Справа № 141/508/22
Провадження №1-кп/141/32/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника юридичної особи, яка є потерпілою у кримінальному провадженні ТОВ «ТАК-Агро» ОСОБА_6 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2022 за № 0000272, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працює, неодруженого, раніше не судимого, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня технічна, не працює, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

21.09.2022 приблизно о 19:00 год ОСОБА_4 приїхав на своєму автомобілі марки "ВАЗ 21213", д.н.з. НОМЕР_1 , до свого знайомого ОСОБА_5 . Під час спілкування ОСОБА_4 запропонував поїхати його автомобілем до с.Човновиця Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області, де на території ТОВ «ТАК-АГРО» наявний підйомник тракторний (маніпулятор), якого можна викрасти для власних потреб, на що ОСОБА_5 погодився.

В подальшому, для реалізації свого злочинного умислу, направленого на крадіжку підйомника тракторного (маніпулятора), ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, приблизно о 23:00 год 21.09.2022 приїхали в с.Човновиця Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області, а саме до прилеглої території ТОВ «ТАК-АГРО», що розташована по вул.Зелена, 85 с.Човновиця, Вінницького району Вінницької області, з тильної її сторони, де зупинились та залишили автомобіль у полі.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, за відсутності з тильної сторони частини паркану, проникли на охоронювану територію ТОВ «ТАК-АГРО» та достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який діє і на даний час, перебуваючи на території виявили підйомник тракторний торгової марки «Levsak» та стали його тягнути шляхом волочіння в напрямку автомобіля, тим самим здійснивши крадіжку, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 завдали потерпілому ТОВ «ТАК-АГРО» матеріальної шкоди на загальну суму 31658,64 грн., що підтверджується висновком експерта № 6441/22-21 від 12.10.2022.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, пов`язана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що зробив належні висновки, просив суд суворо його не карати.

Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що зробив належні висновки, просив суд суворо його не карати. Також повідомив суд повідомив, що матеріальна шкода, завдана ним та ОСОБА_4 повністю відшкодована ТОВ «ТАК-Агро», в підтвердження чого надав відповідну квитанцію про переказ коштів в сумі 30000,00 грн.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив факти, викладені в обвинувальному акті та повідомив, що дійсно матеріальна шкода, завдана обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю відшкодована ТОВ «ТАК-Агро».

Враховуючи ту обставину, що обвинувачені повністю визнали свою вину та враховуючи їх покази в судовому засіданні, суд вважає їх достовірними, а тому відповідно до вимог ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що позиція учасників судового провадження добровільна та вони правильно розуміють зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані стороною обвинувачення докази та обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ними кримінального правопорушення доведена повністю, а їх дії слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, пов`язана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується добре; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_8 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі.

При цьому, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, обсяг заподіяної шкоди, яку було відшкодовано обвинуваченими, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, процесуальну поведінку та негативне ставлення до скоєного, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При визначенні виду та міри покарання, обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується добре; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_5 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі.

При цьому, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, обсяг заподіяної шкоди, яку було відшкодовано обвинуваченими, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його вік, процесуальну поведінку та негативне ставлення до скоєного, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта згідно висновку № 6441/22-21, які становлять 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 31 копійка, оскільки залучення експерта було обумовлено розслідуванням скоєного ними кримінального правопорушення.

Запобіжний захід відносно обвинувачених під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, підстав для застосування запобіжних заходів відносно обвинувачених немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України скасувати арешт, накладений на речові докази.

Керуючись ст.ст. 50, 66, 67, 75, 76, ч. 4 ст. 185, КК України, ст.ст. 368-371, 373-376, 474 - 476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1, п.2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк за даним вироком ОСОБА_4 обчислювати з дати проголошення вироку - 22.12.2022.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1, п.2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк за даним вироком ОСОБА_5 обчислювати з дати проголошення вироку - 22.12.2022.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 31 копійка.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області у справі № 136/1384/22 від 27.09.2021, скасувати.

Повернути власнику майна ТОВ "ТАК-АГРО" маніпулятор до трактора МТЗ ТМ «LEVSAK», що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Липовець, вул. Героїв Майдану, 75, Вінницького району Вінницької області.

Згідно ст. 532 КПК України вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10