

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, але за участі його представника ОСОБА_10 , цивільний позов підтримав в повному обсязі

Представник потерпілого ОСОБА_7 за дорученням - адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав. Зазначив, що у обвинуваченого відсутнє щире каяття. За тривалий час обвинувачений не намагався хоча б частково відшкодувати завдані збитки, тому просив визначити його реальне покарання у виді обмеження волі, але без застосування ст.. 75 КК України.

Досліджені в судовому засіданні докази

У судовому засіданні досліджено письмові докази, законність, належність та достовірність яких учасниками судового провадження не оспорювалася та визнані судом допустимими, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001421:

- електронний рапорт від 24.04.2020, згідно якого 23.04.2020 о 21.40 год. надійшло повідомлення зі служби 102 до чергової частини Нікопольського РУП про те, що 23.04.2020 о 21.40 за адресою: АДРЕСА_2 заявника вдарив по голові молотком співмешканець куми - ОСОБА_11 , швидку медичну допомогу викликали. Заявник ОСОБА_7 (а.п. 10);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.04.2020 ОСОБА_7 , у якому вказує, що 23.04.2020 о 16.00 год. він прийшов до куми - ОСОБА_8 , яка проживає у АДРЕСА_2 . О 17.00 год. прийшов співмешканець куми ОСОБА_3 . Без будь яких причин ОСОБА_3 почав бити свою співмешканку. Він почав за неї заступатися. ОСОБА_3 схопив до руки молоток і спричинив йому 5 ударів по голові, після чого втік у невідомому напрямку. (а.п. 11);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 21.05.2020 ОСОБА_7 , у якому він просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який 23.04.2020 за адресою: АДРЕСА_2 спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді ударів молотком по голові. Звертався до закладу охорони здоров`я Нікопольської міської лікарні № 1. Очевидцем вчинення кримінального правопорушення була ОСОБА_8 (а.п. 18);

- протокол огляду місця події від 25.05.2020 території домоволодіння АДРЕСА_2 . В ході проведення огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. Огляд проводився при змішаному освітленні. До протоколу огляду долучено фото-таблицю. (а.п. 19-22);

- висновок експерта № 311 від 25.05.2020, згідно якого на підставі даних судово-медичного обстеження, даних медичних документів у ОСОБА_7 , 1981 року народження виявлені тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитих ран волосяної частини голови, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному обстежуваним. (а.п. 31-32);

- протокол проведення слідчого експерименту від 22.05.2020, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 за участю двох понятих розповів та показав де саме і за яких обставин відбувався конфлікт між ним та ОСОБА_3 . Відтворив механізм спричинення йому тілесних ушкоджень. До протоколу слідчого експерименту додано диск з відеозаписом. (а.п. 33-36);

- висновок експерта (додатковий) № 322 від 26.05.2020, згідно якого: механізм виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не суперечить механізму, вказаному в протоколі слідчого експерименту за участю самого ОСОБА_7 від 22.05.2020 (а.п. 39);

- протокол проведення слідчого експерименту від 25.05.2020, в ході якого свідок ОСОБА_8 за участю двох понятих розповіла та показала де саме і за яких обставин відбувався конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Показала механізм спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. До протоколу слідчого експерименту додано диск з відеозаписом. (а.п. 44-48);

- висновок експерта (додатковий) № 326 від 26.05.2020, згідно якого: механізм виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не суперечить механізму вказаному в протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 25.05.2020 (а.п. 50);

- заява ОСОБА_8 про добровільне надання працівникам поліції для огляду та вилучення молотка (а.п. 51);

- протокол огляду від 25.05.2022 добровільно наданого для огляду та вилучення ОСОБА_8 молотка. Молоток складається з дерев`яної рукоятки та металевої головки. На молотку виявлено сліди речовини бурого кольору. Оглянутий молоток вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 52-53).

Оцінка доказів судом

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Зокрема, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив факт виникнення конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_7 . Також, підтвердив факт нанесення ударів потерпілому молотком.

Наведені показання повністю відповідають і узгоджуються із зазначеними вище висновками експертизи, які підтверджують характер тілесних ушкоджень у потерпілого, можливість їх заподіяння, в тому числі, за умов, вказаних потерпілим, свідком, обвинуваченим.

Отже, суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, вони передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком (ч. 2 ст. 125 КК України).

Також суд враховує фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, характер дій ОСОБА_3 при його вчиненні; особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 судимості не має (а.п. 64), не працює, хоча є працездатною особою. Має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 67, 69). Не одружений, на утриманні нікого не має. Також суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.п. 62-63, 70-71).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Враховуючи всі зазначені обставини, а також те, що з моменту вчинення кримінального проступку ОСОБА_3 більше до кримінальної відповідальності не притягався, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді обмеження волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини, те, що з моменту вчинення кримінального проступку минів тривалий час, протягом якого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягався, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Потерпілим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , згідно якого він просить суд стягнути з ОСОБА_3 спричинену майнову шкоду у сумі 5 408 грн. 50 коп. та моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

Позиція сторін стосовно заявленого цивільного позову

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, але за участі його представника ОСОБА_10 . Цивільтний позов просив задовольнити у повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_7 за дорученням - адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги.

Так у позовній заяві потерпілий ОСОБА_7 вказує, що 23.04.2020 ОСОБА_3 спричинив йому легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Загальна вартість процедури лікування та витрат, пов`язаних з підготовкою позову становить 5 408 грн. 50 коп., з яких: 5 139,00 грн. вартість ліків придбаних для лікування та 269,50 грн. - вартість підготовки документів для звернення з цивільним позовом до суду. ОСОБА_3 своєю протиправною поведінкою спричинив йому також моральні та фізичні страждання. Обвинувачений наносив удари йому молотком в область голови, а тому він всерйоз боявся за своє життя. У травні 2020 року він мав намір поїхати на заробітки за кордон, однак вказане не сталося у зв`язку з необхідністю лікування, а також через необхідність його присутності у місті під час проведення досудового розслідування, у зв`язку з чим він втратив можливість отримати роботу. Мати-пенсіонерка його була змушена терміново шукати роботу, так як потрібні були гроші на його лікування. А отже своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив болю та страждань не лише йому, а і його сім`ї. ОСОБА_3 жодним чином не намагався вирішити питання про відшкодування спричиненої шкоди. Спричинену моральну шкоду оцінює в 30 000 грн. Просить стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 5 408 грн. 50 коп. - майнової шкоди та 30 000 грн. моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні цивільний позов потерпілого не визнав.

При вирішенні цивільного позову суд враховує наступні вимоги діючого законодавства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику застосування судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», (зі змінами та доповненнями) розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно з роз`яснень, наданих у п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами та доповненнями) при вирішенні вимог про відшкодування витрат на лікування, посилене харчування та сторонній догляд судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

І. Щодо позовних вимог про відшкодування майнової шкоди

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 5 408 грн. 50 коп., а саме: витрати на придбання ліків 5 139 грн. 00 коп. та витрати на підготовку документів для звернення з цивільним позовом до суду у сумі 269 грн. 50 коп.

Внаслідок спричинених ОСОБА_3 ударів молотком по голові, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. Під час судового розгляду, об`єктивно встановлено, що шкода здоров`ю потерпілого спричинена обвинуваченим ОСОБА_3 .

З наданих потерпілим письмових доказів, а саме виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 437 травматологічного відділення, вбачається що потерпілий ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні КП «Нікопольська міська лікарня № 1» НМР» з 25 квітня 2020 року по 29 квітня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Потерпілим ОСОБА_12 на підтвердження понесених ним майнових витрат на придбання ліків не надано належних та допустимих доказів понесених витрат (квитанцій, фіскальних чеків тощо).

Що стосується вартості підготовки документів для звернення з цивільним позовом до суду (269,50 грн), то потерпілим взагалі не вказано, що це саме за витрати, і також не надано належних та допустимих доказів понесених витрат (квитанцій, фіскальних чеків тощо).

Потерпілим взагалі не надано документального підтвердження понесених ним витрат на лікування та витрат на підготовку документів для звернення з цивільним позовом до суду.

Що стосується наданої суду копії квитанції КП «ПриватБанк» від 06.07.2020 з призначенням платежу «За формування та друк довідки «Виписка по картці» у відділенні» на суму 100,00 грн., то суду незрозуміло, яке саме відношення вказана квитанція має до понесених потерпілим витрат, пов`язаних зі спричиненням йому тілесних ушкоджень 23.04.2020

Відшкодовуються лише обґрунтовані витрати.

У своїх правових висновках Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

А тому суд вважає, що вимоги потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування понесених ним майнових витрат не доведені, він не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин, у зв`язку з чим суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог в даній частині відмовити.

ІІ. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна … Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом /ст. 23 ЦК України/.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини … /ч. 1 ст. 1167 ЦК України/.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, потерпілому ОСОБА_7 було спричинено моральну шкоду, що виразилась в фізичному болю, душевних стражданнях, вимушених змінах в його житті внаслідок ушкодження здоров`я, необхідності лікування.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд вважає доведеним, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому спричинено моральну шкоду, так як мало місце ушкодження його здоров`я, що потягло за собою лікування, було змінено звичний уклад його життя, внаслідок чого він переносив певні моральні страждання. Так, суд вважає обґрунтованими доводи потерпілого про відчуття фізичного болю та стан стресу, оскільки такі явища є природними наслідками спричинення тілесних ушкоджень і зазвичай самі по собі викликають певні моральні страждання. Тому, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких потерпілий зазнав, характеру немайнових втрат, ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, пов`язаних з необхідністю витрачати час на лікування, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що підлягає відшкодуванню на користь потерпілого ОСОБА_7 моральна шкода в розмірі 20 000 грн. і вважає, що визначений розмір відшкодування є достатньою справедливою сатисфакцією.

При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви,- з іншого.

Вирішення питання про запобіжний захід

Стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речовий доказ:

- молоток, що знаходиться у спецпакеті № ЕХР0354529, який зберігається в камері схову Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди 20 000 (двадцять тис.) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ:

- молоток, що знаходиться у спецпакеті № ЕХР0354529, який зберігається в камері схову Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1