Справа № 359/8986/21
У Х В А Л А

28.03.2023 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч.3 ст. 146 ч.3, ст. 27 ч.3 ст. 127 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В :

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч.3 ст. 146 ч.3, ст. 27 ч.3 ст. 127 ч.2 КК України. Відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 31 березня 2023 року.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання обгрунтовано тим, що завершити розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні до вищевказаного строку не надається можливим із поважної причини, оскільки досліджено лише частину доказів сторони обвинувачення, стосовно обвинуваченого продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення нового кримінального правопорушення, тривале перебування обвинуваченого під вартою зумовлено виключно діями захисту. Стосовно обвинуваченого не може бути застосований інший запобіжний захід оскільким не зможе забезпечити належну його процесуальну поведінку.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора зазначивши при цьому, що не отримував від прокурора копії клопотання, його підзахисний тривалий час утримується під вартою. Кримінальне провадження яке розглядає суд є сфальсифікованим. Прокурором не надані докази на підтвердження вчинення його підзахисним інкримінованих йому злочинів. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, а при не прийнятті зазначеного змінити запобіжний захід стосовно обвинуваченого із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання його цивільної дружини та двох його дітей, на виховання яких він має право.

Обвинувачений погодився із своїм захисником, заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що він тривалий час утримується під вартою. Не має наміру переховуватися від суду. Потребує лікування. Просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Змінити стосовно нього запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або заставу.

Суд вислухавши учасників судового засідання вважає, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою оскільки він згідно обвинувального акта обвинувачується у вчиненні умисних тяжких насильницьких злочинів, покарання за вчинення яких у разі доведення його винуватості передбачена у виді позбавлення волі від 5 до 10 років. Відносно нього продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду. Він не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, а ті, що є не є стримуючим фактором його поведінки, оскільки згідно обвинувального акта і з`ясованих судом анкетних данний обвинувачений на час його затримання не працював, він дійсно є батьком двох неповнолітніх дітей, 2007 і 2011 року народження, однак злочини у яких він згідно обвинувального акта обвинувачується вчинені після їх народження.

Суд зазначає, що сторони до теперішнього часу не надали суду у повному обсязі свої докази в обгрунтування своєї правової позиції.

При розгляді клопотання суд виходить із позиції добросовісності використання наданих повноважень кожною із сторін кримінального провадження.

Суд зазначає, що прокурором у якості додатку до клопотання надано скріншоти надіслання прокурором ОСОБА_6 захиснику ОСОБА_5 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на електронну адресу, із якої була захисником ОСОБА_5 надіслана апеляційна скарга на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 07.12.2022 р. у цьому судовому провадженні.

При вирішенні клопотання прокурора, суд враховує вагомість доказів наданих прокурором в обгрунтування висунутого ОСОБА_4 кримінального обвинувачення.

При вирішенні клопотання прокурора суд також враховує процесуальну поведінку обвинуваченого в ході судового розгляду кримінального провадження та зазначає, що тривалість тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 викликана виключно поведінкою сторони захисту, якою неодноразово здійснювалися дії по фактичному перешкоджанню суду судового розгляду цього кримінального провадження у розумні строки, та, на переконання суду, є фактичним і реальним підтвердженням намірів сторони захисту у нерозгляді та затягуванні судового розгляду справи у розумні строки, що прямо на безпосередньо вказує на продовження існування стосовно обвинуваченого ризику, передбаченого ст. 177 ч.1 п.1 КПК України.

Суд дійшов висновку, що прокурором доведено продовження існування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду. Недостатність застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду. Реальність продовження існування вказаного ризику підтверджується тривалим переховуванням ОСОБА_4 від слідства, у т.ч. шляхом використання підроблених документів.

Суд при цьому зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризику: переховування від суду - втечі особи від суду, та враховує: особу обвинуваченого його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його сімейний стан, наявність зв`язків з іншими особами, суворість покарання за кримінальні правопорушення, у яких він згідно обвинувального акта обвинувачується, як елемент оцінки зазначеного ризику, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим ОСОБА_4 та можливості його уникнути.

Суд не знаходить підстав для зміни відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу із тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою обвинуваченого, не зможе запобігти існуючому ризику та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Суд зазначає, що стороною захисту не надані суду будь-які документи на підтвердження не можливості тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за станом здоров`я, з інших можливих істотних поважних причин.

Що стосується інших доводів сторони захисту, то суд їх відхиляє, оскільки вони були предметом дослідження і оцінки судом раніше.

Враховуючи злочини у вчинені яких, згідно обвинувального акта, обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає існує підстава, передбачена п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд визнає, що інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,331,350,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 26 травня 2023 року.

У задоволенні клопотання захисника, обвинуваченого про відмову у задоволенні клопотання прокурора, зміну стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заставу, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, надіслати начальнику ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області