Справа № 306/2380/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/616/22 за апеляційною скаргою захисника- адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 14.12.2022.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 11.02.2022 без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 11.12.2022 близько 23 год, знаходячись біля житлового будинку АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та застосував відносно останнього фізичне насилля, а саме: нанесення потерпілому удару головою в обличчя та декілька ударів руками зажатими в кулак по обличчю та іншим частинам тіла, чим заподіяв йому, згідно довідки КНП «Свалявська міська лікарня» від 11.12.2022, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, множинні садна обличчя, забій м`яких тканин нижніх кінцівок, та відкрито викрав із гаманця, який належав потерпілому, грошові кошти в сумі 2500 грн та 50 євро, які згідно курсу валют НБУ станом на 11.12.2022 становлять 1923,14 грн. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_9 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4423,14 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

12.12.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на

-2-

свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів без визначення застави.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років, з урахуванням даних про його особу, а саме: відсутність постійного місця роботи та сім`ї, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, переховування від слідства та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому дійшов висновку, що щодо ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів без визначення застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 14.12.2022 , у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 відмовити. Вважає, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, порушує конституційні права людини. Аналізуючи клопотання щодо обрання запобіжного заходу, то воно ґрунтується виключно на незрозумілих припущеннях сторони звинувачення та відсутності достатніх даних стверджувати, що підозрюваний вчинив дане правопорушення із застосуванням насильства до потерпілого. Підозрюваний не заперечує факт відкритого заволодіння грошима в сумі 2300 грн, однак будучи допитаним та при слідчому експерименті категорично заперечив факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Крім того у потерпілого наявні масштабні тілесні ушкодження, спричинення яких вимагає докладання значних зусиль, однак на тілі підозрюваного (руках, голові) відсутні будь-які тілесні ушкодження (синяки, набряки, подряпини), які б вказували, що саме він наносив удари потерпілому. Посилання прокурора на повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні є необґрунтованим, не містить посилань на докази, які б підтверджували причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, тобто повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України та є грубим порушенням права на захист, зміст повідомлення про підозру не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. В судовому засіданні, прокурор посилався виключно на тяжкість злочину та наявність ризиків, які ним не доведені належними та допустимими доказами. Судом перевірено, що в період з 12 по 14.12.2022, підозрюваний справно відвідував (з`являвся на виклики слідчого та прокурора), не переховувався та не вчиняв протиправних дій, разом з тим, судом з`ясовано, що всі свідки події допитані і протоколи їх допиту долучено до матеріалів клопотання та досліджувались в судовому засіданні. Слідчим суддею не враховано пом`якшуючі обставини, а саме те, що підозрюваний визнав факт відкритого заволодіння грошима, у даному діянні щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого, проживає разом з бабусею, яка є особою пенсійного віку, фактично є єдиним годувальником і оглядальником у бабусі, тобто суд прийшов до хибного висновку щодо неможливості обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді застави. Суд формально підійшов до розгляду даного клопотання, послався виключно на необґрунтовані доводи зазначені в клопотанні, без доведеності їх обґрунтованості.

-3-

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги,прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих

-4-

запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити,чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати,що існує хоча б один із ризиків,передбачених ст. 177КПК України,і на які вказує слідчий,прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0000447 від 12.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_7 12.12.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 14.12.2022 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

-5-

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними на даний час, у кримінальному провадженні № 0000447 доказами, а саме: довідкою КНП «Свалявська міська лікарня» від 11.12.2022 (а. с. 9); протоколом огляду місця події від 12.12.2022 (а. с. 12-13); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 12.12.2022 (а. с. 14-15); протоколами допитів свідків: ОСОБА_10 від 12.12.2022 (а. с. 16-17); ОСОБА_11 від 12.12.2022 (а. с. 18-19); протоколами огляду місця події від 12.12.2022 (а. с. 21-22, 24-25); протоколом проведення слідчого експерименту від 12.12.2022 (а. с. 32-33); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 12.12.2022 (а. с. 34-35).

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, обставини його вчинення, його підвищену суспільну небезпечність, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що у своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 щодо відсутності доказів у даному кримінальному провадженні, які б свідчили про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також доводи про не доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України колегія суддів відхиляє, оскільки слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

-6-

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника-адвоката на предмет відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається у клопотанні слідчий СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі стороною захисту доводи про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені у клопотанні, погодженому прокурором, ризики та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними.

При цьому апеляційний суд, враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, що свідчить про наявність ризику переховування від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Отже, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість злочину, обставини його вчинення, суспільна небезпечність.

Колегія суддів зазначає, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження, на що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, як помилково про це наполягає сторона захисту у поданій апеляційній скарзі, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, що і було зроблено судом у даному провадженні.

-7-

Викладені в ухвалі слідчого судді висновки та доводи сторони захисту про зворотнє, зокрема відсутності у клопотанні посилання на обставини, які доводять наявність зазначених ризиків, не ґрунтуються на матеріалах провадження. Такі фактичні обставини слідчим викладені та в судовому засіданні прокурором доведені.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Наведені в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_6 доводи на захист підозрюваного ОСОБА_7 були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів приходить до висновку про доведення органом досудового розслідування обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, наявності в зазначеному провадженні ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, експертів, потерпілого в зазначеному провадженні, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», а тому апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

З урахуванням наведеного, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, не працює, не має постійного джерела доходу та сім`ї, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі сторони захисту не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого, а також для обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, як про це просить сторона захисту.

Твердження захисника ОСОБА_6 про те, що підозрюваний ОСОБА_7 має на утриманні бабусю, яка є особою пенсійного віку і він фактично є єдиним годувальником і оглядальником у бабусі, не підтверджені належними доказами по справі, а також є такими, що з урахуванням вищенаведених обставин справи, не вплинули у даному випадку на правильність прийнятого слідчим суддею судового рішення.

Будь-яких інших доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційній скарзі сторони захисту не наведено.

-8-

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегією суддів не встановлено.

Також порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 14.12.2021 щодо ОСОБА_8 ,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :