ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження №0000181, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2022 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Красне Красноармійського району Донецької області, громадянина України, маючого середню технічну освіту, одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2022 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м.Дніпро, просп.Миру, 40-Г, на території гаражного кооперативу «Лівобережний-3», де зустрів раніше відомого йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким, під час спілкування, стався словесний конфлікт.

Під час конфлікту, у ОСОБА_3 , на ґрунті раніше виниклих неприязних особистих відносин, виник умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , знаходячись у тому ж місці приблизно о 16 год. 03 хв., діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, стоячи обличчя до ОСОБА_4 своєю правою та лівою руками стиснутими у кулак завдав два удари в область обличчя, а саме щелепи та верхньої губи. В результаті вказаних ударів, ОСОБА_4 втративши рівновагу впав на землю.

Побачивши це, ОСОБА_3 , вважаючи свої дії, направлені на спричинення тілесних ОСОБА_4 , доведеними до кінця, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим спричинивши умисне тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , у вигляді крововиливу під слизову оболонку верхньої губи справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений, представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження доведена у повному обсязі.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого буде покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1