ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25976/22

Провадження № 11-сс/4820/568/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002892 від 03.12.2022 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2022 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2022 року задоволено клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП України з Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором, про застосування відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Деражня Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні малолітня дитина, офіційно не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк по 31 січня 2023 року включно.
Ухвала діє по 31 січня 2023 року включно.
Органом досудового розслідування встановлено, що 24 листопада 2022 року, близько 17:00 години, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_9 , в будинку АДРЕСА_2 , розпивав із останнім алкогольні напої. В ході розпивання алкогольних напоїв, ОСОБА_9 розпочав словесну суперечку із ОСОБА_7 , під час якої останній вирішив спричинити потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження.
Під час вказаного конфлікту, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи в житловій кімнаті будинку АДРЕСА_2 , навпроти ОСОБА_9 , кулаками обох рук почергово наніс невстановлену, на даний час, досудовим розслідуванням кількість ударів в область обличчя потерпілого, а також по передній поверхні грудної клітки, в результаті отримання яких потерпілий ОСОБА_9 помер на місці вчинення злочину.
Такими умисними протиправними діями ОСОБА_7 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді субдуральної гематоми, набряку головного мозку, яке за своїм характером є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя потерпілого в момент заподіяння та яке спричинило його смерть.
Своїми умисними діями, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння та такому, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України.
03 грудня 2022 року о 00:45 год. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч,2 ст.121 КК України.
03 грудня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й домашнього арешту, застави, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, впливу на потерпілу та свідків, або вчинення іншого кримінального правопорушення.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби із забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків.
Вказує, що слідчим і прокурором не доведено, а в суді не встановлено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і що домашній арешт в нічну пору доби за місцем проживання не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.
Зазначає, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має родину, на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 , частково визнав свою вину та щиро кається в скоєному, готовий допомагати органам досудового розслідування кримінального провадження, а тому зазначені обставини, відповідно до ст.66 КПК України, є такими, що повинні бути враховані судом при обранні міри запобіжного заходу.

Посилається і нате, що слідчий суддя безпідставно обґрунтував застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою наявністю обґрунтованої підозри, оскільки така жодним доказом, крім показів самого підозрюваного, не підтверджується.

Звертає увагу і на те, що так як свідків події не було, то покази підозрюваного нічим не спростовуються, умислу на спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 досудовим розслідуванням не встановлено, тому що такого і не було, що не виключає перекваліфікацію в подальшому дій підозрюваного на ст.124 КК України або і закриття кримінального провадження.

На думку апелянта, постановлена слідчим суддею ухвала може вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_7 , на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та визначення міри покарання.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується: протоколом огляду місця події від 02.12.2022; лікарським свідоцтвом про смерть №5221 від 03.12.2022; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 03.12.2022, свідка ОСОБА_16 від 05.12.2022; протоколом затримання ОСОБА_7 від 03.12.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 03.12.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.
Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки, потерпіла судом не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні, також, обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 та дані, які характеризують його особу, зокрема те, що відносно нього скеровано до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області обвинувальний акт за ч.2 ст.125 КК України, що свівдчить про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини кримінального провадження, особу ОСОБА_7 і обґрунтовано прийняв рішення про необхідність його ізоляції від суспільства.

Однак, на думку колегії суддів, наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, родини, на утриманні дитини не є визначальними і такими, що б давали можливість обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Тому, доводи захисника про необхідність обрання більш м`якого запобіжного заходу, слід залишити поза увагою.

Не можуть бути задоволеними і твердження захисника про те, що постановлена слідчим суддею ухвала може вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_7 , на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та визначення міри покарання, оскільки висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не дасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .
Колегія суддів вважає, що надані докази на обґрунтування підозри є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку про те, що підозра є обґрунтованою. Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого КПК України, колегією суддів не встановлено.
Зважаючи на те, що обставини провадження свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2022 року про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк по 31 січня 2023 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3