УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000745 від 17.12.12.2022 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Володимир Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно
Клопотання мотивує тим, що 16 грудня 2022 року, близько 19 год. 40 хв., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки "Вольво в50", р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись неподалік буд. № 185 по вул. Ковельській в м. Володимир, Волинської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , курсанта Харківського національного університету Повітряних сил ім. І. Кожедуба, який переходив проїжджу частину вул. Ковельської по нерегульованому пішоходному переході із ліва на право відносно руху автомобіля, в результаті чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому обох кісток правої гомілки.
17.12.2022, відомості про вказаний факт СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000745 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
16.12.2022, в ході огляду місця події, по вул. Ковельській в м. Володимир було вилучено автомобіль марки "Вольво в50", р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова : НОМЕР_2 , котрим керував ОСОБА_5 , який в подальшому був доставлений на майданчик РВП ГУНП у Волинській області. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки "Вольво в50", р.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 .
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, клопотання підтримав та просив задовольнити.
Користувач майна в судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, проти накладення арешту на автомобіль з позбавленням права розпорядження, відчуження та користування не заперечував.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Таким чином, вилучений 16.12.2022 року автомобіль має значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000745 від 17.12.2022 року оскільки він може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.
Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вищезазначеного майна.
Враховуючи позицію часників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження
Зазначений в клопотанні автомобіль, в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України є речовим доказом, правовий режим зберігання якого регламентується ст. 100 КПК України.
Згідно з ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.
Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи те, що вилучений автомобіль має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки він може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність у накладенні на нього арешту з метою його збереження.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого СВ Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки "Вольво в50", р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова : НОМЕР_2 , котрий відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 та котрим керував ОСОБА_5 , який було вилучено в ході огляду місця події від 16.12.2022 року по вул. Ковельській в м. Володимир, Волинської області з позбавленням права розпорядження, відчуження та користування.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ