Справа № 635/1258/23
Провадження № 1-в/635/93/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанськ Луганської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, неодружений, не працевлаштований, засуджений за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 05 жовтня 2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 27 грудня 2004 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 105 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 15 червня 2005 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 19 грудня 2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 7 днів; вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 28 листопада 2016 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 24 березня 2017 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 24 березня 2017 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна, зараховано в строк покарання час тримання під вартою з 16 грудня 2016 року до 24 березня 2017 року; на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання час попереднього ув`язнення з 25 березня 2017 року до 25 квітня 2017 року.

Початок строку покарання 24 березня 2017 року. Кінець строку покарання 07 вересня 2023 року.

Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» звернулася до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , визначеного вироком суду на не відбутий строк посилаючись на те, що за період відбування покарання засуджений характеризується позитивно, працевлаштований на виробництві зварювальником цеху №2, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу, стягнень не має, заохочувався дев`ять разів.

Прокурор в судовому засіданні проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 не заперечував, посилаючись на те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд без його участі подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд, заслухавши прокурора, розглянувши заяви представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» та засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 приходить до наступного.

Статтею 81 КК України, зокрема частинами 1 і 2 передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

За змістом вказаного кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Як вбачається з матеріалів справи, з 26 травня 2017 року ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризується позитивно; працевлаштований на виробництві зварювальником цеху №2, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу, стягнень не має, заохочувався дев`ять разів, а саме 10 січня 2018 року, 12 липня 2018 року, 15 жовтня 2019 року, 15 липня 2020 року, 20 січня 2021 року, 20 липня 2021 року, 20 жовтня 2021 року, 21 січня 2022 року, 20 січня 2023 року ОСОБА_4 оголошені подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку установи, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Станом на 28 березня 2023 року ОСОБА_4 відбув 3/4 фактичного строку покарання, до відбуття залишилось 5 місяців 10 днів.

Враховуючи, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув 3/4 фактичного строку покарання, суд вважає за необхідне звільнити засудженого від відбування покарання умовно-достроково.

При вирішенні справи суд також враховує наступне.

Суд вважає, що звернення Державною установою «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , до суду з поданням, яке не погоджено зі спостережною комісією і невиконання установою виконання покарань пункту 9 розділу VІ Наказу Міністерства Юстиції № 847/5 від 08 червня 2012 року Про затвердження Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, не є підставою для відмови у його розгляді, як не є підставою для відмови в задоволенні такого подання, за наявності обставин, які вказують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

подання адміністрації державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 24 березня 2017 року умовно достроково на невідбутий строк 5 місяців 10 днів.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1