1Справа № 335/3163/22 1-кп/335/285/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя, клопотання прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, який є громадянином України, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого місця проживання не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 14.02.2022 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 164 КК України, ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі,

за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001623 від 18.12.2021,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно клопотання прокурора ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру, 18.12.2021, приблизно о 03 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою умисного заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, наніс потерпілому не менше трьох-чотирьох ударів руками в ділянку обличчя, одного травматичного впливу в ділянку шиї, не менше двох-трьох ударів ногою в ділянку грудної клітини, одного удару ногою в ділянку передньої поверхні живота, та два-три травматичні впливи в ділянку лівої гомілки, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: в ділянці голови: садни в лобовій ділянці справа, в проекції правого лобового бугра; рани в зовнішній частині правої брови; синця на нижній повіці правого ока та в правій підочній ділянці; синця в лобовій ділянці зліва, безпосередньо над зовнішнім краєм лівої брови; рани зовнішнього кута верхньої повіки лівого ока; синця на виступаючій частині підборіддя по середині підборіддя та косо-горизонтально, неправильно-щілиноподібної форми рану; крововиливи в ділянках проміжних частин та на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи; крововиливів в м`яких тканинах обличчя; травматичної екстракції 2-го зуба нижньої щелепи зліва; закритого перелому кісток носу та верхньої щелепи; в ділянці шиї: повного косо-поперечного перелому правого верхнього рогу щитоподібного хряща, з крововиливом в стінку гортаноглотки; в ділянці грудної клітки: синця та крововиливу в м`яких тканинах на передній поверхні грудної клітки справа, в проекції ребрової дуги по правій середній ключичній лінії та синця та крововиливу в м`яких тканинах в проекції ребрової дуги по лівій середній ключичній лінії; повного косо-поперечного конструкційного перелому 6-8 ребер між правими середньою ключичною та передньою пахвовою лініями, а також 6-9 ребер між лівими середньою ключичною та передньою пахвовою лініями; повного косо-поперечного локального перелому 6-7 ребер по лівій задній пахвовій лінії; крововиливу під легеневою плеврою та в тканині верхньої частки правої легені; з повним розривом верхньої брижової артерії, та скупченням 1700 мл крові в черевній порожнині; в ділянці лівої нижньої кінцівки: трьох саден на передній поверхні верхньої та середньої третин лівої гомілки; на задній поверхні тулуба: садни на задній поверхні тулуба, в крижовій ділянці; крововиливу в м`яких тканинах в ділянках остистих відростків грудних та поперекових хребців.

Таким чином ОСОБА_4 спричинив потерпілому ушкодження у вигляді: перелому кісток носу з переломом верхньої щелепи, які кваліфікуються як середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження; травматичної екстракції 2-го зуба верхньої щелепи зліва, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я; рани, синці, садни, крововиливи, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають; перелому правого верхнього рога щитоподібного хряща, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я та в причинному зв`язку не перебувають; перелому ребер, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня; садни на тулубі та лівій нозі, крововиливи в м`яких тканинах тулубу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; закритої тупої травми живота, з розривом брижової артерії, яка ускладнилась розвитком небезпечного для життя стану масивною крововтратою, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Після цього, ОСОБА_4 , за допомогою велосипеду, перевіз потерпілого на відкриту ділянку місцевості, розташовану біля будинку АДРЕСА_3 , де внаслідок масивної крововтрати, закритої тупої травми живота з розривом брижової артерії, ІНФОРМАЦІЯ_3 настала смерть останнього.

Як зазначено у клопотанні прокурора, такими умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, яке кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 27 від 25.01.2022, наданого Дніпровською філією СПЕ Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я», ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі стійкого психотичного маніакального розладу внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми.

Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період, що відноситься до інкримінованого йому діяння.

За своїм психічним станом ОСОБА_4 у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

На підставі зазначеного, прокурор просив прийняти рішення про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, яким є Дніпровська філія «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України».

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та просив його задовольнити, посилаючись на доведеність події суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та вчинення ОСОБА_4 цього суспільно небезпечного діяння у стані неосудності.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечувала та просила відмовити у задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, вчинено її підзахисним.

У судовому засіданні ОСОБА_4 заперечував свою причетність до вчинення суспільно-небезпечного діяння, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та пояснив, що у грудні 2021 року, точної дати не називав, він йшов по вулиці, точніше їхав на велосипеді, близько 23 год. він зустрів ОСОБА_8 , якого раніше не знав та вперше побачив, та який є потерпілим по даному кримінальному провадженню. ОСОБА_8 попросив у нього сірники, на що він відповів, що не має сірників, оскільки у нього відсутні шкідливі звички. Потім вони почали розмовляти, та ОСОБА_8 попросив у нього погріти ноги. Він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_9 , якого знає близько 5 років, та вони пішли до нього додому. Прийшовши до ОСОБА_10 вони розтопили пічку, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 пили пиво та інші алкогольні напої, які саме він не знає, оскільки він не вживає алкоголь, він у цей час займався дровами для пічки. ОСОБА_10 та ОСОБА_8 випили близького 3 л. пива. Все це відбувалось протягом 3 годин. Він стояв спиною до пічки, а лицем до ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , та побачив, що ОСОБА_8 взяв у руки ножиці та ніж. Далі до нього повернувся ОСОБА_8 , в лівій руці у нього були ножиці, в правій ніж, і він без слів напав на нього, порізав йому лоб ножицями, а іншою рукою, правою, він пробив йому біцепс правої руки. Далі він відбивався від ОСОБА_8 декілька хвилин, руками та ногами, перший удар наніс рукою ОСОБА_8 в ніс, далі він хаотично відбивався, оскільки кров заливала лице. Потім зайшов ОСОБА_10 , який прибіг з вулиці, він попросив щоб той допоміг, після чого втратив свідомість. У непритомному стані він знаходився приблизно 5 хвилин, що у цей час відбувалось він не знає. Коли він прийшов до тями, то ОСОБА_8 лежав на підлозі та був при тямі, а ОСОБА_10 почав їх виганяти. Він допоміг ОСОБА_8 піднятись, вони одяглись, він посадив ОСОБА_8 на велосипед, оскільки ОСОБА_8 був дуже п`яним, він вів велосипед, а ОСОБА_8 перехилився через раму та йшов ногами, при цьому ОСОБА_8 хрипів, ОСОБА_10 штовхав велосипед ззаду, та вони відвезли ОСОБА_8 на місце де вони зустрілись. ОСОБА_8 не скаржився на своє самопочуття, а щодо хрипів ОСОБА_8 , то на його думку він чимось поперхнувся. У ОСОБА_10 він не питав, що відбувалось у той час коли він був без тями.

Також зазначив, що обставини, в яких його обвинувачують написані зі слів ОСОБА_10 , так як ОСОБА_10 сказали співробітники поліції, оскільки ОСОБА_10 антисоціальна особа та співпрацює з поліцією. ОСОБА_10 намагається його оговорити, аби вигородити себе.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши його учасників, суд дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Як передбачено ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.

В обґрунтування клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурором надано докази, зібрані у ході досудового розслідування, які були відновлені ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2022.

Так, неосудність ОСОБА_4 як на момент вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування суспільно небезпечного діяння, так і на час розгляду кримінального провадження, підтверджується висновком судово-психіатричного експерта № 27 від 25.01.2022, який надано Дніпровською філією СПЕ Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я», відповідно до якого ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі стійкого психотичного маніакального розладу внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом ОСОБА_4 у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (т. 1 а.с. 145-149).

У судовому засіданні завідуюча відділенням № 3 Дніпровської філії СПЕ Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я» ОСОБА_11 зазначила, що вона не має право оцінювати психічний стан осіб, які перебувають у їх установі. Разом із тим, зазначила, що діагноз, який встановлено ОСОБА_4 проведеною судово-психіатричною експертизою вона підтримує в повному обсязі, психічний стан ОСОБА_4 повністю відповідає експертній оцінці. У ОСОБА_4 наявне хронічне захворювання, від якого неможливо вилікуватися, але за допомогою підтримуючого лікування його психічний стан може перебувати у стані ремісії.

На підтвердження того факту, що суспільно небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, мало місце і що воно було вчинено відносно потерпілого ОСОБА_7 , прокурором надано такі докази:

-протокол огляду трупа від 18.12.2021 невідомого чоловіка, на вигляд близько 40 років, який виявлено на відкриті ділянці місцевості в районі будинку АДРЕСА_4 , який складено слідчим за участю спеціаліста судово-медичного експерта (лікаря) ОСОБА_12 , згідно якого встановлено, що смерть цього чоловіка настала внаслідок масивної крововтрати, закритої тупої травми живота з розривом брижової артерії. У ході огляду трупа, з метою проведення судових експертиз відібрані зразки волосся, зразки крові на марлі, зрізані вільні кінці пластин з піднігтьовим вмістом пальців рук, зроблені змиви кистей рук (т. 1 а.с. 97-101);

-висновок експерта № 733 від 18.12.2021, згідно якого смерть ОСОБА_7 настала в результаті закритої тупої травми живота та грудної клітини, з переломами ребер, розривом кореня брижі кишечнику та повним розривом верхньої брижової артерії, яка ускладнилась розвитком масивної крововтрати. Крім того, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 також були виявлені інші тілесні ушкодження, які утворились зажиттєво, відносно незадовго (близько 1-3 годин) до настання смерті, протягом короткого проміжку часу, не несуть інформації про значні розбіжності в ньому, і як наслідок, про послідовність нанесення ушкоджень, а саме в ділянці голови, в ділянці шиї, в ділянці грудної клітини, крововиливи, синці та садна. Закрита тупа травма живота та грудної клітки, а саме переломи ребер, розрив кореня брижі кишечнику та повний розрив верхньої брижової артерії, яка ускладнилась розвитком небезпечного для життя стану - масивної крововтрати, як небезпечна для життя та як така, що призвела до смерті має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Інші тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_7 , мають ознаки середнього та легкого ступенів тяжкості та не перебувають у причинному зв`язку із настанням смерті (т. 1 а.с. 106-121)

-лікарське свідоцтво про смерть № 733 від 22.12.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Бердянськ Запорізької області, біля будинку АДРЕСА_3 , та довідку про причину смерті, відповідно до якої ОСОБА_7 помер внаслідок масивної крововтрати, закритої тупої травми живота з розривом брижової артерії. (т. 1 а.с. 102).

Оцінивши зазначені вище докази, які досліджені у ході судового розгляду клопотання, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено обставини вчинення відносно ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки наданими доказами доводиться той факт, що ОСОБА_7 були нанесені, у тому числі, тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Разом із тим, на підставі досліджених судом доказів неможливо дійти беззаперечного, поза розумним сумнівом, висновку, що вказане суспільно небезпечне діяння було вчинене саме ОСОБА_4 .

Недоведеність обставин, що суспільно небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, вчинено ОСОБА_4 виключає можливість застосування до нього примусових заходів медичного характеру, та відповідно дає підстави для закриття кримінального провадження

Так, на підтвердження обставин причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння прокурором надані такі докази:

- протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 23.12.2021, складений за участю підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_13 , спеціаліста-криміналіста ОСОБА_14 , лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_12 , статиста ОСОБА_15 , у присутності понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , згідно якого ОСОБА_4 розповів про обставини подій, які відбулись 17.12.2021, показав місце де він зустрів ОСОБА_8 (потерпілого), домоволодіння у якому відбувались події, механізм нанесення йому ударів ОСОБА_8 та місце, де це відбувалося, механізм нанесенням ним ударів ОСОБА_8 , а також показав, як він з ОСОБА_10 везли ОСОБА_8 на велосипеді до місця його проживання (т. 2 а.с. 47-50);

- протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 , складений слідчим у присутності старшого спеціаліста-криміналіста ОСОБА_19 , лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_12 , статиста ОСОБА_15 , у присутності понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , під час якого останній вказав обставини скоєння кримінального правопорушення та механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 потерпілому (т. 2 а.с. 51-55);

- висновок експерта № 26 від 09.02.2022, згідно якого частина тілесних ушкоджень на ділянці голови, тулуба та кінцівок потерпілого ОСОБА_7 цілком могли утворитися за обставин, зазначених свідком ОСОБА_18 при його допиті та при проведенні слідчого експерименту (т. 1 а.с. 125-142).

Оцінюючи вказані докази з точки зору їх належності, допустимості та достатності, для підтвердження обставин, що підлягають доказуванню під час судового розгляду клопотання, а також їх відповідності вимогам КПК України, суд дійшов таких висновків.

Суд вважає недопустимим доказом, наданий прокурором протокол проведення слідчого експерименту від 23.12.2021, оскільки як вбачається із висновку судово-психіатричної експертизи № 27 від 25.01.2022, ОСОБА_4 за своїм психічним станом на момент події, 17.12.2021, страждав і на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі стійкого психотичного маніакального розладу внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період, що відноситься до інкримінованого йому діяння.

Тобто, така слідча дія, як слідчий експеримент, була проведена із неосудною особою, а тому обставини, повідомлені ОСОБА_4 під час вказаної слідчої дії, як особою, яка не здатна в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не можуть прийматися судом до уваги.

Крім того, відповідно до ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижуються їхні честь і гідність, не завдається шкода.

Слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Як убачається зі змісту протоколу слідчого експерименту, за участю ОСОБА_4 , вказана слідча дія проводилась у квартирі АДРЕСА_5 .

Разом з тим, суду не надано добровільної згоди особи, яка володіє вказаною квартирою, або ухвали слідчого судді, яка є підставою для проникнення до житла. При цьому, матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що вказана квартира перебувала у володінні особи, з якою проводився слідчий експеримент.

Згідно зі ст. 103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: у протоколі; на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії; у журналі судового засідання.

У статті 104 КПК України викладено вимоги, яким повинен відповідати протокол за наслідками проведення процесуальної дії під час досудового розслідування.

Зокрема, згідно п. 3 ч. 3, ч. 4 вказаної статті протокол складається з заключної частини, яка повинна містити спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії. Перед підписанням протоколу учасникам процесуальної дії надається можливість ознайомитися із текстом протоколу.

Разом з тим, протокол проведення слідчого експерименту від 23.12.2021, за участю ОСОБА_4 , який долучено прокурором, не містить заключної його частини, зокрема у ньому відсутні відмітки про ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії, а також відсутні підписи учасників слідчого експерименту.

Також, у вказаному протоколі зазначено, що при проведенні слідчого експерименту застосовувались технічні засоби фіксації та носії інформації, однак до протоколу слідчого експерименту не долучено та суду не надано примірника технічного носія інформації на якому зафіксовано вказану слідчу дію, що свідчить про недотримання слідчим вимог ст. ст. 105, 107 КПК України.

Суд також не може прийняти до уваги, як допустимий доказ і протокол проведення слідчого експерименту від 22.12.2021 за участю свідка ОСОБА_18 , згідно з яким свідок розповів про обставини події, які відбувались 17.12.2021, показав місце де відбувались вказані події, механізм нанесення ОСОБА_4 ударів ОСОБА_8 , а також показав, як він із ОСОБА_4 везли ОСОБА_8 на велосипеді до місця його проживання, оскільки у вказаному протоколі зазначено, що при проведенні слідчого експерименту застосовувались технічні засоби фіксації та носії інформації, однак до протоколу слідчого експерименту не долучено та суду не надано примірника технічного носія інформації на якому зафіксовано вказану слідчу дію, що свідчить про порушення вимог ст. 105, 107 КПК України.

Крім того, як убачається зі змісту протоколу слідчого експерименту, свідку ОСОБА_18 не роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, як особі, яка за його ж показами, безпосередньо була присутня під час виникнення конфлікту між ОСОБА_18 та ОСОБА_4 .

До того ж, суд вважає, що до пояснень цього свідка, які викладені у протоколі слідчого експерименту, слід відноситися критично, оскільки за матеріалами кримінального провадження, під час подій 17.12.2021, коли за версією сторони обвинувачення потерпілому були нанесені тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких ОСОБА_18 помер, у квартирі знаходилися 3 особи, потерпілий ОСОБА_7 , свідок ОСОБА_18 та особа, якій було згодом повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - ОСОБА_4 . Тобто, тілесні ушкодження могли бути спричинені потерпілому як ОСОБА_4 так і ОСОБА_18 . Відтак, суд, за відсутності інших належних та допустимих доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення суспільно небезпечного діяння, вважає, що свідок ОСОБА_18 безпосередньо був зацікавленим у наданні саме таких пояснень, які викладені у протоколі слідчого експерименту, оскільки в іншому випадку він міг би набути статусу підозрюваного у кримінальному провадженні. Тобто, такі його показання могли бути надані ним з метою уникнення відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, що могли бути завдані самим же свідком. При цьому, стороною обвинувачення не була надана оцінка можливості спричинення потерпілому тілесних ушкоджень іншою особою, яка була присутня під час подій 17.12.2021, ОСОБА_18 .

З огляду на те, що протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 визнано судом недопустимим доказом, суд застосовує до такого письмового доказу у кримінальному провадженні, як висновок експерта № 26 від 09.02.2022, в основу якого покладено відомості із протоколу допиту та слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_18 , доктрину «отруєного дерева», та визнає вказаний висновок експерта також недопустимим доказом у кримінальному провадженні, який не може бути покладений в основу обвинувачення.

Явку свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , про допит яких безпосередньо у суді заявляв прокурор, стороною обвинувачення не забезпечено, оскільки місце проживання вказаних свідків є м. Бердянськ Запорізької області, яке на час закінчення досудового розслідування та на час судового розгляду даного кримінального провадження, є тимчасово окупованою територією, у зв`язку з чим судом прийнято відмову прокурора від подальшого виклику та допиту цих свідків.

Надані прокурором висновки судово-імунологічних експертиз: № 91 від 18.01.2022, якою встановлено групу крові трупа ОСОБА_7 (т. 1 а.с.153-154); № 92 від 19.01.2022, якою досліджувались марлеві тампони зі змивами з обох рук трупа ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 159-160); № 95 від 21.01.2022, якою досліджувались піднігтьовий вміст зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук трупа ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 164а-166); № 96 від 28.01.2022, якою досліджувались чотирнадцять марлевих тампонів зі змивами, які були вилучені з місця події (т. 1 а.с. 172-175); № 97 від 02.02.2021, якою досліджувались два недопалки цигарок з фільтром білого кольору та маркуванням «COMPLIMENT» металевих ножиць з місця події (т. 1 а.с. 180-183); № 98 від 25.01.2022, якою досліджувались п`ять марлевих тампонів за змивами та сім фрагментів тканини, вилучених з місця події (т. 1 а.с.189-192); № 100 від 08.02.2022, якою досліджувались два полімерних пакети та ручки відкривання дверей, вилучені під час огляду місця події (т. 1 а.с. 197-199); № 101 від 28.01.2022, якою досліджувались куртка, двоє спортивних штанів, пара напівчобіт трупа ОСОБА_7 (а.с. т. 1 а.с. 204-206), суд визнає неналежними доказами у справі, оскільки вказані докази, як кожен окремо, так і у сукупності, не підтверджують відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, висновки даних експертиз не мають стверджувальних висновків та не доводять жодних обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З цих же підстав суд визнає неналежними доказами і висновок експерта від 22.04.2022 № СЕ-19/108-22/421-БД, яким встановлено генетичні ознаки букальних клітин ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 213-218), а також висновок експерта від 18.01.2022 № СЕ-19/108-22/525-Д, відповідно до якого не встановлено наявність папілярних слідів на ОСОБА_4 на вилучених у ході огляду місця події пляшках, натомість встановлені сліди папілярних узорів особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 226-250, т. 2 а.с. 1-28).

Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121КК України, стороною обвинувачення суду не надано.

Враховуючи викладені обставини, оскільки прокурором у ході судового розгляду клопотання, у відповідності до вимог ст. 92 КПК України, поза розумним сумнівом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не доведено причетність ОСОБА_4 до вчинення суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 відмовити, закривши в цій частині кримінальне провадження.

Витрати на проведення експертиз слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів, які передані на зберігання до камери сходу речових доказів ГУНП в Запорізькій області, слід вирішити відповідно ст. 100 КПК України.

Долю тих речових доказів, які згідно постанови слідчого від 07.06.2022, залишилися на тимчасово окупованій території, суд не вирішує.

Оскільки суд відмовляє у застосуванні примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід, обраний відносно останнього у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 512-513 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відмовити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18 грудня 2021 року за № 0001623, відносно ОСОБА_4 , закрити.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_4 у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», скасувати.

Речові докази:

-полімерний пакет жовтого кольору з нашаруванням плям речовини бурого кольору з підлоги під кухонним столом в приміщенні № 3, полімерний прозорий пакет з печивом з нашаруванням речовини бурого кольору з поверхні кухонного столу в приміщенні № 3, залишок зразку букальних клітин ОСОБА_4 , передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів ГУНП в Запорізькій області, - знищити;

-металеву ручку з нашаруванням речовини бурого кольору зі зовнішньої сторони вхідних дверей повернути власнику;

-медичну карту стаціонарного хворого № 385 на ім`я ОСОБА_4 , медичну карту стаціонарного хворого № 176 на ім`я ОСОБА_4 , медичну карту стаціонарного хворого № 197 на ім`я ОСОБА_4 , медичну карту стаціонарного хворого № 360 на ім`я ОСОБА_4 , медичну карту стаціонарного хворого № F06.300 на ім`я ОСОБА_4 , медичну карту стаціонарного хворого № F12.1 на ім`я ОСОБА_4 , медичну карту стаціонарного хворого № 172 на ім`я ОСОБА_4 , передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів ГУНП в Запорізькій області, - повернути до медичних установ, з яких вони були вилучені.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду виготовлена у нарадчій кімнаті, у судовому засіданні 09.02.2023 проголошено її вступну та резолютивну частину.

Копію повного тексту ухвали після її проголошення слід вручити прокурору та захиснику, а також направити Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» для відома та вручення ОСОБА_4

Суддя: ОСОБА_1