Справа № 346/602/23
Провадження № 1-кп/346/384/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

Захисник ОСОБА_5

розглянувши в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця села Сливки Рожнятівського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, з середньою спеціальною освітою, розлученого, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді водія-номера обслуги зенітно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - молодший сержант, учасник бойових дій,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби) не з`явився вчасно на службу без поважних причин, вчиненого в умовах воєнного стану.

Так, відповідно до Указу Президента Украйні від 24.02.2022 №69/2022, молодшого сержанта ОСОБА_4 . 09.03.2022 призвано для проходження військової служби за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому вказаного військовослужбовця направлено для проходження військогої служби до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2022 №59 молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду водія-номера обслуги зенітно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вищезазначеного наказу молодший сержант ОСОБА_4 вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині молодший сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь, поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно пл. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні , воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішений було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федераті проти України за на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану молодшому сержанту ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Однак, 18.10.2022 о 08 год. 30 хв. молодший сержант ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, не з`явився вчасно на службу після відпустки до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), та незаконно, без поважних причин, перебував поза її розташуванням до 13.01.2023 проводячи час на власний розсуд за місцем постійного проживання в Івано-Франківській області Рожнятівському районі селі Сливка.

У кримінальному провадженні №0000099 від 13.12.2022 між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 472 КПК України. Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч.5 ст. 407 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, сприяв встановленню обставин, що мають значення для даного кримінального провадження. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 6 (шести) місяці арешту з відбуванням на гауптвахті. Крім того, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що угода відповідає вимогам кримінально-процесуального кодексу та є всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнає себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч.4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінальних правопорушень і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, якою на думку суду, є щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_4 у виді виді арешту із відбуванням на гауптвахті.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 374-376, 473-475, ч.15 ст.615 КПК України, ст.12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 02.02.2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею, із застосуванням ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, у виді виді арешту строком на 6 (шести) місяців із відбуванням покарання на гауптвахті.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1