Номер провадження: 11-сс/813/484/23
Справа № 947/6508/23, 1-кс/947/2424/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.02.2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000581 від 22.08.2022 року, стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Чорноморськ, Одеської області, громадянина України, має середню освіту, неодруженого, працюючого експедитором, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого перебуває на розгляді обвинувальний акт в Овідіопольському районному суді Одеської області за ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст. 125 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2 КК України,

встановив:

В провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000581 від 22.08.2022року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-2, ч. 1 ст. 255-1 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255-2, ч. 1 ст. 255-1КК України, за фактом вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

ОСОБА_8 , достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, маючи тверде внутрішнє переконання, основане на повному запереченні державних законів як таких, звичайних правил взаємовідносин між людьми в суспільстві, набув статусу суб`єкта злочинного впливу та у подальшому поширив вказаний злочинний вплив за наступних обставин.

24.05.2022 року ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 255-1 КК України.

26.05.2022 року на підставі рішення слідчого судді про обрання запобіжного заходу прибув до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор». Відповідно до рішення суду про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт звільнився з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - 01.09.2022.

Разом з тим, встановлено, що починаючи з середини 2021 року (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено) до моменту затримання, тобто до 26.05.2022, ОСОБА_8 , будучи особою, яка прийняла для себе стійке та непохитне рішення підтримувати так звану «злодійську» субкультуру, бути її активною частиною, підтримуючи постійний зв`язок з так званими «ворами в законі», (в тому числі з суб`єктом найвищої злочинної ієрархії «вором в законі» ОСОБА_9 на прізвисько « ОСОБА_10 ») після затримання та арешту свого попередника - ОСОБА_11 (особи, яка до цього здійснювала так звані неформальні функції «смотрящего» за криміналітетом в м. Чорноморськ, Одеської області), отримав кримінальний статус «положенця» в м. Чорноморськ, Одеської області, тобто ставленика «вора в законі» на певній території (зокрема на території м. Чорноморськ, Одеської області) та статус так званого «смотрящего (ответчика)» за криміналітетом м. Чорноморськ, Одеської області, тобто статус кримінального авторитету, уповноваженого вирішувати питання злочинного середовища та нести відповідальність за певні ситуації на цій території, отримавши таким чином так звану неформальну владу найголовнішого криміналітету серед осіб кримінальної спрямованості на цій території, взявши при цьому на себе функції сприяння, спонукання, координування та здійснення іншого впливу на злочинну діяльність, організацію та безпосередній розподіл коштів, майна чи інших активів (доходів від них), спрямованих на забезпечення злочинної діяльності. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000241, за фактом поширення ОСОБА_8 злочинного впливу в суспільстві на даний час перебуває на розгляді Іллічівського міського суду Одеської області.

Проте, ОСОБА_8 відповідних висновків для себе не зробив та під час перебування в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», діючи умисно, повторно, продовжив підтримувати злодійські традиції, не бажаючи ставати на шлях виправлення, тобто процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, не підкорюючись вимогам чинного законодавства України, що визначають порядок утримання та перебування ув`язненими в слідчих ізоляторах, правилам поведінки в зазначених установах, а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості та можливості здобув повагу та авторитет серед заарештованих та засуджених, як особа в статусі суб`єкта злочинного впливу.

Так, згідно з правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, які затверджені наказом Міністерства юстиції України 14.06.2019 № 1769/5, ув`язнені мають ряд обов`язків.

Нехтуючи вказаними обов`язками, діючи з метою укріплення свого злочинного авторитету серед осіб негативної спрямованості, які утримувалися у виправних установах, слідчих ізоляторах, ОСОБА_8 неодноразово порушував режим утримання, за що піддавався заходам дисциплінарного стягнення адміністрацією установи.

Внаслідок даних порушень, в тому числі порушення локалізації, розкладу дня, зберігання заборонених предметів, невиконання законних вимог адміністрації установ виконання покарань, ОСОБА_8 також здобув повагу і авторитет серед засуджених, як особа, що не підкорюється законним вимогам адміністрації та представників правопорядку.

Маючи на меті здобуття лідерських позицій в середовищі засуджених та заарештованих, ОСОБА_8 став умисно порушувати режим утримання за що 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за період перебування в ДУ «ОСІ», тобто за проміжок часу приблизно 4 місяці.

Маючи здобутий серед засуджених та заарештованих осіб авторитет, перебуваючи у так званому статусі особи, яка веде «правильний» для «злодійських» традицій спосіб життя, продовжуючи підтримувати злодійські традиції та відповідний спосіб життя, використовуючи кримінальне прізвисько « ОСОБА_12 », маючи рішучий, вольовий характер, володіючи якостями лідера, добрими організаторськими здібностями, а також маючи стійку життєву позицію щодо прагнення набуття авторитету та лідерських позицій у кримінальному середовищі, розуміючи можливі наслідки протиправних дій, проте нехтуючи суворістю визначеного кримінальним законодавством покарання, під час перебування в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 увійшов до близького кола спілкування так званого «смотрящого» за установою ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на кримінальне прізвисько « ОСОБА_14 », після чого став підтримувати з останнім та іншими особами з оточення останнього тісні взаємовідносини.

Таким чином, під час перебування в статусі заарештованого в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», зокрема в період часу з 26.05.2022 по 04.08.2022, ОСОБА_8 на кримінальне прізвисько « ОСОБА_12 », завдяки здобутому авторитету та особистим якостям, сприяв, спонукав та брав участь у координуванні злочинної діяльність в умовах слідчого ізолятору, тобто впливав на спосіб існування певної частини суспільства, її життєзабезпечення у відповідності до «злодійських традицій» та виконував наступні функції:

- в період часу з 26.05.2022 по 04.08.2022 брав участь у контролі за поведінкою засуджених та дотримання ними «злодійських традицій» у ДУ «Одеський слідчий ізолятор»;

- в цей же період часу брав участь у контролі за матеріальним забезпеченням, накопиченням та утримання грошових коштів, майна чи інших активів (доходів від них) серед осіб, що утримуються у вищевказаній установі;

- в цей же період часу, з метою поповнення так званого «общаку», брав участь у проведенні регулярних зборів коштів від засуджених, які перебувають у вищевказаній установі;

- в цей же період часу, будучи особою, яка підтримує «злодійські» традиції, брав участь у забезпеченні беззаперечного виконання особами, які утримуються в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», рішень так званого «смотрящего» за установою ( ОСОБА_13 ), в тому числі і шляхом застосування фізичного насильства над засудженими та заарештованими;

- 04.08.2022 в період часу з 11 години 30 хвилин по 13 годину 23 хвилини взяв участь у злочинному зібранні (сходці) представників злочинних організацій, осіб, які здійснюють злочинний вплив, для координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу сфер злочинного впливу, з метою вирішення питання про призначення так званого «смотрящего» за криміналітетом в м. Чорноморськ, Одеської області, в результаті проведення якої було прийнято рішення про призначення його так званим «смотрящим» за криміналітетом в м. Чорноморськ, Одеської області, після того, як він звільниться з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та ОСОБА_8 погодився з цим рішенням.

Зазначеними діями, ОСОБА_8 здійснив безпосереднє поширення злочинного впливу у слідчому ізоляторі особою, яка здійснює злочинний вплив.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в невстановленому в ході досудового розслідування місці, наприкінці липня місяця 2022 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, підтримуючи злодійські традиції, будучи особою, яка повністю заперечує та протиставляє себе законам та правилам поведінки людей в суспільстві, перебуваючи в статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, так званого «вора в законі» на прізвисько « ОСОБА_10 », використовуючи свій авторитет та неформальну владу у кримінальному світі, із використанням мобільного зв`язку надав обов`язкову для виконання вказівку своєму ставленику (положенцу) - так званому «смотрящему» за установою ДУ «Одеський слідчий ізолятор» ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на прізвисько « ОСОБА_14 », про організацію та проведення за участі ОСОБА_9 злочинного зібрання (сходки) представників злочинних організацій, осіб, які здійснюють злочинний вплив, для координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу сфер злочинного впливу, а саме з метою вирішення питання про призначення (ставлення) так званого «смотрящего» за криміналітетом в м. Чорноморськ, Одеської області. При цьому, ОСОБА_9 вказав що на цьому злочинному зібранні повинні бути присутні довірені особи ОСОБА_13 , тобто інші кримінальні авторитети та особи які поширюють злочинний вплив на території ДУ «Одеський слідчий ізолятор», а також зазначив що обов`язковою у цій сходці є участь осіб, які раніше займали статус «смотрящих» за криміналітетом у м. Чорноморськ, Одеської області, серед яких ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на кримінальне прізвисько « ОСОБА_16 » та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на кримінальне прізвисько « ОСОБА_12 », так як він хоче особисто поспілкуватись з цими особами з приводу їх пропозицій на кандидатуру «смотрящего» за м. Чорноморськ, Одеської області.

В свою чергу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою, яка веде «правильний» для «злодійських» традицій спосіб життя, маючи прізвисько у злочинному середовищі « ОСОБА_14 », статус так званого «смотрящего» за установою ДУ «Одеський слідчий ізолятор», тобто найголовнішої особи з точки зору неформальної кримінальної влади цієї установи, будучи суб`єктом підвищеного злочинного впливу, тобто особою, яка завдяки авторитету, іншим особистим якостям чи можливостям здійснює злочинний вплив і координує злочинну діяльність інших осіб, які здійснюють злочинний вплив, перебуваючи на території ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за адреосю: м. Одеса, Люсдорфська дорога, 11, в той же час того ж дня, в ході телефонної розмови з «вором в законі» ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), прийняв вказівку останнього про організацію злочинного зібрання (сходки) осіб, які поширюють злочинний вплив на території ДУ «ОСІ», за обов`язкової участі ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , з метою вирішення питання про призначення «смторящего» за м. Чорноморськ, Одеської області, тобто особи, яка буде координувати, контролювати криміналітет на території цього міста.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію злочинного зібрання (сходки) представників злочинних організацій, осіб, які здійснюють злочинний вплив, для координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу сфер злочинного впливу, діючи умисно, ОСОБА_13 , маючи всю повноту неформальної влади на території ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та статус «смотрящего» за установою, будучи особою в статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, наприкінці липня 2022 року довів до відома рішення «вора в законі» ОСОБА_9 ( ОСОБА_17 ) про організацію злочинного зібрання (сходки) іншим близьким та довіреним особам серед заарештованих та засуджених в ДУ «ОСІ», які на його думку ведуть «правильний» для «злодійських» традицій спосіб життя, а саме: ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на кримінальне прізвисько « ОСОБА_19 », що має так званий статус «бродяга» та на той час виконував функції «смотрящего» за першим корпусним відділенням ДУ «ОСІ» за рішенням ОСОБА_13 ; ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на кримінальне прізвисько « ОСОБА_21 », що має так званий статус «бродяга»; ще одній невстановленій в ході досудового розслідування особі, а також ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на кримінальне прізвисько « ОСОБА_16 » та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на кримінальне прізвисько « ОСОБА_12 », при цьому вказавши двом останнім особам про те, що «вор в законі» - ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) із використанням мобільного зв`язку буде особисто спілкуватись з ними.

Таким чином, ОСОБА_13 , діючи на підставі вказівки «вора в законі», сформував власне рішення про проведення злочинного зібрання (сходки), визначивши чітке коло осіб, які будуть приймати участь у такому зібранні та остаточну дату проведення цього зібрання, а саме 04.08.2022, про що довів вищевказаним особам, тим самим здійснив безпосередню організацію злочинного зібрання (сходки) представників злочинних організацій та осіб, які здійснюють злочинний вплив, для координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу сфер злочинного впливу.

Надалі, 04.08.2022 о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ще одна невстановлена в ході досудового розслідування особа, діючи в порушення встановлених вимог відбування покарання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на участь у злочинному зібранні (сходці), прибули до одного з приміщень ДУ «Одеський слідчий ізолятор», що розміщена за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 11, де їх вже чекав ОСОБА_13 . В цей час ОСОБА_15 та ОСОБА_8 перебували поза межами цього приміщення, чекали виклику для бесіди з «вором в законі». Таким чином, вищевказані особи почали обговорювати свою злочинну діяльність та в цей час ОСОБА_13 , взявши на себе функцію неформального лідера злочинного зібрання, повідомив про необхідність запрошення ОСОБА_8 для бесіди з «вором в законі».

В свою чергу ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на участь у злочинному зібранні (сходці), виконав рішення ОСОБА_13 та зайшов всередину зазначеного приміщення вищевказаної установи. Надалі, ОСОБА_13 зазначивши іншим учасникам про необхідність участі так званого «старшого брата», тобто «вора в законі» - ОСОБА_9 , з використанням мобільного телефону почав розмову з останнім, ввімкнувши при цьому на телефоні гучний зв`язок, забезпечивши таким чином іншим учасникам можливість особисто чути «вора в законі».

Надалі, ОСОБА_9 із використанням мобільного телефону на гучному зв`язку, продовжив розмову зі ОСОБА_8 та вони спочатку обговорили деякі моменти злочинної діяльності, після чого ОСОБА_9 поцікавився у ОСОБА_8 , чи знає він особу, яка на його думку, могла б взяти на себе функції неформальної влади «смотрящего» за криміналітетом м. Чорноморськ, Одеської області та надав йому вказівку передати «список», тобто так звані записи відносно руху та розподілу грошових коштів, отриманих злочинним шляхом на вищевказаній території. На це останній повідомив, що вже шукає особу, достойну бути «смотрящим» за м. Чорноморськ, Одеської області, при цьому зазначив, що він особисто готовий зайняти цей статус, з огляду на те, що протягом наступних місяців звільниться з місць позбавлення волі та фізично зможе це зробити, а також погодився на вказівку ОСОБА_9 передати так званий «список» та ці особи завершили розмову.

В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , за участі ОСОБА_18 , в присутності інших учасників обговорили між собою можливість призначення так званим «смотрящим» за криміналітетом м. Чорноморськ, Одеської області представників криміналітету м. Чорноморськ, Одеської області: ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на кримінальне прізвисько «Гор» та ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на кримінальне прізвисько « ОСОБА_24 », після чого дійшли до висновку про неможливість такого призначення, з чим погодились всі присутні на той момент учасники.

Надалі, ОСОБА_18 , діючи за безпосередньою вказівкою ОСОБА_13 , який продовжував виконувати неформальні організаційно-розпорядчі функції на злочинному зібранні (сходці), приблизно о 12 годині 30 хвилин того ж дня, вказав невстановленій в ході досудового розслідування особі запросити ОСОБА_15 в приміщення проведення злочинного зібрання, для бесіди з «вором в законі». Приблизно в цей же час, ОСОБА_8 покинув приміщення проведення злочинного зібрання.

В свою чергу ОСОБА_15 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на участь у злочинному зібранні (сходці), виконав вказівку та зайшов всередину приміщення вищевказаної установи, де відбувалось злочинне зібрання. Надалі, ОСОБА_13 зазначив ОСОБА_15 про необхідність розмови з «вором в законі» ОСОБА_9 та з використанням мобільного телефону почав розмову з останнім. ОСОБА_15 продовжив розмову з ОСОБА_9 , під час якої повідомив останньому, що не має жодної пропозиції з приводу кандидатури особи, яка б могла зайняти так званий статус «смотрящего» за криміналітетом м. Чорноморськ, Одеської області, пояснивши це тим, що це досить специфічне місто.

Надалі, всі учасники продовжили обговорювати питання злочинної діяльності та безпосередньо питання призначення «смотрящего» за криміналітетом м. Чорноморськ, Одеської області, дійшовши до загального висновку про те, що такою особою буде ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на кримінальне прізвисько « ОСОБА_12 », після того, як звільниться з місць позбавлення волі. З даним рішенням погодились всі учасники злочинного зібрання.

За вищевикладених обставин, 23.02.2023 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правоопрушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 255-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне поширення в суспільстві злочинного впливу, вчиненного повторно, в слідчому ізоляторі,за відсутності ознак, зазанчених у частині 5 ст. 255 КК України;

- ч. 1 ст. 255-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: участь у злочинному зібранні (сходці) осіб, які здійснюють злочинний вплив, для координації злочинної діяльності, у тому чсилі розподілу сфер злочинного впливу, у тому числі з використанням засобів звязку.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-2, ч. 1 ст. 255-1 КК України, в цілях запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, 23.02.2023 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків, які обґрунтовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оскарженою ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задоволено та підозрюваному ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою,строком до 24.03.2023 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_25 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати менш суворий запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Захисник вказує, що ризики у кримінальному провадженні слідчим та прокуроромне доведені та відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 будь-яких незаконних дій.

Разом з апеляційною скаргою захисником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яке мотивоване тим, що у судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину, але станом на 28.02.2023 року захиснику не було видано повний текст ухвали. Про існування повного тексту ухвали слідчого судді, захиснику стало відомо лише 06.03.2023 року з ЄДРСР та невідкладно подано апеляційну скаргу.

Колегією суддів причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані поважними та такий строк поновлено, чим забезпечено доступ сторони захисту до правосуддя.

Апеляційний розгляд проведено за відсутності підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки клопотання про розгляд апеляційної скарги в його присутності не заявлялось.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового та кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд дійшов до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.1 ст.255-2 КК України, врахував суспільно-небезпечний характер, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органу досудового розслідування/суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, постійне місце проживання, та є раніше не судимим, однак зазначив, що всі ці підстави не дають слідчому судді вважати, що вони стануть критерієм запобігання ризикам, на які посилається сторони обвинувачення та визнаних слідчим суддею доведеними.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти існуючим ризикам.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що долучені до клопотання та були враховані слідчим суддею, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину.

За наведених обставин, доводи сторони захисту, щодо відсутності обґрунтованої підозри є декларативними та безпідставними.

Дослідивши долучені до клопотання слідчого докази, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав передбачених ст.87 КПК для визнання цих доказів недопустимими, не встановлено та стороною захисту щодо існування таких підстав відомостей не надано.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що долучені до клопотання слідчого докази, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрюваний ОСОБА_8 можливо вчинив інкриміновані йому злочини. Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Стороною захисту не наведено фактів та не долучено доказів, які очевидно та об`єктивно спростовували б версію органу досудового розслідування щодо обставин кримінального провадження, викладених в повідомлені про підозру, а остаточна оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, та оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального судового рішення.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК, які зазначені в оскарженій ухвалі слідчого судді, з огляду на таке.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику переховування ОСОБА_8 апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки на даний час він підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, а санкція вказаної норми кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років.

Підозрюваний ОСОБА_8 , хоча у є громадянином України, має постійне місце проживання та робити, однак ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК - впливу на свідків та інших підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.

Апеляційний суд визнає неспроможними доводи сторони захисту щодо відсутності ризику незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_8 на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки покази свідків, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, перебуваючи на свободі, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків та інших учасників, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах не визначав альтернативний запобіжний захід у виді застави, так як відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, які інкриміновані ОСОБА_8 .

Крім того, колегія суддів враховує, що захисником не підтверджено наявності обставин, що могли б гарантувати запобігання встановленим ризикам шляхом застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, який просив обрати захисник.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою.

Апеляційний суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні злочинів, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку про неспроможність доводів захисника стосовно незаконності оскарженої ухвали, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.02.2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000581 від 22.08.2022року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4