ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21402/22

Провадження № 11-кп/4820/876/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
особи, стосовно якої

передбачається застосування

запобіжних заходів

медичного характеру ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2022 року за № 0000099 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2022 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2022 року клопотання прокурора задоволено, продовжено

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому по АДРЕСА_1 , проживаючому по АДРЕСА_2 , громадянину України, не працюючому, із вищою освітою, раніше судимому,

дію запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: до КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради на строк до 03 лютого 2023 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що ризики, які були доведені прокурором в суді при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, не зменшились. ОСОБА_6 інкримінується вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, пов`язаних із незаконним обігом особливо-небезпечних психотропних речовин та наркотичного засобу, які за своїм характером представляють особливу суспільну небезпеку. Останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення, в тому числі, аналогічних суспільно-небезпечних діянь. Окрім того, у провадженні не з`ясовані обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, не допитані свідки, а ОСОБА_6 може незаконно на них впливати, перешкоджати кримінальному провадженню, та продовжити вчиняти суспільно-небезпечні діяння.

Не погоджуючись з ухвалою суду, в частині продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 , захисник-адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про зміну застосованого до нього запобіжного заходу на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням браслету. Стверджує, що в матеріалах провадження відсутні будь які докази існування таких ризиків як перешкоджання слідству і суду, впливу на свідків та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, законного представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечує проти її задоволення, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим цією статтею протиправним спробам.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно постанови старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області відносно ОСОБА_6 була призначена судово-психіатрична експертиза.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 386 від 14.09.2022 року ОСОБА_6 , в період вчинення інкримінованого йому діяння та на даний час, страждає на органічний розлад особистості змішаного генезу (наслідки ЧМТ, інтоксикація) з вираженим психоорганічним синдромом та емоційно-вольовою нестійкістю, внаслідок чого не міг у той період усвідомлювати свої дії, передбачати їхні наслідки та керувати ними. Даний психічний розлад відноситься до хронічно протікаючого психічного захворювання. Підозрюваний ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Отже, щодо ОСОБА_6 передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Продовжуючи строк даного запобіжного заходу ОСОБА_6 , суд обґрунтовано виходив з того, що наявність ризиків, на підставі яких такий запобіжний захід було обрано, не відпала.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор довів, що передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом не може убезпечити від настання вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 перед вчиненням суспільно-небезпечного діяння безпосередньо перебував під наглядом законного представника батька.
Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено.
Твердження захисника ОСОБА_6 про те, що у матеріалах провадження відсутні докази, які б підтверджували обґрунтованість вини останнього у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, апеляційний суд не бере до уваги, з огляду на наступне.
Так, при продовженні ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд повинен з`ясувати чи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання особі запобіжного заходу, не зменшились, чи з`явилися нові ризики, які виправдовують поміщення до психіатричного закладу.
Продовжуючи застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до КНП «Хмельницького обласного закладу з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, суд першої інстанції з`ясував вищевказані обставини та встановив, що підстави, які були враховані під час обрання останньому запобіжного заходу, не змінились, продовжують існувати ризики, а саме: незаконний вплив на свідків та продовження вчинення інших суспільно-небезпечного діяння.
Також, взято до уваги і висновок судово-психіатричного експерта № 386 від 14.09.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_6 страждає на органічний розлад особистості змішаного генезу (наслідки ЧМТ, інтоксикація) з вираженим психоорганічним синдромом та емоційно-вольовою нестійкістю.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор довів необхідність застосування стосовно ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу.
Оцінка ж наявним у провадженні доказам є завданням наступних стадій судового розгляду та буде надана судом під час розгляду провадження по суті та винесення остаточного рішення.
Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, виходячи з наступного

Так, наявність ризиків: незаконний вплив на свідків та продовження вчинення інших суспільно-небезпечного діяння, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики, відповідно до ст. 177 КПК України, доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого суспільно-небезпечного діяння, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу ОСОБА_6 , шляхом обрання останньому даного запобіжного заходу, є виправданою.

Доводи апелянта про те, що вказаний запобіжний захід є надто суворим колегія суддів до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики, відповідно до ст. 177 КПК України, доведені. Вказані ризики в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_6 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та висновком судово-психіатричного експерта № 386 від 14.09.2022 року стали підставою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Що стосується доводів щодо зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, то такі колегія суддів відхиляє, оскільки, враховуючи вимоги ст. 508 КПК України, даний запобіжний захід для осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не передбачений.

Крім того, вказані доводи не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині обрання вказаного запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу місцевого суду, в частині продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 , законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2022 року, в частині продовження ОСОБА_6 дії застосованого запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, до 03 лютого 2023 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3