Справа №463/8846/22
Провадження №1-кс/463/6729/22
У Х В А Л А

20 грудня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 ,провідсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 07.12.2022.

В межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про відсторонення ОСОБА_5 від посадипершого заступника начальника Державної установи «Табір для тримання військовополонених «Захід 1» - заступника начальника табору з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи на строк два місяці.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище першим заступником начальника Державної установи «Табір для тримання військовополонених «Захід 1» - заступника начальника табору з нагляду і безпеки,охорони і оперативної роботи, діючи в порушення вимог ст.19,68 Конституції України, ст. 3, 22 ,24, 65 Закону України «Про запобігання корупції», п.п.1.3, 2.2, 2.3, 2.11, 2.21, 3.3, 3.6 посадової інструкції, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 09.12.2022 близько 15.00 год., перебуваючи за адресою: Львівський р-н., с.Зубра, вул. І.Богуна, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 3550 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ становило 129 818 грн.) за демонтаж, завантаження та організацію безперешкодного вивозу з території Державної установи «Табір для тримання військовополонених «Захід 1» через КПП металевої ємності для зберігання та передачу її ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 підозрюється в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри доводиться зібраними доказами. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з корупцією, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

У клопотанні слідчий вказує, що ОСОБА_5 наказом начальника Державної установи «Табір для тримання військовополонених «Захід 1» від 17.05.2022 №19/ОС-22 за погодженням Міністерства юстиції України №36309/45520-32-22/14.7 від 14.05.2022 призначено на посаду першого заступника начальника

Державної установи «Табір для тримання військовополонених «Захід 1» - заступника начальника табору з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи.

Перебуваючи на даній посаді може знищувати та приховувати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі і підробити, або знищити документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконно впливати на свідків вчинених ним злочину, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, використовуючи при цьому набуті ним зв`язки під час перебування його, ОСОБА_5 , на вищевказаній посаді, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти злочин, в якому підозрюється.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав наведених в ньому, просив таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення даного клопотання заперечили, вважають, що зазначені у клопотанні ризики жодним чином не підтверджені, та відсторонення підозрюваного від займаної посади буде порушенням права підозрюваного на працю, тому в задоволенні клопотання просили відмовити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.

До Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000269 від 07.12.2022 внесено відомості з приводу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України ОСОБА_5 повідомлено 10.12.2022. В силу вимог ст. 12 КК України такий злочин є тяжким.

Також, вказаний злочин віднесено до злочинів у сфері службової діяльності.

Як зазначалось вище відповідно до наказу начальника Державної установи «Табір для тримання військовополонених «Захід 1» від 17.05.2022 №19/ОС-22 за погодженням Міністерства юстиції України №36309/45520-32-22/14.7 від 14.05.2022 ОСОБА_5 призначено на посаду першого заступника начальника Державної установи «Табір для тримання військовополонених «Захід 1» - заступника начальника табору з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи.

Обставинами, що дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, що мають істотне значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, є те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , безпосередньо пов`язане та здійснювалось із використанням своїх службових повноважень та займаної посади, відтак існує обґрунтований ризик продовження вчинення ОСОБА_5 аналогічних дій. Також, з урахуванням здобутих соціальних зв`язків за час обіймання вказаної посади ОСОБА_5 може впливати на ключових свідків вчиненого кримінального правопорушення, яких належить допитати під час досудового розслідування, що може негативно позначитись на повноті, всебічності та об`єктивності судового розгляду та порушити принцип невідворотності покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Також, зважаючи на те, що злочинна діяльність ОСОБА_5 , пов`язана із вчиненням корупційних, кримінально караних діянь під час перебування на посаді першого заступника начальника Державної установи «Табір для тримання військовополонених «Захід 1» - заступника начальника табору з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи, існує ризик того, що продовжуючи перебуваючи на займаній посаді ОСОБА_5 знищить чи підробить речі і документи, що мають істотне значення для досудового розслідування, та у яких міститься інформація, що викриває протиправну діяльність останнього.

Водночас, поряд з такими умовами для відсторонення особи від посади норми ч. 1 ст. 157 КПК України визначають підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Вказане узгоджується з положенням ч. 2 ст. 1 КПК України, яка визначає, що кримінальне процесуальне законодавство України складається не лише з КПК України, але й з інших законів України.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відсторонення від посади, згідно з п. 4 ч. 2 ст.131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб (ч.2 ст.157 КПК України).

Проаналізувавши наведені у клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує доводи клопотання, вважаю, що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується наступними доказами, зокрема:

- заявою ОСОБА_8 від 07.12.2022 про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.12.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 09.12.2022;

- відповіддю на доручення першого оперативного відділу ТУ ДБР у м. Львові від 07.12.2022;

- протоколом обшуку транспортного засобу автомобіля марки «MAN» від 09.12.2022;

- протоколом освідування ОСОБА_5 від 09.12.2022;

- протоколом затримання особи ОСОБА_5 від 09.12.2022;

- протоколом огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 09.12.2022;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 09.12.2022;

- протокол огляду заявника від 09.12.2022;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 09.12.2022;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 09.12.2022;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 09.12.2022;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 09.12.2022;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 09.12.2022;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 09.12.2022;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 09.12.2022;

- протоколом огляду місця події від 09.12.2022;

- іншими матеріалами кримінального провадження № 0000269.

Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , оскільки

несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. Зрештою, сторона захисту на такі обставини не посилається.

Також, виходячи з фактичних обставин справи, на даний час слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_5 .

Відтак, керуючись стандартом «обґрунтована підозра» слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим виконано вимоги п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного як відсторонення його від посади та чи можливо завдяки цьому виконати завдання кримінального провадження?

Згідно ч. 1 ст. 157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, виходячи з синтаксичного аналізу норми ч. 1 ст. 157 КПК України, вживання сурядного розділового сполучника «або» для з`єднання однорідних членів речення створює альтернативний перелік і якщо такий перелік перераховує умови для настання певного правового наслідку, то наслідок настає за наявності хоча б однієї з перерахованих умов.

Слідчий суддя не буде акцентувати увагу на тому, чи існують докази того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, передбачені ч. 1 ст. 157 КПК України і про які вказав прокурор у кримінальному провадженні. Оцінку цих ризиків слідчий суддя проведе з точки зору доказів, які підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість здійснити відповідні дії на шкоду інтересам кримінального провадження.

Таким чином, приходжу до висновку, що перебуваючи на посаді ОСОБА_5 , використовуючи свій авторитет та здобуті зв`язки може перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема шляхом впливу на свідків.

Крім того, перебуваючи на посаді підозрюваний може знищити чи підробити речі та документи, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Зрештою, сторона захисту, як вбачається, не оспорює цієї обставини.

Тому, слід вважати, що слідчим виконано вимоги пунктів 2 та 3 ч. 3 ст. 132 КПК України та доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 157 КПК України.

Чи спричинить відсторонення підозрюваного від посади негативні наслідки для інших осіб?

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

З огляду на правову природу таких наслідків, на думку слідчого судді дана обставина повинна досліджуватись в комплексі зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у якій йдеться про таке:

Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно практики ЄСПЛ, яку останній повторив у справі «Денісов проти України» (рішення від 25.09.2018р., заява № 76639/11, п. 100, 102, 107, 115) хоча зі статті 8 Конвенції прямо не випливає право на працевлаштування або право на вибір конкретної професії, поняття «приватне життя» у широкому розумінні в принципі не виключає діяльність професійного або ділового характеру. Зрештою, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки із зовнішнім світом (див. рішення у справі «Нємець проти Німеччини» (Niemietz v. Germany), від 16 грудня 1992 року, пункт 29, Серія A № 251B, та згадані рішення у справах «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine), пункт 165, «Барбулеску проти Румунії» (Barbulescu v. Romania), пункт 71). Отже, професійне життя є частиною зони взаємодії між особою та іншими людьми, що за певних обставин навіть в публічному контексті може підпадати під сферу «приватного життя» (див. згадане рішення у справі «Фернандез Мартінез проти Іспанії» (Fernandez Martinez v. Spain), пункт 110).

У справах, що входять до наведеної категорії, Суд застосовує поняття «приватного життя» на підставі двох різних підходів: (б) визначення питання «приватного життя» як підстави для спору (підхід, заснований на підставах) та (в) вилучення питання «приватного життя» з наслідків оскаржуваного заходу (підхід, заснований на наслідках).

Коли підстави для застосування заходу, який впливає на професійне життя особи, не пов`язані з її приватним життям, питання за статтею 8 Конвенції може все одно виникнути, якщо оскаржуваний захід має або може мати серйозні негативні наслідки для приватного життя особи. У зв`язку з цим Суд враховував негативні наслідки з точки зору (i) впливу на «внутрішнє коло», зокрема, коли виникали серйозні матеріальні наслідки, (ii) можливостей особи «встановлювати та розвивати відносини з іншими людьми», та (iii) впливу на репутацію особи.

При застосуванні підходу, заснованого на наслідках, рівень суворості з огляду на всі наведені аспекти набуває вирішального значення. Саме заявник має переконливо продемонструвати, що цей рівень був досягнутий у його справі. Заявник має надати докази, які підтверджуватимуть наслідки оскаржуваного заходу. Суд визнає, що стаття 8 Конвенції є застосовною лише за умови, що ці наслідки є дуже серйозними та значною мірою впливають на його приватне життя.

Страждання заявника мають оцінюватись шляхом порівняння його життя до та після вжиття відповідного заходу.

Застосовуючи у даній справі підхід, заснований на наслідках слідчий суддя враховує, що так чи інакше відсторонення від посади матиме негативні наслідки. В тому числі для його сім`ї.

Крім того, не викликає сумніву той факт, що відсторонення підозрюваного від посади вплине на його можливості встановлювати та розвивати відносини з іншими людьми, та вплине на його репутацію.

Тому, порівнюючи життя підозрюваного до та після відсторонення його від посади, слідчий суддя не вбачає негативних наслідків для його приватного життя такого рівня суворості, що це б становило порушення вимог статті 8 Конвенції. Достатньо переконливих доказів, які б доводили протилежне сторона захисту не надала, хоча саме на неї покладено обов`язок подання цих доказів.

Зрештою, такий захід забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади має тимчасовий характер, потреба в якому після виконання завдань кримінального провадження з часом відпадає. Отже, можливості підозрюваного встановлювати та розвивати відносини з іншими людьми, а також його репутація не зазнають непоправної шкоди.

Відповідно, слідчий суддя у відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 157 КПК України не вбачає можливості настання тяжких наслідків для інших осіб у випадку відсторонення підозрюваного від посади.

Таким чином, враховуючи відсутність негативних наслідків відсторонення підозрюваного від посади для інших осіб, а також з огляду на можливість здійснення впливу на свідків та знищення речових доказів приходжу до висновку, що досягнути завдань кримінального судочинства на даному етапі неможливо без відсторонення підозрюваного від посади і тому клопотання слід визнати обґрунтованим та задовольнити, відсторонивши ОСОБА_5 від займаної посади.

При цьому, за встановлених обставин та доведеності обставин, передбачених у ч. 3 ст. 132 КПК України, а також наявності обґрунтованого ризику впливу на свідків та інших учасників кримінального

провадження, відсторонення від посади слідчий суддя вважає об`єктивно виправданим в сучасному демократичному суспільстві, і як наслідок, порушень статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод немає. Зрештою, на таке порушення не посилається і сторона захисту.

Строк відсторонення слід встановити два місяці.

Керуючись вимогами статей 131, 132, 154-157, 309, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Відсторонити підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Косів Чортківського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,від посади першого заступника начальника Державної установи «Табір для тримання військовополонених «Захід 1» - заступника начальника табору з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботина строк до 20 лютого 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23.12.2021 о 12:40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1