ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 646/5686/21

провадження № 51-1503км22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального

суду у складі

головуючого ОСОБА_5.,

суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

за участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_8.,

прокурора ОСОБА_9,

захисника ОСОБА_10. (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

розглянув у закритому судовому засіданні касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 та його захисника - ОСОБА_10. на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 2 грудня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352, за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ), такого, що судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 187 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком, ОСОБА_1 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 152 КК - на строк 5 років; за ч. 1 ст. 187 КК - на строк 7 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 9 червня 2021 року приблизно о 14:40, перебуваючи біля житлового будинку №17/25 по вул. Коновалова в м. Харкові, реалізовуючи свій злочинний умисел, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, та з погрозою застосування такого насильства, схопив потерпілу ОСОБА_2 лівою рукою в області шиї, стиснувши своїм передпліччям її шию, тримаючи у правій руці ніж та демонстративно спрямовуючи лезо ножа в область грудей ОСОБА_2 , погрожуючи позбавити її життя у разі не виконання його злочинних вимог, змусив останню передати йому грошові кошти у розмірі 1800 грн, які знаходились у її гаманці, чим заподіяв їй матеріальну шкоду на вказану суму, а також спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Одразу після цього, приблизно о 14:45 ОСОБА_1 , користуючись своєю фізичною перевагою, усвідомлюючи протиправність своїх дій та посягаючи на статеву свободу ОСОБА_2 , з метою насильницького задоволення своєї статевої пристрасті, з застосуванням фізичної сили, погрожуючи ножом, відтягнувши потерпілу у бік кущів біля будинку №17/25 по вул. Коновалова в м. Харкові, вчинив відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням у її тіло з використанням геніталій, без добровільної згоди останньої.

Апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу захисника, а вирок - без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що в основу вироку було покладено недопустимі докази, а деяким доказам надано не вірну оцінку. Вказує на те, що апеляційний суд свої висновки щодо законності та обґрунтованості вироку належним чином не мотивував, не навів вичерпних відповідей на всі доводи апеляційної скарги, обмежившись лише перерахуванням доказів, покладених в основу вироку, та загальним формулюванням про доведеність винуватості засудженого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі винного через суворість, просить скасувати судові рішення та визнати його невинуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Зазначає, що в основу вироку покладено суперечливі показання свідків. Також зазначає, що судами в повному обсязі не враховано його особу. Крім цього вказує на те, що поза увагою судів залишилось те, що у відношенні працівників поліції які здійснювали його затримання, проводилась перевірка з приводу перевищення ними своїх службових повноважень, проте на даний час будь-які даних про результати її проведення, відсутні.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений та захисник підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечувала проти її задоволення.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.

Як установлено частинами 1, 2 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу. Можливості скасування судових рішень через невідповідність їх висновків фактичним обставинам кримінального провадження або неповноту судового розгляду, чинним законом не передбачено.

З касаційної скарги захисника вбачається, що адвокат ОСОБА_10., крім іншого, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, тоді як перевірку цих обставин до повноважень касаційного суду законом не віднесено.

Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є зокрема істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положеннями статей 2, 7, 370, 404, 419 КПК визначено, що при перегляді оспорюваного вироку апеляційний суд, дотримуючись засад кримінального провадження, зобов`язаний ретельно перевірити всі доводи, викладені в апеляційних скаргах, з`ясувати, чи повно, всебічно та об`єктивно здійснено судове провадження, чи було у передбаченому вказаним Кодексом порядку здобуто докази обвинувачення, чи оцінено їх місцевим судом із додержанням правил ст. 94 цього Кодексу, чи правильно було застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Тобто в цьому рішенні слід проаналізувати аргументи скаржників і, зіставивши їх із фактичними даними, наявними у справі, дати на кожен із них вичерпну відповідь.

У разі залишення апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, на яких її визнано необґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції, і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів, але з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК. Водночас у певних випадках дослідження доказів апеляційним судом може бути визнано додатковою гарантією забезпечення права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Втім суд апеляційної інстанції під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_1 цих вимог не дотримався, оскільки суттєві доводи захисника залишено без належної відповіді.

Як убачається з матеріалів провадження, захисник подала апеляційну скаргу, у якій, зокрема, стверджувала про те, що в основу вироку покладено показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не в повній мірі узгоджуються з поясненнями потерпілої. Зазначала про недопустимість ряду доказів. Також вказувала на порушення права ОСОБА_1 на захист.

Залишаючи апеляційну скаргу захисника без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни, суд апеляційної інстанції вказані доводи належним чином не перевірив та не спростував. При цьому в ухвалі апеляційного суду вищенаведені твердження сторони захисту взагалі не знайшли свого відображення.

Так, постановляючи рішення за результатами судового розгляду в порядку апеляційної процедури, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновком місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, в ухвалі відобразив лише пояснення потерпілої, надані в суді першої інстанції та вказав, що вони підтверджуються поясненнями свідків. Разом з тим, не навівши належного і вмотивованого обґрунтування своїх висновків, апеляційний суд вказав на безпідставність доводів, зазначених у апеляційній скарзі, при цьому повністю проігнорувавши твердження та посилання щодо порушень вимог КПК, на які вказувала сторона захисту.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційний розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_1 здійснено формально, без належної перевірки наведених у апеляційній скарзі доводів та надання обґрунтованих відповідей на них, в зв`язку з чим рішення апеляційного суду не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.

Наведене є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило апеляційному суду ухвалити мотивоване й обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування ухвали апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з чим касаційні скарги засудженого та його захисника підлягаю до задоволення частково.

При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати зазначене в цій постанові, перевірити всі доводи, викладені в апеляційній скарзі сторони захисту, оцінити докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, а за наявності для цього підстав - шляхом повторного дослідження обставин кримінального провадження та доказів, після чого ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Згідно положень ч. 3 ст. 433 КПК (в редакції Закону України № 2690-IX від 18 жовтня 2022 року), суд касаційної інстанції розглядає питання про обрання запобіжного заходу під час скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді першої чи апеляційної інстанції.

За приписами ст. 131 КПК запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Після скасування ухвали апеляційного суду, вирок суду першої інстанції не скасовується, не набрав законної сили, проте для забезпечення апеляційного перегляду кримінального провадження, з метою недопущення ризику переховування ОСОБА_1 від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання за вчинені кримінальні правопорушення, виходячи із конкретних обставин провадження, тяжкості обвинувачення, Суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 та його захисника - ОСОБА_10. задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обрати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7