Справа № 304/670/22 Провадження № 1-р/304/2/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у режимі відеоконференції представника ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні його клопотання про роз`яснення ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 05 лютого 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України,

У С Т А Н О В И В:

адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» звернувся з вказаною заявою до слідчого судді та просив роз`яснити ухвалу Перечинського районного суду від 30 березня 2022 року щодо накладення арешту на грошові кошти, які належать товариству та розміщені на банківських рахунках у АТ «Райффайзен Банк», а саме чи дозволяється згідно з цією ухвалою за рахунок коштів, розміщених на вказаних рахунках, здійснення товариством виплати заробітної плати (та супутніх податків і зборів) працівникам свого відокремленого підрозділу, що не має статусу юридичної особи. Заяву мотивує тим, що згідно з відомостями з ЄДРПОУ щодо ТОВ «МГЗ», останнє має відокремлений підрозділ юридичної особи представництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» у м. Києві, код ЄДРПОУ ВП 41901604, місцезнаходження: Україна, 01133, місто Київ, вулиця Генерала Алмазова, будинок 18/7, корпус В. Зазначає, що представництво не є окремою від товариства юридичною особою та являє собою структурний підрозділ товариства, що розташований поза місцезнаходженням останнього, а оскільки представництво фінансується за рахунок головної юридичної особи, тобто ТОВ «МГЗ», останнє здійснювало перерахування необхідних для утримання цього відокремленого підрозділу та виконання покладених на нього функцій коштів, за рахунок яких представництво, зокрема, виплачувало заробітну плату найманим працівникам, сплачувало податки та збори тощо. Оскільки вказаною ухвалою слідчого судді перерахування коштів з перерахованих у ній рахунків заборонено (крім виплати заробітної плати та податків), через що товариство не має можливості фінансувати свій відокремлений підрозділ, тому було прийнято рішення здійснювати виплату заробітної плати найманим працівникам представництва, а також супутніх виплат заробітної плати, податків та зборів, безпосередньо з банківського рахунку ТОВ «МГЗ» шляхом перерахування коштів на бюджетні рахунки. Однак АТ «Райффайзен Банк» заперечує можливість сплати товариством зі свого рахунку заробітної плати (та супутніх податків і зборів) працівникам свого відокремленого підрозділу через те, що умовою для такої сплати має бути пряма вказівка в ухвалі слідчого судді про це. На підставі наведеного адвокат просить роз`яснити ухвалу.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заяву підтримав та просив таку задовольнити, посилаючись на викладені у заяві обставини.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення захисника, вивчивши заяву та додані до неї матеріали, а також матеріали клопотання, необхідні для її розгляду, приходить до такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 березня 2022 року (справа № 304/670/22, провадження № 1-кс/304/97/2022) накладено арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» () та розміщені на банківських рахунках, відкритих у Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк» (МФО 300335), а саме: № НОМЕР_1 (долар США); № НОМЕР_2 (євро); № НОМЕР_3 (українська гривня); № НОМЕР_4 (українська гривня), і заборонено службовим особам Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» () та Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (МФО 300335), іншим особам за довіреністю/дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на зазначених рахунках, крім обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати.

Зі змісту заяви про роз`яснення ухвали слідчого судді видно, що банківська установа, в якій відкриті рахунки ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» відмовляється здійснювати видаткові операції на оплату праці працівників відокремленого підрозділу товариства із вказаних рахунків, оскільки про це прямо не зазначено в ухвалі слідчого судді.

Згідно з частиною 4 статті 64 Господарського кодексу України підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Так, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом (код ЄДРПОУ) № 33133003 значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (ТОВ «МГЗ»); місцезнаходження: Україна, 57286, Миколаївська область, Вітовський район, село Галицинове, вул. Набережна, 64.

У графі відокремлені підрозділи юридичної особи міститься інформація про один відокремлений підрозділ: Представництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» у м. Києві, код ЄДРПОУ ВП: 41901604, місцезнаходження: Україна, 01133, місто Київ, вул. Генерала Алмазова, будинок 18/7, корпус В.

Статтею 95 ЦК України визначено, що представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи (ч. 2). Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (ч. 3). Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (ч. 4). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру (ч. 5).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності.

Як встановлено у судовому засіданні, представництво ТОВ «МГЗ» у м. Києві фінансується за рахунок головної юридичної особи ТОВ «МГЗ», а відтак за рахунок такої виділяються й кошти на оплату праці (та супутніх податків і зборів) найманих працівників відокремленого підрозділу.

До того ж подібним чином у законодавстві врегульовано й порядок утримання із зарплати та виплат, які до неї прирівнюються, наприклад лікарняних, супутніх податків та зборів (ПДФО, ЄСВ).

Так, пунктом 1 частини першої статті 4 Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI визначено, що платниками ЄСВ є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Нарахування та сплату (перерахування) єдиного внеску за відокремлені підрозділи, які не мають окремого балансу, здійснює централізовано головне підприємство юридична особа за своїм місцезнаходженням.

Порядок сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету передбачено ст. 168 Податкового кодексу України, відповідно до якої податок на доходи фізичних осіб, утриманий з доходів резидентів, підлягає зарахуванню до бюджету згідно з нормами Бюджетного кодексу України.

Статтею 64 БКУ визначено, що податок на доходи фізичних осіб, який сплачується (перераховується) податковим агентом юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента юридичної особи, зараховується до відповідного бюджету за їх місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що виплачуються працівникам такого суб`єкта господарювання.

Якщо відокремлений підрозділ не уповноважений нараховувати (сплачувати) податок на доходи фізичних осіб за такий відокремлений підрозділ, усі обов`язки податкового агента виконує юридична особа. Податок на доходи, нарахований працівникам відокремленого підрозділу, перераховується до місцевого бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу.

Положеннями ст. 380 КПК України встановлено порядок роз`яснення судового рішення. Зокрема, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Виходячи зі змісту вищевказаної норми закону роз`яснення рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

З огляду на викладене, а також задля недопущення порушення трудових прав працівників, які перебувають у трудових відносинах з ТОВ «МГЗ», в частині оплати їх праці, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність роз`яснення ухвали слідчого судді від 30 березня 2022 року.

Керуючись ст. 380, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання адвоката ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 березня 2022 року у справі № 304/670/22 (провадження № 1-кс/304/97/2022) про накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» () та розміщені на банківських рахунках у Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк» (МФО 300335) задовольнити, роз`яснивши, що накладення такого арешту не перешкоджає Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» здійснювати за рахунок коштів, розміщених на вказаних рахунках, виплату заробітної плати (та супутніх податків і зборів) працівникам свого відокремленого підрозділу представництва ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» у м. Києві (ЄДРПОУ ВП 41901604), що не має статусу юридичної особи.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1