УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 752/25597/21

провадження № 51-895ск23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року,

встановив:

За вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2022 року

ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено

від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.

Київський апеляційний суд 17 листопада 2022 року скасував зазначений вирок місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання, ухвалив новий вирок, яким призначив йому за ч. 4 ст. 296 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В решті вирок суду першої інстанції залишив без змін.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник не погоджується з вказаним вироком апеляційного суду та порушує питання про його перегляд в касаційному порядку.

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 лютого 2023 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам пунктів 1, 4, 5 ч. 2, частин 3, 4

ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Так, у вказаній ухвалі було зазначено, що відповідно до положень ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються найменування суду касаційної інстанції, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, та її думка з приводу участі у касаційному розгляді. Крім того, до касаційної скарги додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують повноваження захисника.

При цьому колегія суддів звертала увагу захисника на те, що відповідно

до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того

чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

У межах наданого строку захисник ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунув.

Зокрема, захисник, як і попереднього разу, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, як на підставу для скасування оскарженого вироку апеляційного суду доводів на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням положень статей 412 КПК України не наводить.

Також не містить касаційна скарга і доводів на обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, як підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, для скасування оскаржуваного рішення

з урахуванням положень ст. 413 цього Кодексу.

Натомість, захисник знову заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається по суті на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, слід зазначити, що захисник ОСОБА_4 подав повторну касаційну скаргу, майже не змінивши змісту мотивувальної частини попередньої, чим проігнорував вказівки суду касаційної інстанції, викладені у вищевказаній ухвалі Верховного Суду від 13 лютого 2023 року.

Згідно ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

З огляду на те, що захисником не були виконані вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3