Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1843/21
Провадження № 1-кп/945/257/23
ВИРОК

Іменем України

07 лютого 2023 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2021 року за № 0000119 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Весняне Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

Судом визнано доведеним, що 29.05.2021, приблизно о 21 годині, між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , які перебували на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виникла сварка на ґрунті неприязних стосунків, в ході якої, у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Так, знаходячись у вказаний час у вказаному місці, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, на ґрунті виниклої особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небепезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс один удар ножем ОСОБА_6 в область задньої поверхні грудної клітини зліва, спричинивши сліпе проникаюче поранення грудної клітини зліва, з підшкірною емфіземою, яке ускладнилось лівостороннім пневмотораксом поверхневої рани в ділянці задньої поверхні грудної клітини, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

24.01.2023 у кримінальному провадженні № 0000119 між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. При цьому, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 має понести за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст. ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та прокурору.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_3 просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 надав на адресу суду письмову згоду на укладення прокурором угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 .

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав свою вину, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання, а також особи ОСОБА_5 , який за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду, раніше не судимий.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 повністю усвідомлюють зміст угоди про визнання винуватості, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно, покарання узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

У кримінальному провадженні заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради Миколаївська лікарня швидкої медичної допомоги про стягнення з ОСОБА_5 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 у сумі 10720 грн. 25 коп., які підтверджені довідкою КНП ММР Міська лікарня швидкої медичної допомоги, і які підлягають стягненню з обвинуваченого.

У кримінальному провадженні заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення 2743 грн. 40 коп. матеріальної шкоди та 40000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 06 лютого 2023 року він просить суд залишити позовну заяву без розгляду, у зв`язку зі сплатою ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Під час досудового розслідування та судового провадження застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 27.08.2021 по 04.05.2022, який було змінено на домашній арешт, без застосування електронних засобів контролю, з урахуванням ризиків визначених ст. 177 КПК України. Суд вважає, що ОСОБА_5 слід залишити обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000119, між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 27.08.2021 по 04.05.2022 (включно) у строк покарання, з розрахунку день за день.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт, без застосування електронних засобів контролю, з залишенням обов`язків, покладених на ОСОБА_5 за ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2022 року.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради Миколаївська лікарня швидкої медичної допомоги про стягнення з ОСОБА_5 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради Миколаївська лікарня швидкої медичної допомоги 10720 грн. 25 коп. на відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення 2743 грн. 40 коп. матеріальної шкоди та 40000 грн. 00 коп. моральної шкоди, - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

07.02.2023