СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1951/23
пр. № 1-кп/759/775/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за № 0000104, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополь Дніпропетровської область, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє 19.10.2022 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 (п`яти ) років 6 (шести) місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, достовірно знаючи, що у країні введено воєнний стан, вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президентом України було введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, відповідно до указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, воєнний стан в Україні продовжено з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб - до 21 листопада 2022 року, Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 №2738-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 р. строком на 90 діб, востаннє воєнний стан в Україні було продовжено з 19.02.2023 з 05 год. 30 хв. на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 11.01.2023, приблизно о 11 годині 57 хвилин, перебуваючи біля будинку №2/12, що по проспекту Ак. Корольова у м. Києві, помітив потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого у останнього виник злочинний умисел направлений на повторне відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, усвідомлюючи й той факт, що за його діями може спостерігати потерпілий та інші громадяни, направився за потерпілим до ліфтового приміщення під`їзду №2 за вищевказаною адресою, де застосовуючи фізичну силу, наніс декілька ударів кулаком в обличчя потерпілого, внаслідок чого останній вдарився головою об стінку ліфта та впав. Коли потерпілий знаходився на підлозі, ОСОБА_4 дістав з лівої зовнішньої кишені куртки ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , після чого з місця вчинення злочину зник, тим самим відкрито викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 .

В подальшому, вказаним майном ОСОБА_4 , розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 4696 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потепілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, пояснив, що 11.01.2023, приблизно о 12 годині біля будинку №2/12, що по проспекту Ак. Корольова у м. Києві, зустрів ОСОБА_7 , запитав у нього чи він відремонтував його мобільний телефон, який колись надавав останньому для ремонту. ОСОБА_7 сказав, що ні про який мобільний телефон він не пам`ятає. Тоді він разом із потерпілим пройшли у під`їзд будинку, зайшли до ліфта де він запитав потерпілого чи той збирається повернути йому мобільний телефон. Оскільки потерпілий не мав наміру нічого повертати обвинувачений завдав йому кількох ударів кулаком в голову, коли потерпілий упав у ліфті, дістав з його кишені мобільний телефон потерпілого, та забрав його собі, при цьому сказав, що поверне телефона після того, як потерпілий віддасть йому його телефон та вийшов з ліфта залишивши потерпілого там.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, про день час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та вивчення доказів, які характеризують його особу.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковано правильно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, активне сприяння у розкритті злочину, повне визнання своєї вини, обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: його молодий вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, а також враховує, що врезультаті кримінального правопорушення потеріпілому викрадене майно було повернуто.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, зважаючи на те, що існує обставина, які пом`якшує покарання та відсутні обставини, які його обтяжують, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах мінімальної санкцій ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, з огляду на особу обвинуваченого, суд не знаходить правових підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, як про те клопотав захисник у судових дебатах.

Оскільки саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Також судом встановлено, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення після постановлення відносно нього вироку Святошинського районного суду міста Києва від 19.10.2022 ЄУ №759/11110/22 провадження №1-кп/759/1262/22 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України за яким йому було призначено покарання із застосуванням ст. 71 КК України, у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відровідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

З огляду на обрану судом міру покарання запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає залишенню без змін до набранням вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 /сім/ років.

Відповідно до положень ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19.10.2022 ЄУ №759/11110/22 провадження №1-кп/759/1262/22 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання ОСОБА_4 у виді 7 /семи/ років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, а саме: з 11.01.2023.

Речовий доказ:

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 - переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити у його власності;

-зимова куртка з капюшоном чорного кольру, джинсові штани чорного кольору, джинсові штани чорного кольору, які були поміщені до спецпакету №NPU 1300764; пара кросівок білого кольору з надписом «SOONERS», які було поміщено до спецпакету № SUD3091369; пара тактичних рукавиць чорного кольору, які було поміщено до спецпакету № WAR1218443; наплічник (рюкзак) сірого кольору, гаманець чорного кольору, ланцюжок з хрестиком з металу сріблястого кольору, ремінь зеленого кольору, мобільний телефон марки «Nokia» модель 206, білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , без сім картки, які були поміщені до спецпакету № NPU 1300601, та, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві - повернути власникам.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення експертизи у розмірі 1134 грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, надіслати потерпілому.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1