ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 688/2828/22

Провадження № 11-кп/4820/257/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000821 від 16 серпня 2022 року, за апеляційною скаргою прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Понінка Шепетівського району Хмельницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не працює, розлучений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не має судимостей,

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановлено йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п.п.2-4 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний засіб у виді нічного домашнього арешту, обраний ОСОБА_7 , залишено в силі до набрання вироком законної сили.

Скасовано арешт, накладений на виріз з килима зі слідами бурого кольору, три дерев`яні стільці у пошкодженому стані та дев`ять дерев`яних пошкоджених частин стільців, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2022 року.

Судом вирішено питання речових доказів.

За вироком суду, 11 серпня 2022 року близько 23 год 00 хв ОСОБА_7 разом із своїм товаришем ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вживали алкогольні напої в будинку останнього в АДРЕСА_2 . Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_7 поклав на столі в кухні будинку власну пачку з цигарками. ОСОБА_8 узяв з цієї пачки кілька цигарок без дозволу ОСОБА_7 та сховав їх у кишеню своїх штанів, через що ОСОБА_7 пред`явив ОСОБА_8 претензію з приводу заволодіння його цигарками, що останній заперечував. Унаслідок цього у них виник конфлікт, під час якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 , який у той час сидів на дерев`яному стільці за столом, та умисно протиправно завдав йому один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме: в ліву щоку, в результаті чого потерпілий впав зі стільця на підлогу, пошкодивши дерев`яний стілець. Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, в присутності ОСОБА_9 , взявши у праву руку дерев`яну ніжку від пошкодженого стільця, умисно та протиправно завдав нею одинадцять ударів по голові, обличчю, тулубу, животі, грудній клітині, нижніх та верхніх кінцівках потерпілого ОСОБА_8 .

Указаними неправомірними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої поєднаної травми живота та грудної клітки зліва з обширними гематомами і саднами поперекової та грудної ділянок спини, переломом 11-го ребра по лопатковій зліва та розривом селезінки, що супроводжувалась внутрічеревневою кровотечею та в подальшому призвів до спленоектомії, які в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу сприяють загрозливі для життя явища, і котрі без надання медичної допомоги за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчуватися смертю; б) п`ять ран в тім`яній ділянці голови, рани на передній поверхні лівої вушної раковини, садна обличчя, струс головного мозку, садна обох нижніх кінцівок, які в сукупності відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_6 просив змінити вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Не оспорюючи доведеність винуватості обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, прокурор уважав, що судове рішення підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Указував, що відповідно до положень ч.1 ст.13 КВК України, виключно уповноважений орган з питань пробації забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

Натомість, у порушення вказаних вимог, суд першої інстанції незаконно поклав на нього обов`язки щодо органу, якого не існує - кримінально-виконавчої інспекції, а не уповноважений орган з питань пробації.

Таким чином, на думку прокурора, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосовано закон, який підлягав застосуванню, що згідно з п.4 ч.1 ст.409 та п.1 ч.1 ст.413 КПК України є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з узагальненим викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється у відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, в межах поданої апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність знайшли своє підтвердження під час перегляду судового рішення апеляційним судом.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч.3 ст.127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Усталена судова практика визначає порядок застосування ст.75 КК України таким чином, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. При звільненні особи від відбування покарання з випробуванням суди у резолютивній частині вироку мають посилатися на ст.75 КК України.

Суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Так, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Як зазначено у ч.ч.1, 3 ст.76 КК України (в редакції Закону від 06 грудня 2017 року), у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також суд може додатково покласти, у тому числі, обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Колегія суддів зазначає, що згідно ч.4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Також слід урахувати положення ч.1 ст.13 Кримінально-виконавчого кодексу України, де зазначено, що виключно уповноважений орган з питань пробації забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

Натомість ст.76 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти інші обов`язки та заборони, передбачені ст.91-1 цього Кодексу

На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки: 1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; 2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; 5) пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; 6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною другою цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції незаконно поклав на засудженого обов`язки з`являтися, повідомляти орган, якого не існує.

Отже, колегія суддів апеляційного суду, за таких обставин, вбачає підстави для зміни вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України (неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність) та п.1 ч.1 ст.413 КПК України (незастосування судом закону, який підлягає застосуванню).

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Уважати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3