Справа № 199/2748/23
В И Р О К

іменем України

13 квітня 2023 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000035 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця строкової військової служби в посаді стрільця 1-го відділення 2-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти НОМЕР_1 патрульного батальйону Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України у військовому званні «солдат», не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2020 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 НГУ (по стройовій частині) № НОМЕР_3 , солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 НГУ та поставлено на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 НГУ (по стройовій частині) № 215 від 05 вересня 2022 року, солдата ОСОБА_6 призначено на посаду стрільця 1-го відділення 2-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_2 НГУ.

Разом з тим, у військовій частині НОМЕР_2 НГУ проходить строкову військову службу солдат ОСОБА_4 в посаді стрільця 1-го відділення 2-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_6 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Положеннями ст.ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відносини підлеглості визначені ст.ст. 28-34 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Згідно ст. 29 вказаного Статуту, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Відповідно до ст.ст. 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України відносини підлеглості між солдатом ОСОБА_6 та солдатом ОСОБА_4 відсутні, оскільки вказані військовослужбовці є військовослужбовцями рядового складу та не являються прямими чи безпосередніми начальниками по відношенню один до одного, в тому числі за військовим званням.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства. Будучи військовослужбовцем строкової служби, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Всупереч зазначених вимог законодавства, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи статутні обов`язки, передбачені законодавством, які регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши злочини за наступних обставин.

05 січня 2023 року близько 06 години, в місці для паління між будівлями стрілецького тиру та медичного пункту військової частини НОМЕР_2 НГУ, військового містечка № НОМЕР_4 , яке розташовується за адресою: АДРЕСА_3 , між солдатом ОСОБА_6 та солдатом ОСОБА_4 виник конфлікт, пов`язаний з проходженням військової служби.

Тоді ж, в ході вказаного конфлікту солдат ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв в праву руку частину цеглини, що лежала поряд з вхідними дверима до тиру, та, рухаючись в напрямку військовослужбовця строкової служби військової частини НОМЕР_2 НГУ солдата ОСОБА_4 , що перебував в місці для паління поряд з деревом навпроти будівлі медичного пункту, жбурнув її в останнього, влучивши в область обличчя ліворуч, внаслідок чого спричинив ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш як 21 день) у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню з геморагічним вогнищем забиття речовини головного мозку в лобній частці зліва, багатоуламкового перелому кісток лицьового черепу зліва (зовнішньої стінки лівої орбіти; верхньої, передньої та зовнішньої стінок лівої верхньощелепної пазухи) з явищами геносинусу верхньощелепної пазухи, синця у лівій параобітальній області та садна в виличній ділянці зліва.

ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав повністю та показав, що разом з потерпілим ОСОБА_4 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_2 НГУ. 05 січня 2023 року він біля 6 години ранку здавав чергування та вийшов на місце для паління між будівлями стрілецького тиру та медичного пункту військової частини, де в той час перебував потерпілий ОСОБА_4 , а також інші солдати: ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Між ним і ОСОБА_4 розпочався словесний конфлікт, під час якого він дуже розізлився на останнього. Після цього він взяв шматок цегли, яким були підперті двері тиру, зробив декілька кроків в бік ОСОБА_4 і кинув в останнього цим шматком цегли, влучивши потерпілому в обличчя. Цеглу він кидав не прицільно і не мав наміру влучити в певну частину тіла. Про зазначену подію він одразу сам доповів черговому і начальнику. У вчиненому розкаюється. Має намір відшкодувати завдані потерпілому моральну шкоду та витрати на лікування.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 повідомив суду, що разом з обвинуваченим ОСОБА_6 проходив строкову службу у військовій частині НОМЕР_2 НГУ. 05 січня 2023 року біля 6 години ранку він перебував на місці для паління між будівлями стрілецького тиру та медичного пункту військової частини, коли до нього підійшов ОСОБА_6 . Між ними розпочався словесний конфлікт, під час якого обвинувачений почав поводити себе агресивно і взяв до рук уламок цегли, якою були підперті двері тиру. При цьому ОСОБА_6 декілька разів казав про те, що може його цією цеглою вдарити, але він ці погрози не сприйняв як реальні, оскільки не міг повірити, що обвинувачений може так вчинити. В якийсь момент він почав відвертатися від обвинуваченого, який був не відстані кількох метрів, і відчув удар, від якого побачив «зірочки». Прийшовся до тями зрозумів, що ОСОБА_6 кинув в нього тим шматком цегли і потрапив в обличчя. Про зазначену події ОСОБА_6 сам доповів черговому і начальнику. Йому була надана медична допомога.

До матеріалів кримінального провадження долучено копію наказу від 09 грудня 2020 року командира військової частини НОМЕР_2 НГУ (по стройовій частині) № НОМЕР_3 , яким солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 НГУ та поставлено на всі види забезпечення, а також наказом командира військової частини НОМЕР_2 НГУ (по стройовій частині) № 215 від 05 вересня 2022 року, яким солдата ОСОБА_6 призначено на посаду стрільця 1-го відділення 2-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_2 НГУ.

Також до матеріалів кримінального провадження долучено копії документів з особової справи ОСОБА_4 , які доводять, що станом на 05 січня 2023 року останній проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_2 НГУ в посаді стрільця 1-го відділення 2-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону.

Згідно повідомлення командира Військової частини НОМЕР_2 НГУ, 05 січня 2023 року близько 06 год. 10 хв. під час ранкового туалету, перебуваючи на території військового містечка № НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_2 НГУ, розташованого за адресою, вказаною у повідомленні, перебуваючи у добовому наряді роти, солдат строкової служби ОСОБА_6 наніс спів службовцю солдату строкової служби ОСОБА_4 удар уламком цегли в обличчя, чим завдав тілесних ушкоджень останньому.

За протоколом огляду від 05 січня 2023 року, в період часу з 10 год. 54 хв. по 11 год. 00 хв. на підставі дозволу т.в.о. командира військової частини та ухвали слідчого судді оглянуто ділянку місцевості на території військового містечка № 2 військової частини НОМЕР_2 НГУ, де розташоване місце для паління між будівлями мультимедійного стрілецького тиру та медичної частини. Вказане місце огороджене парканом. Біля дерева, навпроти медичної частини на відстані 0,5 метра від дерева виявлено цеглину білого кольору квадратної форми 12х11 см. Вказана цеглина не містить на собі будь яких слідів органічного походження. Зазначена цеглина вилучена та поміщена до спеціального пакету.

Постановою слідчого від 05 січня 2023 року вилучений уламок цегли визнаний речовим доказом та поміщений до кімнати зберігання речових доказів.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 05 січня 2023 року в період часу з 12 год. 40 хв. по 12 год. 49 хв. на підставі дозволу т.в.о. командира військової частини свідок ОСОБА_9 показав, що 05 січня 2023 року приблизно о 06 годині 10 хвилин він підійшов в місце для паління біля будівлі 2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_2 . Коли він підходив йому на зустріч пройшов стрілець 1-го відділення 2-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону солдат строкової служби ОСОБА_6 . Потім він побачив як ОСОБА_6 повертається, підіймає цеглину, якою були підперті двері, та попрямував в бік місця для паління, де перебували стрілець 1-го відділення 2-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону солдат строкової служби ОСОБА_4 та трохи далі від нього стояв старший солдат ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_6 підійшов трохи ближче до ОСОБА_4 та жбурнув йому в обличчя цеглину. Потім ОСОБА_4 почав хитатись та падати після чого ОСОБА_9 , його підхопив. ОСОБА_4 на деякий час втратив свідомість. ОСОБА_6 почав іти в бік розташування, ОСОБА_9 окликнув його та він повернувся. Потім вони разом з ОСОБА_6 посадили ОСОБА_4 на лаву після чого ОСОБА_9 побіг до медичної частини, щоб покликати фельдшера. Коли він повернувся ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в місці для паління вже не було. Далі свідок показав де саме він знаходився, коли розминувся із ОСОБА_6 , а саме поблизу входу до тиру. В подальшому свідок вказав, де солдат ОСОБА_6 взяв цеглину, яка підпирала двері тиру, яким чином солдат ОСОБА_6 жбурнув цеглину в потерпілого, переплигуючи через паркан місця для паління. Далі свідок вказав, як підбіг до потерпілого, який почав втрачати свідомість та посадив його на лавку поряд.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16 березня 2023 року в період часу з 11 год. 12 хв. по 11 год. 20 хв. на підставі ухвали слідчого судді оглянуто та вилучено медичну картку стаціонарного хворого № 506 на ім`я ОСОБА_4 на 18 аркушах.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 803е/111 від 27 березня 2023 року, за даними наданої медичної документації та комп`ютерної томографії у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: - закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню з геморагічним вогнищем забиття речовини головного мозку в лобній частці зліва, багатоуламкового перелому кісток лицьового черепу зліва (зовнішньої стінки лівої орбіти; верхньої, передньої та зовнішньої стінок верхньощелепної пазухи) з явищами гемосинусу верхньощелепної пазухи синця у лівій параорбітальній області та садна в виличній ділянці зліва. Виявлені у нього тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в ліву половину обличчя. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в КНП «МКЛ №4» ДМР», тобто і в термін вказаний у медичній документації та слідчим у постанові, а саме 05 січня 2023 року. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Виявлені у нього тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в ліву половину обличчя, яким могла бути і рука стиснена в кулак, фрагмент цегли або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. Встановити взаємне розташування потерпілого та особи, яка спричиняла тілесні ушкодження, не можливо, у зв`язку з відсутністю медичних експертних даних, можливо лише вказати, що ОСОБА_4 був розвернутий лівою половиною обличчя до травмую чого предмету (предметів). За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6. Виявлені у нього тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння. На підставі: п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 406 КК України як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є нетяжким, умисним, закінченим злочином, вчиненим в умовах воєнного стану, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній має постійне місце проживання, не одружений, за місцем проходження строкової служби характеризується негативно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодноразово притягався до відповідальності за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щиросердне каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, у межах висунутого обвинувачення судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

При визначені розміру покарання суд враховує спільну позицію сторони обвинувачення, захисту і потерпілого з цього приводу, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, та відсутність обставин, що його обтяжують, притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності вперше.

Строк тримання обвинуваченого під вартою в умовах гауптвахти з 05 січня 2023 року по 03 квітня 2023 року включно підлягають зарахуванню в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання у дисциплінарному батальйоні на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Підстави для заміни раніше обраного судом запобіжного заходу не встановленні.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, та призначити йому покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 05 січня 2023 року по 03 квітня 2023 року включно зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання у дисциплінарному батальйоні.

До набрання вироком законної сили залишити раніше обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Речовий доказ - уламок цегли, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР розташованого у м. Полтава, знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

13.04.2023