465/5982/22
1-кс/465/63/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

особи, відносно якої подано заяву про відвід - судді ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши заяву ОСОБА_5 про відвід судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №465/5982/22 (№1-кп/465/808/23) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

В провадженні судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження №465/5982/22 (№1-кп/465/808/23) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до Франківського районного суду м.Львова із заявою про відвід судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_3 від участі в розгляді кримінального провадження №465/5982/22 (№1-кп/465/808/23) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Свою заяву обґрунтовує тим, що суддя ОСОБА_3 відносився до нього у судовому засіданні з особливою зневагою та цинізмом, поводив себе зухвало, грубо та всупереч Кодексу суддівської етики. Окрім цього, вказує, що, дотримуючись встановлених правил поведінки та правил адвокатської етики, повідомив суд про неможливість прибуття у судове засідання 04.11.2022 року у зв`язку з запланованою операції у його дружини "Кесарів розтин" та народження його дитини у м.Івано-Франківському, на що у відповідь отримав погрози на підвищених тонах від судді ОСОБА_3 . В подальшому, 08.11.2022 року суддя ОСОБА_3 вступив з адвокатом ОСОБА_5 у позапроцесуальні відносини та почав погрожувати у коридорі Франківського районного суду м.Львова вжиттям заходів відносно адвоката. На думку адвоката ОСОБА_5 , вищевикладені обставини можуть мати вплив на розгляд кримінального провадження та можуть вплинути на інтереси його підзахисної.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 підтримали заяву про відвід судді ОСОБА_3 з підстав, викладених у такій заяві, просили задоволити заяву та відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду даного кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про відвід, просив відмовити в такій, вказавши, що жодного упередженого ставлення до захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 у нього немає, а заява про відвід є безпідставною. Зазначив, що підставою для написання заяви про відвід на його думку є невдоволення захисника тим, що суддя призначаючи дату судового засідання не узгодив таку із захисником, що не передбачено нормами КПК.

Дослідивши доводи, викладені в заяві про відвід та оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу судді.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.75 КК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Нормами ч. 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі в судовому провадженні.

У пункті 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Разом з тим, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Дійсно, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Судом встановлено, що в провадженні судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження №465/5982/22 (№1-кп/465/808/23) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими ним процесуальних рішень, не є підставою для відводу.

У справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 Верховний Суд сформував позицію про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У ході розгляду заяви про відвід, поданої адвокатом ОСОБА_5 , також не встановлено з боку судді ОСОБА_3 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Щодо покликання заявника на неузгодження суддею ОСОБА_3 з захисником - адвокатом ОСОБА_5 дати судового засідання суд вказує, що чинним законодавством України не передбачено обов`язку головуючого судді у справі узгоджувати дату призначення судового засідання з учасниками провадження, відтак такі покликання сторони захисту судом до уваги не беруться.

Таким чином, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_3 , а відтак заява про його відвід не підялягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд, -

постановив :

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №465/5982/22 (№1-кп/465/808/23) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 16.01.2023 року.

Суддя ОСОБА_1