Справа № 152/1170/21
Провадження №11-кп/801/1118/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 22.09.2022 про скасування звільнення засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Соснівка Шаргородського району Вінницької області, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,
від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року покарання за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки.

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, засудженого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

До Шаргородського районного суду Вінницької області надійшло подання начальника Жмеринського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_9 про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Подання мотивоване тим, що 27 січня 2022 року на виконання до Жмеринського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області надійшов вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину. Відповідно до статті 76 КК України на час іспитового строку на ОСОБА_7 було покладено такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Відповідно до частини другої статті 76, пункту 5 частини першої статті 91-1 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 також було зобов`язано пройти програму для кривдників.
За час перебування на обліку засуджений ОСОБА_7 порушив вимоги звільнених осіб з випробуванням, а саме пункт 1 частини першої статті 76 КК України, оскільки 5 квітня 2022 року не з`явився у визначений термін для реєстрації. Відповідно до Закону України «Про пробацію», засудженому було винесено письмове попередження. Для з`ясування причин неявки для реєстрації, ОСОБА_7 було викликано до сектору пробації та встановлено, що поважних причин неявки він не має, свою неявку останній пояснив тим, що не було транспорту доїхати до м. Шаргород. За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується добре, бере участь у суспільно корисній праці села, а саме у заготівлі дров для соціальної сфери, проте з моменту винесення вироку та під час відбування іспитового строку систематично притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: постановою судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2021 року, ОСОБА_7 визнано винуватим за частиною другою статті 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 60 годин; постановою по справі про адміністративне правопорушення від 15 квітня 2022 року, ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20 квітня 2022 року, ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.; постановою судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 травня 2022 року, ОСОБА_7 визнано винуватим за частиною першою статті 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.; постановою по справі про адміністративне правопорушення від 24 травня 2022 року, ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

22.09.2022 ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області зазначене подання було задоволено, оскільки під час його розгляду судом було встановлено, що ОСОБА_7 , якого звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік, дійсно допустив одну неявку на реєстрацію до органу пробації без поважних причин 5 квітня 2022 року.
Сама по собі одна така неявка на реєстрацію до органу пробації не могла б свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення. Однак, крім цього факту, за час іспитового строку ОСОБА_7 систематично притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі і за вчинення домашнього насильства. Систематичне притягнення засудженого до адміністративної відповідальності під час дії іспитового строку в поєднанні з неявкою на реєстрацію до органу пробації без поважних причин свідчить про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необхідність скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного вироком суду покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу і закрити провадження по справі, оскільки ОСОБА_7 05.04.2022 не з`явився для реєстрації через відсутність в цей день транспорту, але він телефонував до представника орган пробації та пояснив причину свого неприбуття, а надана довідка від перевізника пасажирів щодо дотримання графіка перевезення водієм автобуса «Рута» не може братись до уваги, так як не було зазначено прізвище водія і він не був допитаний.

Також судом не взято до уваги, що засуджений по місцю проживання своєю поведінкою зарекомендував себе відміно в суспільно корисній роботі, цим саме підтвердив факт намагання стати на шлях виправлення про що підтверджує надана характеристика Шаргородською міською радою Вінницької області.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить залишити без змін ухвалу суду, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання згідно вироку, через допущені ОСОБА_7 порушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просять скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні подання, вислухавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При цьому, основною метою іспитового терміну є виправлення засудженої особи, про що може свідчити процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженої особи та створюють готовність до самокерованої правової слухняної поведінки.

Мотивуючи своє рішення про задоволення подання органу пробації та необхідність скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та його направлення для відбування призначеного вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року покарання за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки, суд першої інстанції послався на досліджені під час судового розгляду письмові докази та встановлені обставини справи.

Зокрема, суд прийняв до уваги, що засуджений ОСОБА_7 01.02.2022 з`явився до органу пробації, де його було ознайомлено з вимогами щодо звільнених від відбування покарання з іспитовим терміном та роз`яснено обов`язки, які на нього покладені судом. Також засудженому ОСОБА_7 під час профілактичної бесіди було роз`яснено вимоги статей 164 та 166 КВК України.

Проте, ОСОБА_7 , якого звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік, не лише допустив одну неявку на реєстрацію до органу пробації без поважних причин 5 квітня 2022 року, але й неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення адмінправопорушень постановами суду від 24.12.2021 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, від 15.04.2022 за ст. 183 КУпАП, від 20.04.2022 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, від 16.05.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від 24.05.2022 за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно зазначив у своєму рішенні, що вказані обставини у своїй сукупності свідчать про небажання засудженого ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, а тому дійшов правильних висновків про те, що існують правові підстави для задоволення подання начальника Жмеринського РС № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Що стосується доводів захисту про поважність причини 5 квітня 2022 року неявки ОСОБА_7 до органу пробації, через відсутність здійснення перевезень пасажирів в цей день, то такі доводи спростовуються листом директора ПАТ «Шаргородське АТП 10528» про здійснення перевезення людей 5 квітня 2022 року по маршруту с. Конатківці до м. Шаргород водієм автобуса ОСОБА_10 , а тому апеляційний суд критично оцінює доводи захисту, так як захистом не надано обґрунтованих доказів на підтвердження своїх тверджень, і дана обставина враховується у сукупності з наведеними в поданні даними про вчинення адмінправопорушень, які не спростовані стороною захисту.

Разом з тим, не може бути підставою для відмови в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання позитивна характеристика надана Шаргородською міською радою Вінницької області за участь у суспільно корисних роботах ОСОБА_7 , враховуючи не постійність його правослухняної поведінки, через вчинення засудженим ОСОБА_7 під час іспитового строку цілого ряду адміністративних правопорушень.

На підставі наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 22.09.2022 щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4