Номер провадження 1-кп/737/9/23 Справа № 737/278/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Куликівського районного суду Чернігівської області під час трансляції з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» кримінальне провадження № 0002876 від 14.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, з професійно-технічною освітою, у шлюбі не перебуває, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301 КК України, утримується в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор»,

сторона обвинувачення: прокурор Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_7 ,

за участі законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , адвоката потерпілої ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення щодо часового проміжку та кількості вчинених злочинних дій, суд встановив, що ОСОБА_6 в період з березня 2019 до 01 червня 2022 року сукупно вчинив

- зберігання та розповсюдження серед неповнолітніх зображень порнографічного характеру,

- розпусні дії щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, будучи батьком потерпілої, на якого законом покладено обов`язки щодо її виховання,

- зґвалтування, у тому числі вчинене повторно та щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах,

- насильницькі дії сексуального характеру щодо неповнолітньої особи, не пов`язані із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 152 КК України, та щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, за таких обставин:

ОСОБА_6 у невстановлений в суді час та спосіб, придбав 179 (сто сімдесят дев`ять) гральних карт, які містять матеріали порнографічного характеру. Після 05 березня 2019 року, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на розповсюдження предметів порнографічного характеру серед неповнолітніх, розуміючи, що його дії посягають на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків та знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями, а також завдають шкоди моральному вихованню неповнолітніх, що призводить до деформації моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми, діючи в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 та ст.ст. 1, 2 Міжнародної конвенції про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, укладеної в Женеві 12.09.1923, зазначені 179 (сто сімдесят дев`ять) гральних карт, які, відповідно до висновку судово-мистецтвознавчої експертизи № 2792/22 від 07.07.2022, містять матеріали порнографічного характеру, зберігав за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого розповсюдження шляхом демонстрації неповнолітнім дітям.

Продовжуючи свій злочинний умисел на розповсюдження предметів порнографічного характеру серед неповнолітніх, наприкінці 2020 року, більш точний час судом не встановлений, ОСОБА_6 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що його дії посягають на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків та знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями, а також завдають шкоди моральному вихованню неповнолітніх, що призводить до деформації моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми, діючи в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 та ст.ст. 1, 2 Міжнародної конвенції про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, укладеної в Женеві 12.09.1923, посягаючи на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток неповнолітньої доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достеменно знаючи про її вік, маючи умисел на вчинення розпусних дій щодо неї, надав їй для огляду, тобто розповсюдив шляхом демонстрації 179 (сто сімдесят дев`ять) гральних карт, які, відповідно до висновку судово-мистецтвознавчої експертизи № 2792/22 від 07.07.2022, містять матеріали порнографічного характеру. Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив стосовно ОСОБА_11 розпусні дії, які спричинили останній шкоду її нормальному моральному становленню.

На початку літа 2021 року, в ранковий час, більш точний день та час судом не встановлені, ОСОБА_6 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, посягаючи на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток неповнолітньої доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достеменно знаючи про її вік, маючи умисел на зґвалтування останньої, з сексуальних мотивів, з метою задоволення статевої пристрасті, всупереч волі ОСОБА_11 , використовуючи фізичну та психологічну перевагу над потерпілою, погрожуючи останній застосуванням фізичного насильства, вчинив щодо неї дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в її тіло з використанням геніталій, без добровільної згоди ОСОБА_11 .

Наприкінці літа 2021 року, більш точний день та час судом не встановлені, ОСОБА_6 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, посягаючи на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток неповнолітньої дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достеменно знаючи про її вік, маючи умисел на зґвалтування останньої, з сексуальних мотивів, з метою задоволення статевої пристрасті, всупереч волі ОСОБА_11 , діючи повторно, використовуючи фізичну та психологічну перевагу над потерпілою, погрожуючи останній застосуванням фізичного насильства, вчинив щодо неї дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в її тіло з використанням пальців рук, без добровільної згоди ОСОБА_11

01 червня 2022 року, у вечірній час, більш точний час в суді не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, посягаючи на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток неповнолітньої дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достеменно знаючи про її вік, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 152 КК України, з сексуальних мотивів, з метою задоволення статевої пристрасті, маючи умисел, спрямований на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, з метою подолання опору ОСОБА_11 , заподіяв останній один удар в ділянку голови, чим спричинив фізичний біль, після чого насильно утримуючи руки ОСОБА_11 на його геніталіях, вчинив дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в її тіло, без добровільної згоди останньої.

Вказаними умисними діями ОСОБА_6 у розумінні ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив сексуальне домашнє насильство щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_11 .

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 301 КК України, а саме зберігання та розповсюдження серед неповнолітніх зображень порнографічного характеру.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 156 КК України, а саме розпусні дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчинені членом та близьким родичем, на якого у покладено обов`язки щодо виховання потерпілого або піклування про нього.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 152 КК України, а саме зґвалтування неповнолітньої особи, тобто дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинене щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 152 КК України, а саме зґвалтування неповнолітньої особи, тобто дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинене повторно щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 153 КК України, а саме вчинення насильницьких дій сексуального характеру щодо неповнолітньої особи, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152, 154, 155 цього Кодексу, та вчинення таких діянь щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе не визнав та пояснив, що дівчину він не трогав, вона на нього наговорила і хлопця заставили його обмовити. Не заперечує, що в нього вдома були карти з порнографічними зображеннями. Дочці ОСОБА_12 показував одну карту, питав, чи хоче вона бути такою, під впливом наркотиків. Жінка у нього була легковажна. Почалась війна. ОСОБА_12 приїхала з інтернату зі злістю, що він не приїхав до неї на день народження, і що вона йому таке зробить, що він свій день народження запам`ятає на все життя. Оце вона йому і зробила. Вона всім розказала, що він винний. Діти нічого не знали, а його зробили винним. Він і сам ріс в інтернаті. Закінчив школу і пішов на свій хліб. Воші у дочки були. Щодо ОСОБА_12 жодних сексуальних злочинів не вчиняв. Згоду на передачу дітей патронатному вихователю надавав. Законного представника до передачі їй дітей не знав. Діти казали, що у патронатного вихователя їм сподобалось. Дітей передавали патронатним вихователям, бо в нього було безвихідне становище, на роботу не приймали пенсіонера глухого. Дітей у Городянському ліцеї відвідував 2-3 рази. Христину відвідував один раз протягом останніх двох років. До ОСОБА_12 він ставився як до рідної. Зі свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 конфліктів у нього не було. Христина з ОСОБА_15 бігали до свідка ОСОБА_13 , одного разу ОСОБА_12 просилася туди, він говорив, що туди вона піде тільки з ОСОБА_15 , на його питання, що вони там будуть робити, говорила, що буде дрова складати, за що він обіцяв дати їй телефон, і що вона телефон відпрацювала (показавши характерний оральний жест). Він завжди казав, щоб в диван ніхто не ліз, а карти лежали в дивані. Він заставав ОСОБА_12 з картами разів два. Карти придбав у поїзді з дружиною під час поїздки до ОСОБА_16 , коли були молоді. Чому не викинув карти, коли їх знаходили діти, пояснити не може. Під час записів його розмов у камері СІЗО йому погрожували, щоб він казав так як треба, інакше його вб`ють. Те, що він розказував у камері - не правда. Йому погрожували, що він має казати так, як там написано. Коли він потрапив у СІЗО, з ним були папери, що йому давав слідчий. Співкамерники знали за що його затримали, вони ці документи читали, примушували відповідати на питання. Часто його викликали і допитували, там де не було камер, примушували говорити те, що написано. З цього приводу нікуди не звертався, боявся за своє життя. Після смерті матері дітей у 2014 році, він займався вихованням дочки. На «жіночі» теми дочка з ним не спілкувалась, хоча про те, що бувають місячні, попереджав. Медициною підтверджено, що дочку він не чіпав. Один раз вона робила йому масаж і до нього з пропозиціями сексуального характеру не зверталась. Вона приходила до нього дивитися телевізор, він тікав від неї на її ліжко. Він водив ОСОБА_12 до гінеколога, щоб перевірити, дівчина вона чи не дівчина. Він і сам дивився і перевіряв, є у Христини пліва чи ні, це було у 16 років. Дивися і у інших свої дочок. В СІЗО йому виписували «вітаміни», тобто стусанів надавали, і з цього приводу він ні до кого не звертався, бо йому б добавили. З 2017 року він не вживає алкоголь, міг випити на Різдво або на Паску.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини і заперечення ним викладених у обвинувальному акті обставин, суд дійшов висновку, що його вина у вчиненні інкримінованих органом досудового слідства злочинів з достатньою повнотою підтверджена наданими суду доказами.

Згідно з протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 14.06.2022, відеозаписом цієї слідчої дії на флеш-накопичувачі «MIbrand microSD 16 Gb», та протоколом огляду речей, а саме флеш-накопичувача «MIbrand microSD 16 Gb від 31.08.2022, який містить стенограму вказаного допиту, потерпіла надала свідчення про те, що її батько - обвинувачений ОСОБА_6 , бив її з трирічного віку, і не тільки її, з 14 років трогав її за груди, лазив у штани, часто торкався зовнішніх статевих органів, а також казав їй засовувати руку йому в штани і робити масаж статевого органу. Чіплявся до неї, коли приходив з роботи п`яним. Про те, що батько з нею таке робить, знав молодший брат. Коли вона відмовлялась робити йому «масаж», він її бив, кричав, що поб`є, і їй доводилось це робити. У те літо, коли їй виповнилось 16 років, батько заставляв її брати його статевий орган до рота, виділення заставляв ковтати. Після її дня народження у 2022 році, коли вона повернулась з інтернату додому, батько говорив їй лягати біля нього, а потім «приставав», торкався її статевих органів, що відбувалось майже кожен день. Тряпку зі своїми виділеннями батько спалив. Останні події були першого числа, напередодні того, як вони перейшли жити до опікуна, у той день батько їх до опікуна не пустив. Цього разу він заставляв її робити йому «масаж», який вона робила, бо він вдарив її по голові і тримав її за руку, він її лизав і чіпав і лапав. Самим страшним в діях батька було для неї вступати з батьком в орогенітальний контакт (а.с.132-135, 136-149, т.1).

Згідно з протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 15.06.2022, відеозаписом цієї слідчої дії на флеш-накопичувачі «MIbrand microSD 16 Gb», та протоколом огляду речей, а саме флеш-накопичувача «MIbrand microSD 16 Gb від 25.08.2022, який містить стенограму вказаного допиту, потерпіла надала свідчення про те, що на літніх канікулах минулого року батько торкався її грудей та геніталій та говорив їй масажувати його статевий орган, робив це і п`яним і тверезим. Коли вона відмовлялась це робити, він її бив. Був випадок, коли він її вдарив, примушуючи проковтнути сіменну рідину. Розповісти про це братам вона боялась. Батько казав, що якщо вона комусь розповість, він розіб`є їй голову або вб`є. Цього літа і минулого батько торкався ротом її геніталій. Також батько вводив пальці їй у піхву Розповіла вона про це своєму другові Стасу, але вже цього року (а.с. 150-152, 153-172, т.1).

Згідно з протоколом додаткового допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 від 30.06.2022, відеозаписом цієї слідчої дії на флеш-накопичувачі «MIbrand microSD 16 Gb», та протоколом огляду речей, а саме флеш-накопичувача «MIbrand microSD 16 Gb від 15.08.2022, який містить стенограму вказаного допиту, потерпіла надала свідчення про те, що минулого літа її батько ОСОБА_6 пив горілку майже кожного дня, старший брат ОСОБА_17 сидів вдома. Вранці другого дня, коли вони приїхали з інтернату (02 червня), а брати спали, у неї був орогенітальний контакт з батьком, і так було майже кожен день, коли брати уходили, за це вона хотіла батька вбити. Карти з картинками батько показував їй з 14 років, купив їх, коли вони з ОСОБА_15 ще не народились. Картинки показував, щоб вона робила йому так, як там зображено. Потім вона карти заховала під диван. Брат ОСОБА_17 їх знайшов і поклав до тумбочки. Карти батько показував їй часто. Коли вони приїздили до батька на канікулах у жовтні, він також чіплявся до неї. Він казав, що вона йому не рідна і він може робити все, що захоче. Пам`ятає випадок, взимку, коли вона спала сама в кімнаті, батько прийшов вранці п`яний, ліг на кровать і приставав, вона йому робила те, що і завжди, ротом і руками. Про статевий зв`язок чоловіка і жінки він їй показував на картах, однак такого робити не пропонував. Коли вона відмовлялась виконувати вимоги батька, він її бив в голову, в руки, ноги, куди бачив, туди і бив, до крові, яка йшла з носа, з губи, на питання братів вона відповідала, що впала. Ігнату сказала правду, він батька побив. Коли вони приїхали до батька під час війни, наступного ранку батько почав її будити, і було те саме. В той день він казав робити, бо розіб`є губу або обличчя. Ярослав це бачив, однак прикинувся, що спить і нікому про це не розкаже. Напередодні того дня, як вони перейшли жити до опікуна (01 червня) тричі батько заставляв робити йому «масаж». Батько їй казав, що коли вона виросте, закінчить школу і училище, він на ній жениться (а.с. 173-174 т.1, а.с. 110-129, т.2 ).

Згідно з протоколами допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 14.06.2022, 16.06.2022, 21.07.2022, відеозаписами цієї слідчої дії на флеш-накопичувачах «MIbrand microSD 16 Gb», та протоколами огляду речей, а саме флеш-накопичувачів «MIbrand microSD 16 Gb від 18.08.2022, 22.08.2022, який містить стенограму вказаного допиту, свідок надав відомості про те, що він ОСОБА_18 проживає разом з батьком, сестрою та братом, до батька вони з сестрою приїздили на канікули. На канікулах минулого літа він бачив, що батько чіплявся до його сестри ОСОБА_12 , торкався за її груди та залазив їй у штани. Ще він чув, що ОСОБА_12 відбивається від батька та каже, щоб він не ліз куди не треба. Ці дії відбувалися не раз. Він бачив, що таке відбувалось не раз минулим літом та в періоди, коли вони приїхали жити до батька під час війни, а саме у квітні. У січні 2022 року він бачив, як в кімнату, де милася ОСОБА_12 , зайшов батько, і між ними була якась розмова, наче лайка, але суті він не чув. Між ними щось відбувалось деякий час. Несподівано додому прийшов його брат ОСОБА_17 , увійшов до кімнати, де був батько з ОСОБА_12 , почав лаятися та витяг батька силою у сусідню кімнату і вдарив кілька разів. Пам`ятає, що ОСОБА_17 запитував у батька, навіщо той поліз до Христини. Вже після війни, коли вони повернулись з навчання, в один із днів батько лежав на дивані, дивився телевізор. В цей час в кімнату увійшла ОСОБА_12 і лягла біля батька. Батько ліг обличчям до ОСОБА_12 , почав чіпати її руками за різні частини тіла, а потім ліз пальцями у труси, у анальний отвір та жіночі статеві органи. Христина чинила супротив, але батько продовжував, поки ОСОБА_12 його не вдарила та не пішла з дивану. Цього ж дня ОСОБА_12 скаржилась йому на вулиці, що батько «озабочений», хоче вступити з нею у статевий зв`язок. Він не знав, що їй відповісти. Про те, що батько у них «озабочений» ОСОБА_12 розповідала у Городнянському ліцеї, один з учнів підходив до нього і питав, так це чи ні. Він часто не буває вдома, ОСОБА_12 може йому чогось не розповідати, бо боїться батька. Інших фактів чіпляння батька до ОСОБА_12 він не бачив. Христина часто залишалась з батьком вдома, чи бив він її, йому невідомо. Коли ОСОБА_12 виповнилось 14 років, влітку, він прокинувся вночі від того , що батько будив ОСОБА_12 , кричав «вставай», вимагав задовольнити його орально. Христина цю вимогу виконала, потім сиділа, плакала і пішла спати. Він запам`ятав час: 3 година ночі, бо у нього над головою годинник. Це був перший такий випадок. Батько показував ОСОБА_12 карти з голими «бабами» із чотирьох колод, які були у батька давно. Це було у 2020 році, перед Новим роком. Ситуація з картами була один раз. Батько заставляв ОСОБА_12 дивитись ці карти (а.с. 196-207 т. 1, а.с. 132-136, 137-144 т.2, а. с. 211-227 т.2 ).

Законний представник потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_8 в судовому засідання пояснила, що в серпні 2020 року ОСОБА_11 і ОСОБА_15 жили в неї біля трьох тижнів. Їх передала їй служба в справах дітей, тому що вона патронатний вихователь. Вже тоді була така ситуація, що ОСОБА_12 плакала, і не хотіла їхати до батька. 02.06.2022 вона чекала на цих дітей, знала що вони з вошами, що їх треба мити, обробляти. Її ОСОБА_19 попередила, що вони мають батька і сестру і можуть їх навідувати. Вона з ними домовилась, що вони гуляють тільки до 22 години. 08.06.2022 вдень вони були у неї вдома, потім поїхали до ОСОБА_20 . У цей час до неї з`явився ОСОБА_21 , якого вона раніше не знала, почав питати, де діти, вимагав, щоб діти були прямо зараз, чого вони мають тут ночувати, мають ночувати вдома. Вона закрила двері і сказала, що зараз зателефонує в поліцію. Після чого вона зателефонувала начальнику Служби. ОСОБА_21 на цей момент вже пішов. Вони поїхали до ОСОБА_20 . Дітей у дворі не було. Потім ОСОБА_22 їх покликав, сказав їм виходити, що це не батько. Вони боялися батька. На виході з двору ОСОБА_22 сказав, що він хоче щось їм сказати, на вулиці сказав, що не знає, що з цим робити, що ОСОБА_12 йому проговорилась, що батько до неї чіпляється і «лапає». Вона поїхала додому, дочекалась, поки повернеться ОСОБА_12 . Наодинці стала розпитувати ОСОБА_12 , чого вона не хоче додому, чому боїться батька. ОСОБА_12 почала плакати та розповіла, що батько з нею робив. ОСОБА_15 , зі слів ОСОБА_12 , бачив це кілька разів. ОСОБА_15 дуже небагатослівний, однак і він підтвердив, що декілька раз він бачив що батько ліз до Христини у штани, лягав біля неї, заходив, коли вона милась, і це було не один раз. Коли він чув, що там щось відбувається, прикидався, що спить. Зі слів Христини сексуальне насильство тривало з 14 років, хоча щодо віку вона погано орієнтується. Вона казала, що це було часто, коли кожен день, коли через день, коли через два. Вона розповідала їй, що обвинувачений пальці засовував їй в статеві органи та анально, робила йому мінет, язиком торкався її статевих органів. З її слів батько давав їй ляпаси, казав «давай роби, бо получиш». Вона неодноразово казала, що він її примушував. Батько також бив її і ОСОБА_15 , бив по ногам і палкою, куди попало, однак, вона не може сказати, що побиття було пов`язане з сексуальним насильством. При допитах ОСОБА_12 вона була присутня. Проблемою було, щоб вона запам`ятала дату свого народження і адресу. Що стосується обставин справи, вона ОСОБА_12 неодноразово говорила, щоб вона не боялась і не соромилась розповідати, що таке буває, і ті люди, що будуть її допитувати, чули таке неодноразово. На одинці з нею ОСОБА_12 може говорити без зупинки, коли нічого не боїться, а потім повторити ці події по іншому, їй треба нагадувати, що раніше вона говорила інше. Про карти вона почула від ОСОБА_12 на допиті, потім розпитала вдома, ОСОБА_12 сказала, що карти були, батько їх їй показував і говорив, «вчися, виростеш будеш так робити». Після того, як батька було затримано, поведінка ОСОБА_12 не змінилась, вона його боялась і хотіла, щоб все скоріше закінчилось. Христині у вересні дали групу через розумову відсталість. Вона не знає всіх букв, не розуміється по годиннику, рахує до десяти на пальцях, не знає місяців і днів тижня. ОСОБА_23 розумніший від ОСОБА_12 , більш самостійний, належно поводиться у побуті, однак дитина чи залякана, чи забита, на питання може відповісти з третього разу. На допитах без неї та психолога ОСОБА_12 та ОСОБА_15 не залишались. Коли ОСОБА_12 було сказано, що їх запрошують у суд, в неї була істерика, вона у шльопанцях бігала взимку по вулиці і кричала, що її не знайдуть. ОСОБА_15 також не бажав йти до суду, говорив, що не піде до суду ні за яких обставин. Христина при першому допиті у присутності чоловіка взагалі відмовилась щось говорити. Вона вважає допит ОСОБА_12 в суді неможливим.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що працює начальником Служби у справах дітей виконавчого комітету селищної ради з жовтня 2021 року. Від лютого 2021 на обліку перебувала ОСОБА_11 , як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Загалом ОСОБА_11 перебувала на обліку з 2020 року, до реорганізації громади. За заявою матері, а далі батька, ця дитина перебувала в інтернатному закладі у м. Городня. У жовтні 2021 вона поїхала за місцем проживання ОСОБА_21 на обстеження, подивитись на можливість повернення ОСОБА_12 додому на період осінніх канікул. Рішення було позитивне. Однак після канікул діти були повернуті до інтернату. 28 березня 2022 року, під час повномасштабних бойових дій, ОСОБА_12 та її брат ОСОБА_15 були повернені в Куликівку, 29.03.2022 передані батьку. 30.03.2022 вони поїхали в цю сім`ю, до хати їх не пустили, бо діти відпочивали. Вони передали продукти, які зібрали за свої кошти. У цієї сім`ї було вкрай важке матеріальне становище, тому вони намагалися їм допомагати, залучили волонтерів. На початку травня сім`ю відвідала ОСОБА_25 головний спеціаліст, яка повідомила, що коли черговий раз привезла гуманітарну допомогу, ОСОБА_12 мала недоглянутий вигляд, у них буквально не було чого їсти. 17 травня 2022 року вона поїхала туди особисто, і вони вирішили винести питання про влаштування дітей у сім`ю патронатного вихователя. ОСОБА_6 підписав заяву про влаштування дітей у сім`ю патронатного вихователя. 31 травня 2022 року відбувся виконком. З 01 червня 2022 року дітей передали патронатному вихователю. Коли дітей передавали, волосся у Христини було коротко підстрижене, була підозра на педикульоз, яка підтвердилась. Діти були занедбані, мали пройти медкомісію. Патронатний вихователь повідомила, що є якийсь ОСОБА_22 , до якого діти їздять. ОСОБА_12 і ОСОБА_15 повідомили про те, що ОСОБА_22 одинокий чоловік, який має 9 дітей. 08 червня 2022 року їй зателефонувала патронатний вихователь і повідомила, що до неї явився ОСОБА_21 і став вимагати, щоб діти ночували вдома, влаштував скандал. Біля 8 години вечора вони поїхали до нього додому. ОСОБА_21 до патронатного вихователя ставився агресивно. Говорив, що діти мають працювати вдома на городі, допомогати йому і ночувати вдома. Діти були у ОСОБА_20 . ОСОБА_26 повів їх до цього ОСОБА_20 . Дітей не було видно. На її питання ОСОБА_22 сказав, що діти думали, що приїхав батько, і поховались у будинок. Коли діти побачили її, вийшли з будинку. Там був ще один хлопчик з інтернату. ОСОБА_22 пояснював, що діти допомагають йому по господарству, за що він іноді давав їм гроші, коли просять, а так дітей підгодовує, бо діти постійно голодні. Вона все ж наполягала на тому, щоб ОСОБА_13 розповів, що у нього роблять діти, зокрема ОСОБА_12 . Станіслав покликав її на вулицю та розповів, що ОСОБА_12 дуже боїться батька, і вона повідомила йому про сексуальне розбещення, що він торкається інтимних місць, заставляє поруч лягати спати, що ОСОБА_12 намагається не залишатися вдома. Дітей забрали до патронатного вихователя. На її прохання патронатний вихователь розпитала ОСОБА_12 , яка частково підтвердила те, що розповів ОСОБА_13 . Христина дівчина скритна, замкнута, наче залякана. Наступного дня, 09 червня 2022 року, вона повідомила про це керівництву, повідомили поліцію з метою перевірки можливого сексуального насильства щодо дитини. Підозр щодо ОСОБА_20 у неї не виникло, однак якби вона його не розпитала, про ці події так ніхто б і не дізнався. На даний час ОСОБА_21 позбавлений батьківських прав. Христина реченнями говорити не може, не може викласти свою думку, має малий словниковий запас, на питання відповідає «так» чи «ні». В інтернаті ОСОБА_12 проживала сама, не мала подруг, з хлопцями також не спілкувалась - зі слів працівників інтернату. ОСОБА_23 також перебував в інтернаті, бо дуже погано говорив. Уточнила, що ОСОБА_22 їй сказав, що батько ОСОБА_12 торкається інтимних зон Христини, заставляє торкатися його інтимних зон і лягати з ним спати та казав ОСОБА_12 , що вона не його дочка.

Свідок ОСОБА_27 в суді пояснив, що обвинуваченого бачив кілька разів, ніяких стосунків не мав. В травні квітні 2022 року до нього стали приходити сестра і брат його знайомого ОСОБА_17 - ОСОБА_12 і ОСОБА_15 . З ОСОБА_17 знайомий біля одного року, познайомились на роботі, ОСОБА_17 йому допомагав по господарству. Він проживає сам близько 9 років. Спиртного він не вживає тривалий час. Був випадок, коли ОСОБА_12 зібралась йти додому, потім дійшла до хвіртки і сказала, що додому не піде, бо батько до неї домагається, коли вона миється, він заходить в кімнату. На наступний день приїхала соціальна служба. Він їм сказав, що дитина боїться йти додому, жінка з жінкою може поговорити і з`ясувати, що відбувається. ОСОБА_12 до нього приходила близько 4 разів. До роботи у себе вдома він ОСОБА_15 і ОСОБА_12 ніколи не залучав. На прохання ОСОБА_12 він давав їй телефон у користування, на той час вона вже вдома не жила. Сам на сам з ОСОБА_12 він ніколи не був.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснила, що вона фахівець з соціальної роботи, психолог Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. З ОСОБА_12 вони вперше познайомились у 2020 році. Христина специфічна дитина, до якої треба особливий підхід. Вона надавала психологічний супровід при проведенні допитів і судово-медичної експертизи. На першому допиті, коли слідчим був чоловік, ОСОБА_12 взагалі відмовилась говорити. Ця дитина не розуміє багатьох слів, путає числа і дати, вона може тільки пояснити, що було темно, холодно, тощо, і не зазначає дат і часу. Про факти сексуально насильства вона з ОСОБА_12 особисто не розмовляла. На допитах ОСОБА_12 давала свідчення про факти сексуального насильства, розповідала, що батько заставляв робити йому масаж. Було видно, що дитина постраждала від сексуального насильства, під час допитів вона ламала нігтики, пітніла. Христина майже не вміє читати, і не могла десь побачити те, про що давала свідчення. Коли вони приїхали обстежувати матеріально-побутові умови родини ОСОБА_21 , в липні 2020 року, коли надійшло повідомлення, що там антисанітарія, їсти не було чого, на щоці у Христини була червона пляма, вона сказала, що нічого не трапилось, потім сказала, що батько «случайно попав». Під час допитів дитина дати не називала, путалась, прив`язка була до якихось значимих подій, допити були неодноразові. Дитина під час допитів плакала, їй було соромно про це говорити. Вона при допитах намагалась допомогти ОСОБА_12 , зверталась до неї більш простими словами і зрозумілими їй словами.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснив, що стосунки з батьком у нього не дуже добрі. Жили з батьком разом, він, ОСОБА_12 і ОСОБА_15 . Мати померла у 2014 році. З батьком мав конфлікти через те, що він пропивав отримувані на дітей гроші, не хотів працювати на городі, не приїхав на його випускний, та з інших причин. Він пам`ятає, коли ОСОБА_12 милась, батько до неї заходив, коли переодягалась також заходив, вони про щось пошепки говорили, це було у 2021 році. Що вони там робили, він не бачив. Був випадок, коли батько казав, щоб ОСОБА_12 при переодяганні його не соромилась, бо він же батько. Він помічав, що батько з ОСОБА_12 шуткував, вони могли спати в одному ліжку, бо в кімнаті ОСОБА_12 не було телевізора, що вони там робили вночі, йому невідомо. Було таке, що батько бив ОСОБА_15 , ОСОБА_12 . Алкоголь батько вживав на свята, коли він тверезий, то нормальний, коли вип`є багато себе не контролює. До ОСОБА_12 батько ставився як до рідної дитини. Коли ОСОБА_12 не слухала його, він її бив. Про те, що батько домагався ОСОБА_12 , він не знав. Він, ОСОБА_15 і ОСОБА_12 навчалися в Городні, іноді батько їх навідував. Залицянь з боку батька до ОСОБА_12 він не помічав, іноді він її обіймав, жалів. У більшості випадків він її бив, коли вона його не слухалась, відмовлялась мити посуд, тощо. Карти порнографічні в них вдома були, карти були батькові, 4 колоди. Вони були заховані у ящичку в пакеті замотані. Батько йому їх показував, коли він закінчив училище і пішов на роботу. Брат і сестра брали карти, дивилися. На його питання ОСОБА_12 говорила, що брала карти, бо їй було цікаво. Станіслав йому знайомий. Він також до нього їздить. У нього він п`є каву, розмовляють. Брат і сестра у нього бували. ОСОБА_12 та ОСОБА_15 могли їздити до ОСОБА_20 без нього. У ОСОБА_13 вони могли дивитися телевізор, пили каву, чай. Коли батька затримали, він питав ОСОБА_12 про те, що сталось. Вона сказала, що не хоче про це говорити. Про те, що батько її домагався, вона сказала йому ще до затримання батька. Він ОСОБА_12 повірив. Щоб ОСОБА_12 залицялась до батька, він не бачив, однак бачив як вона лягала до нього в ліжко, вони дивились телевізор. Батька він не боявся. ОСОБА_15 також ображався на батька, ОСОБА_12 батька недолюблювала. Щоб батько торкався грудей ОСОБА_12 , він не бачив, сідниць торкався. У свідченнях він путається, бо міг щось забути, або йому було нецікаво. Він більшість часу не був вдома, тому мало що бачив. Він не чув, щоб ОСОБА_12 просила батька допомогти помитись.

Свідок ОСОБА_30 в суді пояснив, що він приїхав до ОСОБА_31 . Вони сиділи, грали в карти, каву пили. Наступала комендантська година. Треба їхати додому, ОСОБА_12 сказала, що додому не хоче. Вона сказала, що батько її торкався, за сідниці, за груди. Казала, що батька боїться. Більше нічого такого він не знає. Він дружить з ОСОБА_32 .

Згідно з паспортом громадянина України та свідоцтвом про народження, ОСОБА_11 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько - ОСОБА_6 (а.с.175,176, т.1).

Згідно з довідкою від 15.06.2022 № 01-20/153 ОСОБА_11 з 04.09.2018 навчалась у Комунальному закладі «Городнянський ліцей» Чернігівської обласної ради, відрахована 03.06.2022 у зв`язку з закінченням навчання (а.с. 185, т.1).

За даними Центру соціальних служб Куликівської селищної ради ОСОБА_11 та ОСОБА_23 на час канікул та під час запровадження карантину через поширення хвороби COVID 19 повертались в родину батька із закладу інституційного догляду (а.с. 190 т.1)

Згідно з рішенням Куликівської селищної ради від 31.05.2022 № 44, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовані з 01.06.2022 в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_8 (а.с.186, т.1).

Згідно з довідкою від 30.06.2022 № 01-20/168, про періоди перебування ОСОБА_11 поза межами навчального закладу, адміністрація комунального закладу «Городнянський ліцей» Чернігівської обласної ради повідомила таке: в період з 01.06.2021 року по 31.08.2021 року (дозвіл служби у справах дітей Куликівської селищної ради від 25.05.2021 року № 12-23/50); в період з 18.10.2021 року по 27.10.2021 року (дозвіл служби у справах дітей Куликівської селищної ради від 18.10.2021 року№ 12-27/143); в період з 21.12.2021 року по 09.01.2022 року (дозвіл служби у справах дітей Куликівської селищної ради від 21.12.2021 року № 12-27/218); в період з 29.03.2022 року і до закінчення воєнного стану в Україні (дозвіл служби у справах дітей Куликівської селищної ради від 28.03.2022 року № 12-27/53) (а.с. 195, т.1).

Згідно з протоколом обшуку та відеозаписом цієї слідчої дії від 30.06.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності ОСОБА_29 , було виявлено та вилучено 185 гральних карт з малюнками порнографічного характеру та чоловічі труси, що зі слів ОСОБА_29 належать його батьку ОСОБА_6 ( а.с.213-224, т.1 ). 185 гральних карт запаковано до спецпакету PSP 2154661 та в подальшому визнано речовим доказом (а.с. 226, т.1, а.с. 22, т.3).

В судому засіданні був оглянутий вміст спецпакету PSP 2154661, а саме 185 гральних карт з зображеннями порнографічного характеру.

Згідно з висновком судово-мистецтвознавчої експертизи № 2792/2 від 07.07.2022, проведеної Харківською державною академією дизайну та мистецтва, 179 з 185 гральних карт, наданих на дослідження, містять матеріали порнографічного характеру (а.с.229-232, т.1 ).

За висновком судово-медичного експерта № 162 від 01.07.2022 КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» при проведенні судово-медичної експертизи об`єктивних даних за наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 не виявлено. Об`єктивні дані, які б свідчили про введення статевого члена в ротову порожнину чи задній прохід у підекспертної відсутні. Виявлено порушення анатомічної цілісності дівочої пліви ОСОБА_11 у вигляді розриву пліви до її основи з білуватими краями на 8 годинах умовного циферблата годинника. Висловитись щодо строків пошкодження дівочої пліви не надається можливим через його давність. Приймаючи до уваги дані антропометричного дослідження підекспертної та результати ультразвукового дослідження органів малого тазу, експерт вважає, що на час проведення експертизи та відповідно на момент вчинення кримінального правопорушення потерпіла статевої зрілості не досягла. При проведенні судово-медичної експертизи не виявлено судово-медичних даних, що давали б можливість однозначно підтвердити чи заперечити факт статевого життя підекспертної (а.с. 234-237, т. 1).

Згідно з висновком експерта № 203 від 07.07.2022 (додатковим до висновку експерта № 162 від 15.06.2022-01.07.2022) виявлене порушення анатомічної цілісності дівочої пліви ОСОБА_11 у вигляді розриву пліви до її основи з білуватими краями на 8 годинах умовного циферблата годинника спричинене дією тупого, твердого предмету, в тому числі внаслідок введення пальця (пальців) руки у піхву потерпілої. Висловитись щодо проміжку часу утворення наявного у ОСОБА_11 порушення анатомічної цілісності дівочої пліви, за отриманими в ході проведення первинної судово-медичної експертизи медико-морфологічними даними не надається можливим через давність (а.с. 241-244, т. 1).

Згідно з висновком комплексного судово-психіатричного, судово-психологічного дослідження № 190/204 від 21.07.2022 Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» Чернігівська філія СПЕ, у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 мають місце ознаки легкої розумової відсталості, але вона здатна на своєму віковому рівні в цілому правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження, давати про них правильні свідчення. Неповнолітня потерпіла в силу свого віку, рівня розвитку могла правильно розуміти характер і значення вчинених відносно неї протиправних дій. Патологічної схильності до фантазування у потерпілої ОСОБА_11 на період обстеження не виявлено. Індивідуально-психологічні особливості потерпілої ОСОБА_11 окреслені рамками інтелектуальної недостатності. Розвиток потерпілої ОСОБА_11 відповідає інтелектуально - мнестичній недостатності (інтелектуального дефекту). У дослідницькій частині зазначеного висновку вказано, що підекспертна не змогла назвати пори року, в цілому їх кількість, не змогла відповісти на питання про поточну дату, та який зараз місяць. Не вміє читати, навики письма не сформовані. Під час нинішнього комплексного судового психолого-психіатричного дослідження у підекспертної виявлено ознаки затримки у фізичному розвитку в поєднанні з пошкодженнями та недостатньо розвиненими функціями мови, порушення зорово-просторових навичок, вкрай низькими показниками пам`яті та уваги, грубими пробілами в запасі загальних та шкільних знань, нестійкістю уваги, низькою психічною працездатністю, близьким до конкретного и мисленням, значною недостатність критики (а.с. 247-253 т.1)

За висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19-22/19096-БД Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 30.08.2022 обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ймовірність даної події складає 99,99999% (а.с. 8-19, т.2).

За висновком судово-психіатричного експерта ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» Чернігівська філія СПЕ № 188 від 12.07.2022, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в періоди часу, до яких відносяться кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється, та на теперішній час, здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час, здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. На теперішній час ознак психічного захворювання та тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявлено, застосування примусових заходів медичного характеру не показане (а.с. 45-49, т.2).

За висновком судово-психіатричного експерта ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» Чернігівська філія СПЕ № 189 від 12.07.2022, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час не виявлено ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю чи наркотичних речовин з синдромом залежності, тому відповідне лікування йому не показане (а.с. 52-55, т.2).

Ухвалою слідчого судді Чернігівського апеляційного суду від 16.06.2022 за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, був наданий дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю особи, а саме втручання у приватне спілкування в місцях тимчасового перебування ОСОБА_6 , на строк 60 діб з моменту винесення ухвали (а.с. 60-61, т.2).

Згідно з протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 18.08.2022, аудіозаписом на оптичному носії DVD R , інв. № 3т від 16.06.2022, DVD R , інв. № 44 від 18.08.2022, протоколами огляду речей, а саме DVD R диску, інв. № 3т від 16.06.2022, DVD R , інв. № 44 від 18.08.2022, який містить стенограму аудіозаписів, безпосередньо досліджених судом, ОСОБА_6 у місцях попереднього ув`язнення розповідав залученій особі, що цілував статеві органи своєї неповнолітньої дочки за її згодою, демонстрував їй свій статевий орган, були карти з голими людьми, які вона дивилась сама, він питав, чи подобається їй те, що зображено; інколи вона погоджувалась брати його статевий орган в рот. Тривало це біля двох років, однак він її не насилував. У іншій розмові ОСОБА_21 говорив, що вперше розбещував свою дочку, коли їй було 14 чи 15 років. Карти з порнографічними зображеннями були у двох колодах, одну придбала його дружина, другу він. Христина, цікавилась, що там таке, а він питав, чи подобається їй те, що там зображено, однак такого, як зображено на картах, вони не робили. Кількість сексуальних контактів називав 4-7 разів, перший раз - коли дочці було 14 років. У наступні дні на питання про статеві контакти з дочкою ОСОБА_21 говорив, що не пам`ятає, що було, та розповідав, що дочка робила йому «масаж» з власної ініціативи, а він її гладив і цілував за її згодою (а.с.64-73, т. 2, а.с. 228-245, т.2, а.с. 77, т.3 ).

Оцінюючи наведені докази відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що суду надані належні, допустимі та достовірні докази, які в своїй сукупності та взаємозв`язку достатні для прийняття процесуального рішення.

Сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння чи пояснення подій, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані злочини були вчинені і обвинувачений є винним у вчиненні цих злочинів.

З питання допустимості протоколів допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , неповнолітнього свідка ОСОБА_18 та відеозаписів цих слідчих дій як доказів, у зв`язку з посиланням сторони захисту на порушення принципу безпосередності допиту потерпілих та свідків у судовому засіданні та порушення права обвинуваченого на справедливий суд, яке полягає у позбавленні його можливості допитати потерпілу та свідка обвинувачення, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

У статті 10 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що держава здійснює захист дитини від усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, експлуатації, включаючи сексуальне насильство в тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.

Процедура опитування дитини регламентується ст. 35 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства: 1. Кожна Сторона вживає необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення: а) проведення опитувань дитини без необґрунтованої затримки, відразу після повідомлення фактів компетентним органам; б) проведення опитувань дитини, якщо це необхідно, у спеціально обладнаному та прилаштованому для цих цілей приміщенні; в) проведення опитувань дитини особою, спеціально підготовленою для цих цілей; г) проведення всіх опитувань дитини одними й тими самими особами, якщо це можливо та де це доцільно; д) якомога меншої кількості опитувань і настільки, наскільки це є вкрай необхідним для цілей кримінального провадження; е) можливості супроводження дитини її законним представником або, де це доцільно, дорослим, якого вона сама вибирає, якщо стосовно цієї особи не буде винесено мотивованого рішення про інше. 2. Кожна Сторона вживає необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення можливості запису на відеоплівку опитування жертви або, де це доцільно, свідка дитини та прийняття таких відеосвідчень як доказу в суді згідно з нормами її національного законодавства.

З прийняттям відеосвідчень у справах про сексуальне насильство щодо неповнолітніх як допустимих доказів погодився і Верховний Суд, розглядаючи справу № 369/1044/19 , провадження № 51-2732км21, у якій особа обвинувачувалась у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, Постанова від 23.11.2021, та справу № 200/12044/18 , провадження № 51-1529ск22, у якій особа обвинувачувалась у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України, Ухвала від 03.06.2022.

Таким чином, прийняття судом зазначених протоколів як допустимих доказів узгоджується з нормами міжнародного права та усталеною судовою практикою.

Неможливість допиту в суді неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , у тому числі з іншої кімнати, з використанням відеоконференції, чи за відсутності обвинуваченого в залі суду, пояснюється їх індивідуальними особливостями (дивитись характеристику з КЗ «Городнянський ліцей», довідку від 21.06.2022 про звернення до дитячого лікаря-психіатра, довідку від 14.11.2022 про діагностування у ОСОБА_11 панічних атак а.с. 177, 179, т. 1, а.с. 23, т.3), скритністю, відчуттям сорому, тією обставиною, що учасники судового розгляду та склад суду не належить до кола їх близьких осіб, яким вони довіряють та можуть повідомити їм інтимні подробиці, суд також не має в своєму розпорядженні спеціально обладнаних та прилаштованих для цих цілей приміщення. Законний представник неповнолітньої потерпілої та свідка вказувала на те, що діти бояться ОСОБА_6 і не хочуть контактувати з ним у будь-який спосіб. Підстави для неявки цих двох осіб, які свідчили на користь обвинувачення, суд вважає достатніми.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що свідчення ОСОБА_11 та ОСОБА_18 не є єдиними та вирішальними підставами для висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому діянь. Сторона захисту при демонстрації відеозаписів свідчень вказаних осіб мала можливість висловити свої аргументи та факти на спростування наданих свідчень.

Щодо допустимості доказів, отриманих у результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій суд дійшов висновку, що втручання у приватне спілкування обвинуваченого було виправданим з огляду на тяжкість злочинів, у вчинені яких він підозрювався, скоєння злочинів в умовах неочевидності, відсутності речових доказів з об`єктивних причин, з огляду на коло свідків, якими є його рідні діти, які мали право відмовитися від давання показань, та з метою захисту прав неповнолітньої потерпілої, права якої з огляду на вади розумового розвитку та віку не могли бути захищеним в інший спосіб. При цьому результати НС(Р)Д були відкриті стороні захисту, тимчасове обмеження конституційного права санкціоноване судом, дотримано процесуальної форми фіксації отриманих доказів, докази збирались належним суб`єктом кримінального процесу.

Сторона захисту вимагала визнати недопустимим доказом протокол обшуку від 30.06.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на неповноту відеозапису цієї слідчої дії. Відеозапис обшуку від 30.06.2022, долучений до протоколу на а.с. 225 т.1, з застосуванням наявних в суді технічних засобів не був переглянутий з технічних причини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 107 КПК України прокурором надана резервна копія технічного носія інформації зафіксованої процесуальної дії. При перегляді в судому засіданні відеозапис виявився безперервним, однак неповним, при цьому факт віднайдення і вилучення гральних карт і чоловічих трусів відеозаписом зафіксований.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, що передбачено ч. 1 ст. 87 КПК України.

Суд виходить з того, що доказ має бути поданий суду в належній процесуальній формі при належні фіксації, тобто стосовно протоколу обшуку, - відповідати вимогам ст. 104, 107, 236 КПК України.

Суд дійшов висновку, що протокол протокол обшуку від 30.06.2022, за адресою: АДРЕСА_1 , є допустимим доказом, оскільки не вбачає істотного порушення прав та свобод людини, будь-яких зловживань працівників поліції та фальсифікування доказів. Обшук був зафіксований за допомогою відеозаписувальних технічних засобів, і відеозапис у наданому суду об`ємі дає можливість ідентифікувати місце проведення обшуку, його учасників та вилученні предмети, зокрема карти з зображеннями порнографічного характеру. При огляді речових доказів суд звертав увагу на номер спецпакету (PSP 2154661), зазначеному в протоколі обшуку, він же був наданий суду для огляду та експертній установі. Наявність цих карт саме за місцем проживання обвинуваченого та потерпілої не заперечувалась самим обвинуваченим, та підтверджена свідченнями ОСОБА_29 та ОСОБА_18 , перебіг подій при проведенні обшуку не заперечувався стороною захисту.

Згідно з протоколом обшуку та відеозаписом цієї слідчої дії від 30.06.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності ОСОБА_29 , було виявлено та вилучено чоловічі труси, що зі слів ОСОБА_29 належать його батьку ОСОБА_6 ( а.с.213-225, т.1 ). За висновком судової молекулярно - генетичної експертизи проведеної Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром у МВС України від 09.11.2022, на наданих на дослідження трусах, об`єкт№ 4, виявлено клітини з ядрам, та в об`єктах 1-3, 5 виявлено поодинокі клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки клітин, виявлених на трусах, об`єкт № 4. Генетичні ознаки клітин, виявлених трусах, об`єкт № 4, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_11 , та не збігаються з генетичними ознаками клітин букального епітелію ОСОБА_6 . Походження клітин виявлених в об`єкті 4 від підозрюваного ОСОБА_6 виключається. (а.с. 124-133, т.3). Обвинувачений в судовому засіданні належність йому вказаних трусів заперечував. Обговорюючи доводи сторони захисту, суд враховує, що орган досудового слідства не пред`явив вказаний предмет потерпілій чи обвинуваченому для впізнання до проведення експертизи, біологічних слідів ОСОБА_6 на цьому речовому доказі не виявлено, тому його належність обвинуваченому викликає обґрунтовані сумніви, а вказаний висновок експерта не є доказом вчинення злочинних дій.

З огляду на узгодженість свідчень ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_29 , ОСОБА_8 , ОСОБА_33 , ОСОБА_27 між собою та з висновками судових експертиз і наявних речових доказів, які в своїй сукупності підтверджені результатами негласних слідчих дій, суд дійшов висновку про достовірність цих доказів та вважає за необхідне зазначити, що висновки суду про винуватість ОСОБА_6 та обставини вчинення ним інкримінованих злочинів зроблені на підставі сукупності вказаних доказів та їх взаємозв`язку. Так, зі слів потерпілої, сексуальне насильство щодо неї було систематичним, у тому числі випадки зґвалтування були більш чисельними, ніж зазначено у обвинувальному акті, сам обвинувачений за результатами негласних слідчих дій мав від 4 до 7 сексуальних контактів з дочкою, починаючи з її 14 річного віку, однак сторона обвинувачення, з якою погоджується і суд, звузила часовий проміжок, інкримінувала ОСОБА_6 тільки ті епізоди злочинної діяльності, у тому числі і демонстрацію порнографічних зображень, відомості про які базуються на сукупності доказів, як то свідчення ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_29 , ОСОБА_34 , ОСОБА_27 , узгодженні з відомостями про перебування потерпілої на канікулах та у патронатного вихователя.

Перебіг подій у часі визначений судом також за сукупністю всіх отриманих свідчень, однак, без зазначення конкретних дат, які за обставинами даної справи визначити неможливо.

З приводу навідних запитань учасників допиту неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_35 , на що посилається сторона захисту, вважаючи показання потерпілої та свідка на досудовому слідстві недопустимими доказами, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що потерпіла, яка страждає на розумову відсталість, має право на судовий захист, а обраний слідчим метод її допиту був єдино можливим з огляду на її психічний та психологічний стан.

Суд вважає за необхідне зазначити, що показання ОСОБА_36 , ОСОБА_24 , ОСОБА_37 частково є показаннями з чужих слів, та передають свідчення ОСОБА_11 про неправомірні дії батька. Відповідно до ч. 2 ст. 97 КПК України суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів. За усталеною судовою практикою суд має право визнати неможливим допит особи, якщо вона відсутня під час судового засідання внаслідок смерті або через тяжку фізичну чи психічну хворобу. Водночас показання із чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджуються іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень ч. 2 ст. 97 КПК України. Дійшовши висновку по неможливість допиту в судовому засіданні ОСОБА_11 та ОСОБА_18 з наведених вище підстав, суд вважає за можливе, виходячи з особливостей даного кримінального провадження, визнати показання свідків зі слів ОСОБА_11 та ОСОБА_18 належними доказами, як такі що підтверджуються іншими допустимими доказами.

Суд оцінює як недостовірні свідчення ОСОБА_6 в судовому засіданні та вважає їх способом захисту, оскільки не вбачає підстав у ОСОБА_11 , ОСОБА_29 , ОСОБА_18 для безпідставних звинувачень свого батька у вченні тяжких злочинів. Зокрема, та обставина, що він не приїхав до потерпілої на день народження у березні 2022 року не згадувалась ніким з членів його родини, а свідчення проти нього значно віддалені у часі від цієї події. Згідно з довідкою ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» від 14.12.2022, ОСОБА_6 за час тримання в установі тілесних ушкоджень не отримував, скарг з приводу неправомірних дій з боку персоналу установи чи осіб, які тримаються в установі, не надходило (а.с. 25 т.3), тобто ознак вчинення щодо обвинуваченого тиску, погроз та фізичного насильства з метою отримання від нього необхідних слідству свідчень, колегія суддів не вбачає.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що навіть за наявності у ОСОБА_11 інтелектуального дефекту розумні сумніви у доведеності винуватості ОСОБА_6 відсутні, оскільки потерпіла, не визначаючи конкретних дат, соромлячись давати свідчення про сексуальні дії, чітко вказувала на те, що обвинувачений її бив або погрожував побиттям за невиконання його забаганок, що розбещення та сексуальне насильство були вчинені проти її волі.

Кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 301, ч. 2 ст. 156, ч.3 ст. 152, ч.3 ст. 153 КК України суд вважає правильною, оскільки він, маючи трьох дітей, зберігав за місцем проживання зображення порнографічного характеру та розповсюдив їх шлях демонстрації неповнолітній ОСОБА_11 , вчинивши супутньо розпусні дії. Розпусні дії та зґвалтування були вчинені щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, про що обвинувачений був достеменно обізнаний, злочини вчинені батьком щодо дочки, з якою він проживав однією сім`єю та мав обов`язки щодо її виховання та піклування про неї. Насильницькі дії сексуального характеру були пов`язані з вагінальним та оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, так і без проникнення в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи, з погрозами застосування фізичного насильства та насильного утримання, з використанням фізичної та психологічної переваги над потерпілою. Зґвалтування також було вчинене повторно, а насильницькі дії сексуального характеру вчинені особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 152 КК України.

ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується негативно, зафіксовані факти зловживання алкоголем, ніде не працює, конфліктний, вихованням дітей не займається, кошти від пенсії по втраті годувальника на дітей не втрачає.

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (за епізодом ч.2 ст.301 КК України). За відсутності достовірних відомостей про вживання ОСОБА_6 алкогольних напоїв та його перебування у стані алкогольного сп`яніння саме на момент вчинення інкримінованих йому злочинів, суд дійшов висновку, що ця обтяжуюча обставина не встановлена.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд на підставі ст. 65 КК України враховує думку законного представника потерпілої, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України належить до нетяжких, тяжких та особливо тяжких, особу обвинуваченого, раніше не судимого, з негативною характеристикою з місця проживання, який постійного місця роботи не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, в межах санкцій статей кримінального закону, вважаючи можливим виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства,що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання`позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із зайняттям ним певною діяльністю. Таким чином, враховуючи наведене, суд додаткове покарання, визначене ч. 2 ст. 156 КК України, обвинуваченому не застосовує, оскільки вчинення такого злочину ОСОБА_6 не було пов`язане з його посадою або заняттям певною діяльністю.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлений.

ОСОБА_6 був затриманий за підозрою у вчинені злочину 15.06.2022. Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний йому слідчим суддею Новозаводського районного суду м. Чернігова 17.06.2022 зі строком дії до 16.08.2022. Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.08.2022 строк дії цього запобіжного заходу продовжений до 03.10.2022 включно. За підсумками підготовчого судового засідання 29.09.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, з утримання в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» продовжений строком на 60 діб, до 01 грудня 2022 року включно. На підставі ухвал Куликівського районного суду від 29 листопада 2022 року та від 23 січня 2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» продовжений до 23 березня 2023 року включно.

Обговорюючи питання дії запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, з урахуванням думки прокурора та сторони захисту, суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_6 під вартою, оскільки вирок набиратиме законної сили за межами 23 березня 2023 року, з огляду на збереження ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою запобігти спробам останнього переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно нього не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Речовими доказами у кримінальному провадженні визнані 185 гральних карт з малюнками порнографічного характеру, труси чоловічі, та зразки букального епітелію потерпілої ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які не мають матеріальної цінності та відповідно до вимог ст.100 КПК України підлягають знищенню.

Документально підтверджені судові витрати складають 6108,12 грн. на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. З у зв`язку з неприйняттям судом як доказу висновку судової молекулярно - генетичної експертизи проведеної Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром у МВС України від 09.11.2022, витрати на її проведення на ОСОБА_6 не покладаються.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.3 ст. 152 КК України у виді десяти років позбавлення волі,

за ч.3 ст. 153 КК України у виді шести років позбавлення волі.

за ч.2 ст. 156 КК України у виді шести років позбавлення волі.

за ч.2 ст. 301 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, остаточно до відбування призначити ОСОБА_6 покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обраховувати з 15 червня 2022 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи 6108,12 грн.

Речові докази: 185 гральних карт з малюнками порнографічного характеру, труси чоловічі, та зразки букального епітелію потерпілої ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_6 - знищити.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3