Справа № 344/2604/23
Провадження № 1-кп/344/705/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у місті Івано-Франківськ, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, в період часу з 21.07.2022 по 10.01.2023 року ОСОБА_4 по місцю спільного проживання із своєю мамою ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 неодноразово вчиняв відносно останньої домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру, за що постановами Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.08.2022 року, від 25.10.2022 року та від 11.10.2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу.

Не припиняючи своїх протиправних дій та продовжуючи свою протиправну поведінку, ОСОБА_4 знову вчинив щодо своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного та економічного характеру, що спричинили останній моральні страждання та емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдали шкоди її психічному здоров`ю та погіршили якість життя потерпілої загалом, при наступних обставинах.

Так, 10 січня 2023 року близько 16 години 12 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи по місцю спільного проживання із своєю мамою ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , в черговий раз умисно вчинив відносно останньої дії фізичного та економічного насильства, що виразилось в штовханні потерпілої до дверей, обмеженні у користуванні грошовими коштами, які належать ОСОБА_5 . Дані дії викликали у ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та погіршили якість життя потерпілої загалом, що виразились у втраті повноцінного сну, відпочинку та негативних переживаннях.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та надав суду показання, що дійсно за обставин, що зазначені в обвинувальному акті систематично вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру. Останній раз це відбулось 10 січня 2023 року близько 16 години 12 хвилин, за місцем його спільного проживання з потерпілою, а саме по АДРЕСА_1 , що проявилось у втраті повноцінного сну потерпілої її відпочинку та негативних переживаннях.

Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_4 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого; є особою молодого віку; раніше не судимий, а також його примирення з потерпілою.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин, та думку обвинуваченого, який погодився з думкою прокурора, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ст.126-1 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався та підстави для його визначення, відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору у день його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч.2 ст.394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1