08.11.2022 Єдиний унікальний номер 205/6891/22
1-кп/205/940/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, внесено до ЄРДР за № 0000410 від 01.05.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, українець, громадянин України, маючий середню освіту, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, а також непрацездатних осіб не маючий, офіційно не працевлаштований, без реєстрації, без постійного місця проживання, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
30.04.2022 року близько о 07 годині 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 введено на території України воєнний стан, знаходився у кв. АДРЕСА_1 , до якої він мав вільний доступ, де в приміщенні зазначеної квартири побачив спортивну сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 , в середині якої знаходився паперовий конверт з копією паспорту на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та з грошовими коштами в сумі 21 000 гри. купюрами по 200 грн., дві золоті каблучки (які для потерпілої матеріальної цінності не представляють), документи та інші особисті речі (які для потерпілої матеріальної цінності не представляють). В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме вищевказаної сумки з вмістом, яку він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_4 , близько 07 години 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе), реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою відкритого викрадення чужого майна, розуміючи, що його дії є очевидними для оточуючих, підійшов до ОСОБА_5 , та з метою подавити волю потерпілої до супротиву, штовхнув останню своєю рукою в область плечей, після чого ОСОБА_4 відкрито викрав спортивну сумку чорного кольору (яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє), та яка належить ОСОБА_5 , в середині якої знаходився паперовий конверт з копією паспорту на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та з грошовими коштами в сумі 21 000 грн. купюрами по 200 грн., дві золоті каблучки (які для потерпілої матеріальної цінності не представляють), документи та інші особисті речі (які для потерпілої матеріальної цінності не представляють).

Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 21 000 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав в повному обсязі.

Прокурор просив суд, дослідити докази в спрощеному порядку у відповідності до ч. 3 ст. 349 КК України.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись дослідженням матеріалів кримінального провадження , які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Таким чином, допитавши обвинуваченого, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, маючий середню освіту, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, а також непрацездатних осіб не маючий, офіційно не працевлаштований, без реєстрації, без постійного місця проживання, раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах установленої санкцією статті обвинувачення, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Цивільний позову кримінальному провадженні незаявлений.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні підлягає вирішенню судом у порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 31 серпня 2022 року.

Речові докази по справі:
- копія паспорта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в паперовому конверті з написом «Евакуація» - продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1