Справа №705/3842/22
1-кп/705/686/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Умань клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.355, ч.4 ст.186, ч.3 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.355, ч.4 ст.186, ч.3 ст.289 КК України.

17.01.2022 на адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , про скасування арешту з автомобіля марки/моделі Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , чорного кольору, власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання адвокат обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.05.2022 у рамках кримінального провадження №0000573 від 23.05.2022, накладено арешт на автомобіль марки/моделі Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 .

Власник майна вважає, що на даний час не має підстав у подальшому арешті транспортного засобу, так як обмеження права користування та розпорядженням майном порушує її свободи та права у військовий час. Транспортний засіб є необхідним для пересування ОСОБА_7 та її синів по медичних закладах, інших необхідних закладах та по особистим справам останньої. Також, на даний час на території України оголошено воєнний стан, що робить небезпечним перебування дітей та самої ОСОБА_7 на території України. На власному транспортному засобі ОСОБА_7 не може покинути територію України, так як т/з перебуває під арештом, тобто її права як власника майна в повноцінному користуванні автомобілем порушуються та обмежуються. ОСОБА_7 не є обвинуваченою чи підозрюваною у даному кримінальному провадженні. Всі слідчі дії з автомобілем виконані та т/з повернуто власнику, обвинувальний акт скеровано до суду.

У підготовчому судовому засіданні представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просила задовольнити клопотання, посилаючись на підстави, наведені у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні при розгляді клопотання покладався на думку суду.

Обвинувачені не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників розгляду справи, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 2, 3 частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації.

Так, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.05.2022 у рамках кримінального провадження № 0000573 від 23.05.2022, накладено арешт на автомобіль марки/моделі Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 .

Як вбачається з клопотання та пояснень представника власника майна, підставами скасування арешту майна є необґрунтованість накладення арешту, у зв`язку з тим, що автомобіль є власністю ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.05.2022, накладення арешту на вказане майно було здійснено з метою забезпечення конфіскації майна та спеціальної конфіскації майна.

Суд зазначає, що шляхом застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна забезпечується така складова дієвості кримінального провадження як збереження майна для застосування заходу кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації.

Що стосується посилання представника власника майна та те, що при постановленні ухвали про арешт майна слідчим суддею не було враховано правовий режим вказаного автомобіля, а саме те, що він належить ОСОБА_7 , то в судовому засіданні встановлено, що даний автомобіль було придбано в шлюбі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Так, відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Ця норма кореспондується з положеннями ст. 368 ЦК України.

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Отже, для вирішення питання про поділ майна подружжя підлягає з`ясуванню низка питань, передбачених вказаними нормами сімейного та цивільного законодавства. На думку суду, таке з`ясування повинно проводитися виключно в порядку цивільного судочинства, а спрощений підхід до визначення частини майна подружжя, що підлягає арешту у кримінальному провадженні стосовно одного з них, буде суперечити вимогам законодавства щодо правил визначення часток у праві спільної сумісної власності, і у подальшому, в процесі виконання вироку в частині конфіскації, може призвести до необґрунтованого позбавлення права власності одного зі співвласників.

Суд звертає увагу, що в разі арешту майна з метою забезпечення можливої його конфіскації, необхідно зважувати і на те, що стягнення майна в разі його конфіскації за вироком суду здійснюється відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено, що у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч. 6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження»).

З огляду на викладене, під час розгляду у кримінальному провадженні клопотання про накладення арешту на майно, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, суд не повинен визначати частку чи частину цього майна, щодо якої слід застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, та вирішувати питання, які вирішуються за правилами цивільного процесуального закону, інакше це буде суперечити завданням кримінального провадження та порушувати предметну підсудність (юрисдикцію) таких питань.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість застосування конфіскації майна як виду покарання, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, суд вважає, що арешт на автомобіль накладено обґрунтовано, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 170-174, 309, 369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л ИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту з автомобіля марки/моделі Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , чорного кольору, власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1