Справа № 946/507/23
Провадження № 1-кс/946/286/23
УХВАЛА

02 лютого 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву скаржника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 у справі №946/507/23 (провадження №1-кс/946/240/23) за скаргами ОСОБА_3 на бездіяльність Ізмаїльської окружної прокуратури, Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23.01.2023 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою (справа №946/507/23) на бездіяльність Ізмаїльської окружної прокуратури, Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей за її заявою від 19.01.2023 року про вчинення посадовими особами злочинів ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 тощо), пов`язаними з підробленням офіційних документів, використанням підроблених документів та зловживанням службовим становищем, що призвело до особливо тяжких наслідків та завдання шкоди Державі Україна та потерпілим.

Крім цього, 23.01.2023 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою (справа №946/510/23) на бездіяльність Ізмаїльської окружної прокуратури, Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей за її заявою від 21.01.2023 про вчинення посадовими особами злочинів ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 тощо), пов`язаними з підробленням офіційних документів, використанням підроблених документів та зловживанням службовим становищем, що призвело до особливо тяжких наслідків та завдання шкоди Державі Україна та потерпілим.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.01.2023 року об`єднано в одне провадження скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Ізмаїльської окружної прокуратури, Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії (справа № 946/507/23) зі скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Ізмаїльської окружної прокуратури, Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії (справа №946/510/23), привласнивши новій справі єдиний унікальний номер № 946/507/23 (провадження № 1-кс/946/240/23).

26.01.2023 року ОСОБА_3 надала суду заяву про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 при розгляді вищевказаної скарги ОСОБА_3 з підстав активного сприяння з боку судді ОСОБА_4 злочинній організації у використанні підроблених документів на ім`я ОСОБА_25 на так званий пором «Кислицький».

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явилась, про час та місце розгляду справ повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 у справі №946/507/23 (провадження №1-кс/946/240/23) просить відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_4 не виявив бажання надати пояснення з приводу заявленої заяви про відвід.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи заяви про відвід, дослідивши матеріали справі №946/507/23 (провадження №1-кс/946/240/23) за скаргами ОСОБА_3 на бездіяльність Ізмаїльської окружної прокуратури, Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Підстави для відводу судді визначені у ст.75 КПК України. Так, згідно із вказаною статтею, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як встановлено суддею, доводи представника скаржника в підтвердження наявності підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 зводяться до активного сприяння з боку судді ОСОБА_4 злочинній організації у використанні підроблених документів на ім`я ОСОБА_25 на так званий пором «Кислицький».

При цьому, ОСОБА_3 не надано будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження того, що існують такі обставини сприяння.

Додаткових підстав, передбачених ст. 75 КПК України, у заяві про відвід слідчого судді зазначено не було.

На підставі викладеного, суддя приходить, до висновку, що обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 не повідомлені та не доведені. Таким чином, не доведено упередженість слідчого судді ОСОБА_4 , відсутні обставини, що викликають обґрунтовані сумніви саме у неупередженості слідчого судді.

Враховуючи вищевказане, з огляду на недоведеність існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 відповідно до ст. 75 КПК України, суддя дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 у справі №946/507/23 (провадження №1-кс/946/240/23) за скаргами ОСОБА_3 на бездіяльність Ізмаїльської окружної прокуратури, Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 82 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 у справі №946/507/23 (провадження №1-кс/946/240/23) за скаргами ОСОБА_3 на бездіяльність Ізмаїльської окружної прокуратури, Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1