Дата документу 30.11.2022
Справа № 334/5552/22
Провадження № 1-кп/334/668/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000815 від 31 жовтня 2022 року за обвинуваченням: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Токмачка, Оріхівського району, Запорізької області, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого на підставі ст.89 КК України,

за обвинуваченням у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 у серпні 2022 року, не бажаючи проходити обов`язковий медичний огляд у медичній установі та обов`язкову здачу екзаменів для отримання права на керування транспортними засобами, достовірно знаючи про необхідність та порядок їх проходження, вирішив отримати завідомо підроблений офіційний документ з метою його подальшого використання, а саме водійське посвідчення серії НОМЕР_1 на власне ім`я - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Реалізуючи свій протиправний умисел, обвинувачений, 14 серпня 2022 року, приблизно о 13:00 годині, використовуючи свій мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 9-А», з мобільним номером НОМЕР_2 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою мережі Інтернет, на сайті «Avtopravasp», знайшов оголошення про виготовлення документів за грошові кошти у розмірі 7300 гривень, та через VoIP - додаток для дзвінків і обміну повідомленнями «Viber», зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у якої замовив виготовлення завідомо підробленого водійського посвідчення на власне ім`я із внесеними неправдивими відомостями щодо його отримання, яке виготовлене за допомогою термосублімаційного способу друку і не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

При цьому, обвинувачений, посприяв невстановленій особі у підробленні вказаного офіційного документу, шляхом надання власних анкетних даних (надіслав особі фотозображення паспорту громадянина України, ідентифікаційного коду, виданих на його ім`я та власне фотозображення), тим самим вчинивши пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи з метою його використання обвинуваченим.

В подальшому, 01 вересня 2022 року, обвинувачений, отримав завідомо підроблене водійське посвідчення НОМЕР_1 , видане на своє ім`я, у відділенні «Нової пошти №9» за адресою: АДРЕСА_3 , з метою його подальшого незаконного використання.

Крім того він же 01 вересня 2022 року, переслідуючи ціль незаконного використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій і передбачаючи настання протиправних наслідків, діючи в порушення Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 , видане 26 серпня 2022 року ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його подальшого використання при керуванні транспортним засобом.

В подальшому, 30 жовтня 2022 року, приблизно о 16:53 годині, обвинувачений, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21011», державний номерний знак НОМЕР_3 , за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. №216 був зупинений екіпажем №102 Управління патрульної поліції Запорізької області у складі патрульних поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно з п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Далі, обвинувачений, усвідомлюючи завідомо неправдивий характер надаваних відомостей, діючи умисно, на законну вимогу, надав співробітникам Управління патрульної поліції Запорізької області, завідомо підроблене водійське посвідчення, серії НОМЕР_1 , видане 26 серпня 2022 року ТСЦ 8042, яке не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які перебувають в офіційному обігу на території України.

Під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 , у присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, не оспорював встановлені в результаті досудового розслідування обставини і надав згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Судом, у відповідності до ч.2 ст.381 КПК України, визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта.

Оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінальних проступків, та кваліфікує його дії за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України, а саме: як пособництво виготовлення завідомо підробленого документу, та за ч.4 ст.358 КК України, а саме: як використання завідомо підробленого документу, та визнає його винним у вчиненні цих кримінальних проступках.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує також і те, що він раніше не судимий на підставі ст.89 КК України, його вік, по місцю проживання характеризується посередньо, визнав свою винність у судовому засіданні, враховує обставини, які пом`якшують його покарання і відсутність обставин, які обтяжують його покарання, за таких обставин, суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого вважає, що йому слід призначити покарання за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України не в максимальних межах, встановлених у санкціях статей за якими ОСОБА_2 , притягується до відповідальності.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_2 , та попередження вчинення нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_2 вчинив злочини, передбачені різними статтями Особливої частини Кримінального кодексу України, остаточне покарання йому підлягає призначенню за сукупністю злочинів, тобто за правилами ч.1 ст.70 КК України.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України у вигляді у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання м`якого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_2 призначити у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

ОСОБА_2 на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_2 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Арешт накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя 16 листопада 2022 року на мобільний телефон марки Хіаоmі моделі Redmi 9-А Imeil 1: НОМЕР_4 , Imeil 2: НОМЕР_5 скасувати.

Мобільний телефон марки Хіаоmі моделі Redmi 9-А Imeil 1: НОМЕР_4 , Imeil 2: НОМЕР_5 , який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів в Запорізькому ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, повернути законному власнику ОСОБА_2 за належністю.

Речові докази:

спец-пакет №2714451 в якому знаходиться водійське посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке по даному кримінальному провадженню визнано речовим доказом та перебуває на відповідальному зберіганні в камері схову Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1