Справа № 539/1030/20
У Х В А Л А

17 січня 2023 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №539/1030/20,

В С Т А Н О В И В:

У провадження судді Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 у справі №539/1030/20 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.307 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.321, ч.2 ст.307 КК України, яка мотивована наступним. У обвинуваченого виникли підстави для відводу судді ОСОБА_4 , оскільки вона відмовила в задоволенні клопотання про надання йому послуг перекладача з української на грузинську мову, так як він є громадянином Грузії і не в повній мірі розуміє українську мову, якою ведеться судовий розгляд кримінального провадження. Замість послуг перекладача з української на грузинську мову суддя ОСОБА_4 безпідставно залучила до участі у справі перекладача з української на російську мову, який фактично з березня 2022 року участі в судових засіданнях не приймає, перекладу з української на російську мову не здійснює. Суддею ОСОБА_4 винесено 8 ухвал про продовження йому запобіжного заходу тримання під вартою, що свідчить про грубе порушення його права на захист і відкрито обвинувальний ухил позиції судді у даному кримінальному провадженні. Підставами обрання йому запобіжного заходу у виді триманні під вартою, як вказано в ухвалі Пирятинського районного суду, є скоєння ним ряду тяжких злочинів, неодноразові судимості, відсутність соціальних зв`язків. Наявний ризик, вказаний в ухвалі, можливість переховування від суду суперечливий, оскільки в нього не має мети уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою не визнає і має намір доводити це в суді. Він має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, проживає разом із сім`єю, має стабільний дохід перекази родичів з Грузії. Твердження суду про його спроби незаконно впливати на свідків та експертів нічим не підтверджуються. Фактичне восьмикратне продовження суддею ОСОБА_4 стосовно нього виняткового запобіжного заходу тримання під вартою свідчить про необ`єктивність і упередженість судді ОСОБА_4 , її тверду і безсумнівну обвинувальну позицію у кримінальному провадженні.

Суддя ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_7 подали заяви, згідно яких просять розгляд заяви про відвід проводити без їх участі.

Розглянувши заяву про відвід судді ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст.75, 76 КПК України. Зокрема, згідно п.4 ч.1 ст.75КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (Заява № 21722/11) зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України», п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії», п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44).

Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , доводи про наявність сумнівів щодо неупередженості судді ґрунтуються на тому, що суддя відмовила в задоволенні клопотання обвинуваченого про надання йому перекладача з української на грузинську мову, посилаючись на те, що він не в повній мірі розуміє українську мову. При цьому обвинувачений написав заяву про відвід українською мовою, що вже спростовує зазначене в заяві.

Крім цього обвинувачений в своїй заяві про відвід фактично наводить підстави для оскарження ухвали суду про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що не є підставою для відводу судді, а може бути викладено обвинуваченим в апеляційній скарзі на відповідну ухвалу суду.

Розглядаючи вказані доводи суд виходить із того, що сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно зміну його складу.

У цьому зв`язку, на переконання суду, відмова у задоволенні клопотань обвинуваченого не може розглядатись як обставина, що викликає розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості судді.

Подана заява про відвід судді фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями судді при розгляді кримінальної справи №539/1030/20.

Обставини, на які посилається ОСОБА_3 в обґрунтування заяви про відвід, не є підставами, передбаченими ст.75 КПК України, а є його суб`єктивною оцінкою дій судді, незгодою з діями судді.

З урахуванням цього суд дійшов висновку, що вищенаведені доводи ОСОБА_3 ґрунтуються виключно на припущеннях та не містять у собі достатніх підстав, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді.

Таким чином, на даний час відсутні будь-які дані, що могли б свідчити про упередженість судді ОСОБА_4 , та інші підстави, передбачені ст.75 КПК України, а відтак заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.75, 81, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №539/1030/20 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1