Справа № 583/4511/21
Номер провадження 1-кп/950/40/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000380 від 06.06.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Гай, Охтирського району, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України;

за ч. 2 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рівне, Генічеського району, Херсонської області, українця, громадянина України, освіта вища, керівника БО «Міжнародний благодійний фонд Віра-Надія-Любов», зареєстрованого по АДРЕСА_2 , фактично проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

за ч. 3 ст. 27, п.11 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п.п. 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_10 звернулася до суду з клопотанням про заміну обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, з тих підстав, що пред`явлена йому підозра не обґрунтована належним чином, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені доказами, наданими прокурором, в тому чмслі допитом свідка ОСОБА_13 та матеріалами негласних слідчих дій.

Обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не завадить судовому розгляду справи.

Захисник обвинуваченого адвокатОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_12 на не пов`язаний із триманням під вартою, мотивуючи це тим, що в судове засідання не надано доказів винуватості ОСОБА_12 у вчиненні даного кримінального правопорушення, а виявлено ознаки провокації злочину, проте не було надано доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в той час як обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та перебуваючи під домашнім арештом не порушуватиме процесуальні обов`язки.

Захисник обвинуваченого адвокатОСОБА_9 теж підтримав клопотання про зміну ОСОБА_12 запобіжного заходу, вважає що в обгрунтування необхідності його тримання під вартою, прокурором наведено формальний перелік підстав і надумані ризики, звернув увагу суду на ту обставину, що у кримінальному провадженні, порушеному органами досудового розслідування в зв`язку з вчиненням протиправного впливу на одного із свідків ОСОБА_12 не визнано ні стороною, ні іншим учасником кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримав доводи своїх адвокатів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 підтримала клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 мотивуючи це тим, що пред`явлене обвинувачення та наведені прокурором ризики не обґрунтовані в повній мірі доказами, наданими в судове засідання, а можливість його впливу на свідка ОСОБА_13 не доведеана.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав доводи свого адвоката.

Прокурор в судовому засіданні проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 заперечив, мотивуючи це тим, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, а заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики, визначені ст. 177 КПК України не зменшились і не зникли.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу теж заперечила, вважає необхідним подальше тримання його під вартою.

Вислухавши захисників, обвинувачених та прокурора і представника потерпілої, вивчивши подані клопотання суд приходить до висновку що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, ОСОБА_12 не буде позбавлений можливості переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Суд враховує, що за вчинення вказаного вище кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі людини п. 11 ч. 2 ст. 115 КК встановлене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, що серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, так як дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду, що зазначено, зокрема, і у рішеннях ЄСПЛ у справах «Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини».

Тому, не зважаючи на те, що тяжкість покарання не може бути єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не може не взяти її до уваги.

Разом з тим, суд не може взяти до уваги доводи захисників в тій частині, що зібрані докази не підтверджують підозру, пред`явлену обвинуваченому, так як розгляд кримінального провадження триває по суті, доведеність чи недоведеність винуватості обвинуваченого не встановлена, давати наперед оцінку обставинам, вказаним захисниками суд позбавлений можливості.

Крім того, щодо встановлення ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а тому ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при первинному зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом безпосередньо в судовому засіданні.

При цьому суд бере до уваги, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, в той час як домашній арешт, обраний запобіжним заходом не передбачає повної ізоляції обвинуваченого можливості переховування від суду, впливу на потерпілих та свідків.

Суд дійшов висновку, що частина ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, взятих до уваги при застосуванні ОСОБА_12 запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, проте не може взяти до уваги доводи захисників в тій частині, що ризики щодо можливості переховуватись від суду та незаконного впливу на потерпілих та свідків зникли і не були доведені в судовому засіданні.

Таким чином суд вважає, що на даний час існують ризики можливості переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілу та свідків, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 178, 197, 199, 331, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 про заміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_12 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, взятою під варту в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_14

Судді:

ОСОБА_15