Справа № 308/5772/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено 28.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесено 28.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено 28.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування встановлено, що 10.04.2023 приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля ТЦ «Велмарт» по вул. Капушанська, 168 у м. Ужгороді, за попередньою змовою із невстановленими на даний час іншими військовослужбовцями, прийняв пропозицію та одержав неправомірну вигоду у сумі 1500 доларів США за сприяння у незаконному переміщенню 20 ящиків тютюнових виробів через державний кордон України в республіку Словаччина на ділянці відповідальності, шляхом надання інформації щодо часу та місця розміщення прикордонних нарядів.

У клопотанні вказано на те, що під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новоукраїнка Чорнобаївського району Черкаської області, який перебуває на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії водій 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, виявлено та вилучено:

мобільний телефон марки «Xiaomi» імеі: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , з сім карткою з номером абонента: НОМЕР_4 , який поміщено в спецпакет ДБР № S1001151, та опечатано способом, що запобігає несанкціонованому доступу; грошові кошти в сумі 1500 доларів США, а саме: справжні 2 (дві) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США із наступними серійними номерами: LF07404790, MH65428450A, та імітаційні кошти - 13 (тринадцять) купюр номіналом 100 доларів США, які мають однакові серійні номери - MB07247983C. Дані кошти попередньо звірено і протоколом ідентифікації (помічення), вручення грошових коштів та імітаційних грошових коштів, від 10.04.2023, які видавались ОСОБА_6 з метою підтвердження, чи спростування факту одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 , та виявлено повне співпадіння. Також, за допомогою люмінесцентної лампи освічено вказані купюри та на них виявлено світіння світло зеленого кольору притаманного для спецхімпрепарату «Светлячок М». Дані кошти поміщено в спецпакет ДБР № S1001153, та опечатано способом, що запобігає несанкціонованому доступу.

При обґрунтуванні клопотання слідчий посилається на положення ст. 98, 170, ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду судових експертиз із зазначеними вище речовими доказами, які вилучені.

Враховуючи вищевикладене та те, що вищезазначені грошові кошти та імітаційних засоби, мобільний телефон зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі грошові кошти, були об`єктом кримінально протиправних дій, з метою можливості провести ряд судових експертиз з метою встановлення всіх обставин події, необхідно накласти арешт на зазначені вище речі та грошові кошти.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, слідчий просить - накласти арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi» імеі: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , з сім карткою з номером абонента: НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США, а саме: справжні 2 (дві) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США із наступними серійними номерами: LF07404790, MH65428450A, та імітаційні кошти - 13 (тринадцять) купюр номіналом 100 доларів США, які мають однакові серійні номери - MB07247983C, володільцем яких був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розглянути дане клопотання без виклику осіб, у володінні яких перебували вказані речові докази. Розглянути дане клопотання без участі слідчого, прокурора, які клопотання підтримують в повному обсязі.

Слідчий просить слідчого суддю розгляд клопотання проводити без виклику осіб, у володінні яких перебували вказані речові докази.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

За наведеного слідчий суддя вважає, що про дату, час та місце розгляду клопотання слід повідомити власника майна, його захисника, підстави для задоволення клопотання слідчого про розгляд клопотання без їх повідомлення відсутні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, згідно прохальної частини клопотання просив розгляд проводити за його відсутності. Окрім того, слідчим подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить задоволити клопотання. До заяви додав копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Власник майна, його захисник в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Від захисника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про розгляд клопотання за їх відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя, на підставі ч.2 ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності належним чим повідомлених сторін кримінального провадження, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий суддя встановив, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено 28.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Згідно матеріалів клопотання встановлено, що 10.04.2023 приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля ТЦ «Велмарт» по вул. Капушанська, 168 у м. Ужгороді, за попередньою змовою із невстановленими на даний час іншими військовослужбовцями, прийняв пропозицію та одержав неправомірну вигоду у сумі 1500 доларів США за сприяння у незаконному переміщенню 20 ящиків тютюнових виробів через державний кордон України в республіку Словаччина на ділянці відповідальності, шляхом надання інформації щодо часу та місця розміщення прикордонних нарядів.

Згідно протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 10.04.2023, копія якого міститься у матеріалах клопотання, час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новоукраїнка Чорнобаївського району Черкаської області, який перебуває на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії водій 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Xiaomi» імеі: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , з сім карткою з номером абонента: НОМЕР_4 , який поміщено в спецпакет ДБР № S1001151, та опечатано способом, що запобігає несанкціонованому доступу; грошові кошти в сумі 1500 доларів США, а саме: справжні 2 (дві) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США із наступними серійними номерами: LF07404790, MH65428450A, та імітаційні кошти - 13 (тринадцять) купюр номіналом 100 доларів США, які мають однакові серійні номери - MB07247983C.

Згідно протоколу про ідентифікацію (помічення) та вручення імітаційних грошових коштів від 10.04.2023, копія якого міститься у матеріалах клопотання, оперуповноваженим 4 сектору 1 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Закарпатській області старшим лейтенантом ОСОБА_8 вручено гр. ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США, а саме: справжні 2 (дві) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США із наступними серійними номерами: LF07404790, MH65428450A, та імітаційні кошти - 13 (тринадцять) купюр номіналом 100 доларів США, які мають однакові серійні номери - MB07247983C.

Вказані купюри, згідно протоколу оброблено аерозолем «Светлячок-М» з обох боків.

10.04.2023 згідно протоколу було проведено освідування особи затриманого ОСОБА_5 , копія міститься в матеріалах клопотання.

Згідно наявної в матеріалах клопотання постанови від 10.04.2023 року (копія), вилучені під час затримання ОСОБА_9 , речі - мобільний телефон марки «Xiaomi» імеі: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , з сім карткою з номером абонента: НОМЕР_4 , який поміщено в спецпакет ДБР № S1001151, та опечатано способом, що запобігає несанкціонованому доступу; грошові кошти в сумі 1500 доларів США, а саме: справжні 2 (дві) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США із наступними серійними номерами: LF07404790, MH65428450A, та імітаційні кошти - 13 (тринадцять) купюр номіналом 100 доларів США, які мають однакові серійні номери - MB07247983C, - визнано речовими доказами.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів 11.04.2023 о 17 год 00 хв. ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст..368 КК України.

Згідно ст. п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч3. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучені, згідно протоколу затримання підозрюваного речі могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

При цьому, вказане в клопотанні майно на переконання слідчого судді, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно може бути приховано, передано, пошкоджено або знищено заявленим володільцем. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2,3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Також, при розгляді клопотанян слідчий суддя врахавує те, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду судових експертиз із зазначеними вище речовими доказами, які вилучені.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно протоколу затримання підозрюваного, в ході якого було вилучено майно (на яке слідчий просить накласти арешт) було проведено 10.04.2023.

Клопотання надійшло до суду, та зареєстровано 11.04.2023 року.

Таким чином в даному випадку органом досудового розслідування дотримано процесуальних строків передбачених КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчим, слідчому судді доведено необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, оскільки враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово розпоряджатися вказаним майном.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено 28.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi» імеі: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , з сім карткою з номером абонента: НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США, а саме: справжні 2 (дві) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США із наступними серійними номерами: LF07404790, MH65428450A, та імітаційні кошти - 13 (тринадцять) купюр номіналом 100 доларів США, які мають однакові серійні номери - MB07247983C, володільцем яких був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1