Справа № 953/6048/22
н/п 1-кс/953/4214/22
Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає наступне.
Органом досудового розслідування встановлено, що громадяни РФ ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , в період часу з 01.09.2022 по 05.09.2022 під час перебування на території смт Борова Ізюмського району Харківської області здійснювали жорстоке поводження з цивільним населенням смт Борова, а саме з окремими мешканцями, які у складі сил оборони для забезпечення національної безпеки України, в період 2014 2015 років, з метою відновлення і підтримання правопорядку на території тимчасово окупованих районів Донецької і Луганської областей здійснювали комплекс активних заходів з використанням зброї та військової техніки, спрямованих на подолання збройної агресії Російської Федерації, а також збройного опору учасників терористичних організацій «ЛНР» та «ДНР», та які були звільнені з військової служби.
15.10.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.
Цього ж дня 15.10.2022 ОСОБА_5 добровільно видав належний йому мобільний телефон марки «Huawei» модель «Honor 8» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , із сім-карткою № НОМЕР_3 з номером мобільного телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 .
15.10.2022 на підставі відповідної постанови слідчого, вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність зв`язків у підозрюваного із невстановленим колом військовослужбовців збройних формувань РФ, які в свою чергу також можуть бути причетні до вчинення інших військових злочинів на території України, в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у вказаному мобільному телефоні наявні відомості, які можуть бути використані як доказ вини або невинуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
При цьому, вищевказані обставини вказують на необхідність ретельного та комплексного дослідження вказаного мобільного телефону, в тому числі шляхом призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи та огляду із залученням відповідних спеціалістів, що потребує значного часу.
З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування тимчасово вилученого майна, виникла необхідність накласти на нього арешт шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном. Незастосування арешту може привести наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
17.10.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова клопотання про арешт вищезазначеного майна повернуто для усунення недоліків із встановленням 72 годинного терміну.
25.10.2022 об 17 годині 00 хвилин органом досудового розслідування під розписку отримано вказану ухвалу про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків.
Слідчий ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області капітан юстиції ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_5 , якому належить вилучене майно, у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання у їх відсутність. ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, яке було добровільно видане підозрюваним, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Huawei» модель «Honor 8» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , із сім-карткою № НОМЕР_3 з номером мобільного телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , яке належить підозрюваному громадянину РФ ОСОБА_5 , шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.
Місце зберігання арештованого майна визначити за органом досудового розслідування.
Роз`яснити слідчому в ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області капітан юстиції ОСОБА_3 його відповідальність за зберігання арештованого майна.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1