КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 356/481/22 Апеляційне провадження № 3-зв/824/5/2023Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1 Доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді ОСОБА_2 , розглянув заяву ОСОБА_3 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом ОСОБА_4 , який діє на підставі договору, про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Березанського районного суду Київської області від 23 січня 2023 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Березанського районного суду Київської області від 23.01.2023 визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ОСОБА_3 , через свого представника, подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2023 для розгляду апеляційної скарги у справі визначено головуючого суддю - ОСОБА_5

27.02.2023 канцелярією Київського апеляційного суду зареєстровано заяву ОСОБА_3 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 , яка мотивована тим, що ОСОБА_3 безальтернативно сумнівається у забезпеченні справедливого розгляду справи та не довіряє слухати справу судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, суддя була налаштована якнайшвидше розглянути справу, без повного та всебічного дослідження доказів невинуватості особи, безпідставно звинуватила адвоката в порушені правил адвокатської етики, який під час захисту прав свого клієнта був лише ввічливо наполегливим у своєму виступі.

У п. 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі ст. 3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

У разі, коли виникає питання про відвід (самовідвід), значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

А відтак, обґрунтування припускає можливість того, що суддя може бути цілком об`єктивним у ситуації, яка, тим не менше, викликає обґрунтовану підозру в упередженості, що вимагає відводу (самовідводу) судді.

Дослідивши матеріали справи та вимоги заявника вважаю, такі доводи необґрунтованими, а зміст заяви про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 не свідчить про наявність підстав, передбачених законодавством для відводу судді.

З огляду на зазначене, приходжу до висновку про відсутність правових підстав, для задоволення заяви про відвід.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом ОСОБА_4 , який діє на підставі договору, про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2