ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2000/22 Справа № 202/8853/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0000688, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хинельське лісничество, Севського району, Брянської області, Російської Федерації, громадянина України, маючого повну середньо-технічну освіту, не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацездатних осіб на утриманні не маючого, групи інвалідності не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, депутатом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 20.12.2021 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2022 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 09 січня 2023 року включно з встановленням застави у розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп.
Слідчий суддя вважав, що слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявності ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Слідчий суддя також дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.
В апеляції:
- підозрюваний ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування вказує, що він по першій вимозі з`являвся до слідчого, не несе суспільної небезпеки, має на утриманні неповнолітню доньку, визначене місце реєстрації. потерпілому та свідкам не погрожує, відшкодував заподіяну злочином шкоду. Також зазначає, що співпрацює зі слідством, провину визнає, відшкодував заподіяну злочином шкоду потерпілому.
Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного, який просив задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
Згідно матеріалів справи слідує, що 03 листопада 2022 року до ЄРДР за № 0000688 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
10 листопада 2022 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03 листопада 2022 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 03 листопада 2022 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 та 04 листопада 2022 року; протоколом огляду від 03 листопада 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04 листопада 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04 листопада 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04 листопада 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04 листопада 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 04 листопада 2022 року, які підтверджують високу вірогідність причетності підозрюваного до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Перевіряючи доводи апеляції на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, характери та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного стану, особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні нового умисного кримінального правопорушення, не має постійного місця роботи, що свідчить про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді, щодо визначення підозрюваному ОСОБА_5 застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 130 000 гривень, оскільки таке рішення в повній мірі відповідає нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження і є достатнім та необхідним для запобігання визначених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Що стосується посилання підозрюваного на те, що він не несе суспільної небезпеки, має на утриманні неповнолітню доньку, визначене місце реєстрації, то ці обставини не можуть бути достатнім важелем для зменшення встановлених ст. 177 КПК України ризиків, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.
Ствердження підозрюваного про відшкодування заподіяної злочином шкоди, не є тією обставиною, яка спростовує або зменшує наявні, передбачені ст. 177 КПК України, ризики, та ця обставина може бути прийнята до уваги судом першої інстанції при ухваленні вироку у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді згідно наведених мотивів в апеляції, не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому, апеляційну скаргу підозрюваного слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , - залишити без задоволення .
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0000688, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4