ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/1686/22 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/298/23 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 07 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001419 від 13 грудня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.355, ч.4 ст.186, ч.3 ст.357, ч.1 ст.309 КК України, до 14 березня 2023 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001419 від 13.12.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 309 України.

У зазначеному кримінальному провадженні органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у тому, що він 13.12.2022 року приблизно о 09 год. 30 хв. приїхав на автомобілі ТМ «Volkswagen Bora», д.н.з. « НОМЕР_1 », за адресою: м. Харків, вул. Франка, 31, де зустрівся з потерпілим. Після чого, з застосуванням фізичної сили схопив потерпілого за капюшон куртки та затягнув до автомобіля ТМ «Volkswagen Bora», на якому перевіз останнього до гаражного боксу № НОМЕР_2 ГК «Волна», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Фонвізіна, 20. Знаходячись у гаражі, ОСОБА_9 наніс удари обома руками в область обличчя та тулубу потерпілого та почав вимагати повернення боргу, погрожувати вбивством та обома руками наносити удари в область обличчя та тулубу потерпілого, чим спричинив останньому синці та садна на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Далі ОСОБА_9 зв`язав руки потерпілому скотчем, взяв бейсбольну биту, за допомогою якої продовжив вимагати повернення боргу, однак потерпілий відмовив ОСОБА_9 у поверненні грошей мотивуючи їх відсутністю. Після чого ОСОБА_9 скориставшись безпорадним станом потерпілого забрав з кишень куртки, одягнутої на нього належне йому майно, а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy A30, вартістю 1600 грн., гаманець коричневого кольору з банківськими картками всередині, грошові кошти у сумі 4125 грн. та паспорт громадянина України, тим самим відкрито заволодів майном потерпілого в умовах воєнного стану, заподіявши йому майнову шкоду на загальну суму 5 725 грн. Після чого, ОСОБА_9 вийшов з гаражного боксу № НОМЕР_2 ГК «Волна», а вхідні двері зачинив на замок, залишивши там потерпілого.

В подальшому 13.12.2022 року в період часу з 12 год. 30 хв. до 14 год. 14 хв., під час обшуку проведеного у гаражному боксі № НОМЕР_2 ГК «Волна», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Фонвізіна, 20, було виявлено та вилучено наперсток зі слідами речовини чорного кольору; керамічний предмет світло зеленого кольору з отворами, на якому мається нашарування речовини чорного кольору, на внутрішній поверхні якого міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, екстракт канабісу, масою 0,0911 грам; верхню частину полімерної пляшки з нашаруванням речовини темно коричневого кольору, яка містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, екстракт канабісу, масою 0,2830 грам, загальною масою 0,3714 грам. Таким чином, ОСОБА_9 незаконно зберігав з мотивів реалізації особистих потреб, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Загальна маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,3714 грам.

13.12.2022 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.12.2022 року підозрюваному ОСОБА_9 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.186 КК України.

06.02.2023 року підозрюваному ОСОБА_9 вручене письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.12.2022 року ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком до 11.02.2023 року, включно.

06.02.2023 року постановою керівника Слобідської окружної прокуратури м. Харкова, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, до 14.03.2023 року.

02.02.2023 року до суду слідчий подав клопотання, погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилалася на тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_9 та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також слідчий зазначила, що в двомісячний строк досудового розслідування завершити досудове розслідування не представлялось можливим, оскільки необхідно виконати всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів для повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин вказаного кримінального провадження, а саме необхідно отримати висновок судової експертизи зброї, яку було призначено 17.01.2023 року, отримати висновок судово цитологічної експертизи, яку було призначено 17.01.2023 року, отримати висновок судово трасологічної експертизи, яку було призначено 27.01.2023 року, повідомити підозрюваному ОСОБА_9 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру, ознайомити потерпілого, підозрюваного та захисника з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, тому строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні керівником Слобідської окружної прокуратури м. Харкова продовжено до трьох місяців, тобто до 14.03.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 07 лютого 2023 року задоволено клопотанняслідчого.

Продовжено строк застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 145.03.2023 року без визначення розміру застави.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою продовжити строк тримання під вартою щодо підозрюваного та визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та у разі внесення підозрюваним застави звільнити його з під варти з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в діях ОСОБА_9 вбачаються виключно обставини складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України та відсутні ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Вказує, що стороною обвинувачення не доведено та не обґрунтовано наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України. В ухвалі слідчого судді наявні лише припущення щодо існування ризиків без зазначення конкретних фактів, які підтверджують твердження, що особа може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілого або вчинити новий злочин.

Посилається на те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, у нього міцні соціальні зв`язки, а саме він має батьків пенсійного віку з якими підтримує тісні стосунки, має на утриманні вагітну цивільну дружину ОСОБА_10 , з якою проживає однією сім`єю з 2016 року, має постійну роботу.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що дії ОСОБА_9 були обумовлені не його бажанням заволодіти майном потерпілого, а спробою таким чином примусити його до виконання цивільно-правових обов`язків, оскільки потерпілий повинен був відшкодувати ОСОБА_9 шкоду, заподіяну внаслідок ДТП.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор до початку судового розгляду подав до апеляційного суду заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі та просить відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Захисник в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, підозрюваного та захисника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику суду.

Згідно ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у виді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.177, 178 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В силу ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Частиною 5 статті 199 КПК України, передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.355, ч.4 ст.186, ч.3 ст.357, ч.1 ст.309 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється останній, із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.355, ч.4 ст.186, ч.3 ст.357, ч.1 ст.309 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: протоколі огляду місця події; протоколом затримання ОСОБА_9 у порядку ст. 208 КПК України; протоколі допиту потерпілого; протоколах допитів свідків; договорі позики; протоколі огляду доказу-документа; протоколі проведення слідчого експерименту; висновках експертів.

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання, в тому числі й для стороннього спостерігача, причетності ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання захисника про неналежність наданих органом досудового розслідування доказів причетності ОСОБА_9 до інкримінованого правопорушення та неправильної кваліфікації його дій, оскільки слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Згідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути подовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

06.02.2023 року постановою керівника Слобідської окружної прокуратури м. Харкова, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, до 14.03.2023 року.

Як вбачається з матеріалів провадження, для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких зазначена в постанові та клопотанні прокурора.

Зміст оскаржуваного рішення підтверджує, що слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного та, з урахуванням особливостей даного кримінального провадження, об`єму висунутої підозри, необхідності виконання ряду слідчих і процесуальних дій, обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою у межах продовженого строку досудового розслідування.

Судова колегія приймає до уваги наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Надаючи оцінку продовження існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, колегія суддів зазначає, що ЄСПЛ в своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Судом першої інстанції також правильно взято до уваги й самі фактичні обставини (фабули злочину) згідно підозри, а саме те, що ОСОБА_9 підозрюється у тому, що він з застосуванням фізичної сили схопив потерпілого та затягнув до автомобіля на якому перевіз останнього до гаражного боксу де наносив йому удари обома руками в область обличчя та тулубу потерпілого та скориставшись безпорадним станом потерпілого забрав з кишень куртки, одягнутої на нього належне йому майно та в подальшому вхідні двері зачинив на замок, залишивши там потерпілого, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку як інкримінованого злочину, так й самої особи підозрюваного.

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

За таких обставини, враховуючи, що дії ОСОБА_9 , за вчинення яких йому повідомлено підозру, а саме незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань; примушування до виконання цивільно правових зобов`язань, вчинене з погрозою вбивства та поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я особи; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану; незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та незаконне зберігання наркотичної речовини, без мети збуту, внаслідок чого колегія суддів вбачає, що існує суспільний інтерес, який свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж продовження застосування тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що продовжують існувати ризики того, що підозрюваний може вдатися до втечі, переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового розслідування, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Таким чином, ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Колегія суддів зазначає про те, що ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшився та продовжує існувати, оскільки потерпілий продовжує мати перед підозрюваним боргові зобов`язання.

Зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про недоведеність висновків суду першої інстанції з цього приводу та їх декларативність не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є слушними та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на відомостях провадження.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на даний час застосування до підозрюваного іншого не пов`язаного з триманням під вартою запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування та судового розгляду, у тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо необхідності застосування ч.4 ст.183 КПК України, а саме не застосувати до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді застави, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України.

З врахуванням зазначених обставин, суті самої підозри, висновки суду, що продовження саме такого суворого виду запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 та слугуватиме досягненню процесуальним задачам і меті досудового розслідування є законними та обґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає необґрунтованими, а тому і такими, що не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та про необхідність зміни запобіжного заходу.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.407,419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 07 лютого 2023року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4