Кримінальне провадження №629/2222/20
Номер провадження 1-кп/629/17/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Лозова, Харківської області кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 05.03.2001 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 11.04.2003 Никитовським районним судом м. Горлівка Донецької області за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК України до 11 років позбавлення волі. 22.07.2003 Апеляційним судом Донецької області переглянуто вирок на підставі ст. ст. 365 - 366 КК України, ухвалено рахувати засудженим у відповідності до ст. 71 КК України 10 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.10.2012 у зв`язку з закінченням строку відбування покарання.

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.03.2020, приблизно о 17:00, ОСОБА_6 перебував на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 . Через деякий час, знаходячись в приміщенні сараю де знаходиться худоба, між останніми винник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 , діючи на ґрунті особистих неприязних стосунків, в результаті раптово виниклого умислу на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар ногою в область грудної клітини ОСОБА_7 внаслідок чого останній впав на дерев`яну підлогу.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_6 підійшов до нього та наніс не менше 18 ударів ногами в область голови та тулуба, внаслідок чого спричинив йому наступні тілесні ушкодження:

-закриту черепно-мозкову травму у вигляді синців в лівій навколо очній ділянці (6x3,5 см), на лівій вушній раковині (6x4 см), на лівій щоці (5x3,5 см), в правій виличній ділянці (5x3 см), на правій вушній раковині (5x3 см), в правій скроневій ділянці (8x5 см), забитої рани а лівій бровній дузі в ділянці зовнішньої її третини (1,9x0,1 см), крововиливів в м`які тканини голови на всьому протязі лобової ділянки (11x6 см), в тім`яній ділянці по серединній лінії (6x4 см), в лівій скроневій ділянці (4x3 см), в правій скроневій ділянці (8x6 см), темно-червоного кольору, глибиною до 1 см, крововиливів під оболонки головного мозку - що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя

-закриту тупу травму грудної клітини: синці на правій бічній поверхні грудної клітини в області проекції 4-7 ребер по передній паховій лінії (11x7 см), на лівій бічній поверхні грудної клітини в області проекції 6-8 ребер по середній паховій лінії (8x6 см), закриті прямі переломи ребер: зправа 2,3,4,5,6 по передній паховій лінії 7,8 по задній паховій лінії 9,10,11 по лопатковій лінії; зліва 5,8 по середній паховій лінії, 9,10,11 по лопатковій лінії (переломи 9,10 ребер зліва є проникаючими в плевральну порожнину) - відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

-синці на тильній поверхні лівої кисті в області проекції 2-4 п`ясних кісток (6x4,5 см) і на зовнішній поверхні лівого кульшового суглобу (7x3 см) - відноситься до легких тілесних ушкоджень.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20:05, ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер у медичному закладі. Причиною смерті ОСОБА_7 стало гостре порушення мозкового кровообігу, зумовлено тупою травмою голови з крововиливом під оболонки головного мозку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що19.03.2020 року ОСОБА_7 , який допомагав йому по господарству, перебував у стані алкогольного сп`яніння вже з ранку. Приблизно о 17 годині обвинувачений забрав з огороду ОСОБА_7 вечеряти. Пішов на кухню свого домоволодіння розігрівати вечерю а ОСОБА_7 сказав щоб той напував корів та бика. Приблизно через 20-30 хвилин обвинувачений вийшов на двір, але ОСОБА_7 не було, він знайшов його на подвір`ї, біля собачої будки, непритомного, він був весь в грязі, навозі та крові. У потерпілого було ушкоджене обличчя, голова, бик був відв`язаний та ходив на луках за огородами. ОСОБА_6 привів потерпілого до тями, на запитання що сталося, останній сказав, що його побив бик у дворі, також обвинувачений спитав чи дав він води коровам та бику, на що останній сказав що все зробив. Обвинувачений не повірив словам ОСОБА_7 та вирішив це перевірити. Він запропонував ОСОБА_7 піти разом до корів взяв відра та набрав води, налив коровам які жадібно пили цю воду і зрозумів що потерпілий його обманув, тому ОСОБА_8 двічі ударив останнього ногою в груди від чого потерпілий впав та вдарився спиною об кормушку, а потім впав на бік. Обвинувачений підняв його та вдарив рукою в ухо. Потім обвинувачений запропонував потерпілому поїсти, однак потерпілий відмовився сказав, що йому погано. Через деякий час, коли потерпілому стало гірше і він почав непритомніти, обвинувачений відвіз його до КНП «Лозівської центральної лікарні» в с. Катеринівка Харківської області. Пізніше йому стало відомо про те, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у лікарні. Також зазначив, що коли вони йшли до корів та по воду ОСОБА_7 декілька разів падав на землю, а обвинувачений його підіймав.

Однак, незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винність у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

- поясненнями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 , яка повідомила, що є рідною сестрою ОСОБА_7 , вона приїхала до брата, привезла сумку але його не було, тому вона залишила сумку у однокласниці та попросила передати брату. Вечером їй подзвонила подруга та сказала, що брат в лікарні. Вона зателефонувала в реанімацію, лікар сказав, що брат не виживе. Через деякий час подзвонили, сказали, що брат помер. Охарактеризувала брата з негативної сторони, пояснила, що він вів аморальний спосіб життя, майже кожен день вживав спиртні напої, розповідав їй, що працює у Пристинського, гарно про нього відзивався, казав, що ОСОБА_10 його годує. Після похорон вона прийшла до ОСОБА_6 та запитала, «чому його вбив?» ОСОБА_10 відповів, що «не хотів його вбивати, так вийшло». Пристинський виплатив їй 8700 грн. на поховання та 2000 грн. моральної шкоди.

- поясненнями у судовому засіданні експерта ОСОБА_11 , який повідомив, що причиною смерті ОСОБА_7 є спричинені тілесні ушкодження по голові, покази які давав ОСОБА_6 при слідчому експерименті відповідали локалізації та характеру спричинених тілесних ушкоджень, які були у потерпілого, не відповідала тільки кількість нанесених ударів. Тілесні ушкодження виявлені у потерпілого утворилися від дії тупого твердого предмету, якого саме ( рука, нога або від тварини в даному випадку) не можна сказати. Крім того характерних ушкоджень, які могли утворитися від дій тварини на тілі потерпілого виявлено не було. Кістки черепу у потерпілого були цілі, тому не можливо сказати з якою силою були нанесені удари. Враховуючи висновки судово-токсикологічної експертизи крові трупа ОСОБА_12 , при якій етиловий, метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутіловий, ізоаміловий спирти не виявлені, отже на момент смерті ОСОБА_12 був тверезий.

Винуватість обвинуваченого доводиться також письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Рапортом від 20.03.2020 р., згідно якого 20.03. 2020 о 17:26 надійшло повідомлення від чергової медсестри Лозівської ЦРЛ про те, що з тілесними ушкодженнями доставлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , який знаходиться в реанімаційному відділенні Лозівської ЦРЛ. (а.кр.пр. 116)

Протоколом огляду місця події від 20.03.2020 р. та ілюстрованим матеріалом до нього, за участю обвинуваченого, власника домоволодіння, інспектора-криміналіста, в присутності понятих, з якого вбачається, що місцем огляду є територія домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 . Територія домоволодіння огороджена металевим парканом. Вхід на територію здійснюється через металеві ворота. На відстані 5 метрів від вхідних воріт зліва, знаходиться одноповерховий будинок . Справа від будинку на відставні 4-х метрів знаходяться господарчі споруди, дерев`яні. За будинком на відстані 4-х метрів знаходиться цегляний сарай, який розділений на 4 частини, в яких знаходиться худоба, а саме корови. Вхід до сараю № 1 здійснюється через дерев`яні одностворчаті двері. На момент огляду в сараї, розміром 3х4 м знаходяться дві корови, в дальній частині сараю знаходяться ясла . Дерев`яна підлога вкрита соломою та навозом. Зі слів ОСОБА_6 19.03.2020 р. він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_13 у вказаному сараї біля ясел. На відстані 5 м від вхідних дверей до будинку на території домоволодіння знаходиться дерев`яний сінник, вхід до якого здійснюється через дерев`яні двері. В сіннику знаходяться тюки сіна. Зі слів ОСОБА_6 в сіннику на сіні лежав гр-н ОСОБА_14 після спричинення йому тілесних ушкоджень. Під час ретельного огляду сінника будь-яких нашарувань речовин бурого кольору не виявлено. В ході огляду місця події ОСОБА_6 добровільно видав свій одяг, в якому він знаходився 19.03.2020, коли спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_13 , а саме светр в`язаний чоловічий, синього кольору, спортивні брюки чоловічі, забруднені калоші чорного кольору , 44 розмір, на правій колоші мається речовина бурого кольору. (а.кр.пр. 119-126)

Протоколом огляду місця події від 20.03.2020 р. та ілюстрованим матеріалом до нього, з якого вбачається, що місцем огляду є палата інтенсивної терапії, яка знаходиться в Лозівській ЦРЛ в с. Катеринівка, Лозівського району. При вході до палати зліва знаходиться ліжко, на якому виявлено труп ОСОБА_7 . Труп лежить на спині, обличчям догори. На лівій бровній дузі мається забита рана, в лівій навколо очній дільниці синець, на лівій вушній раковині синець, на спинці носа та лобі садна. (а.кр.пр. 127-130)

Постановою про визнання речових доказів та приєднання їх до кримінального провадження від 21.03.2020 р., згідно якої були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню: светр, спортивні штани та калоші зі слідами РБК, які належать ОСОБА_6 (а.кр.пр. 131)

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.03.2020 р. був накладений арешт на майно вилучене у ОСОБА_6 під час проведення огляду місця події 20.03.2020 р., а саме в`язаний светр, спортивні штани та калоші зі слідами РБК (а.кр.пр. 131)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2020 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_15 , та відтвореним у судовому засіданні DVD-диском, з яких вбачається, що в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 добровільно пояснив та показав, як він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Так «19.03.2020 р. близько 05:30 до ОСОБА_6 прийшов ОСОБА_7 , який допомагав по господарству та пішли волочити огород, вправились близько 16:00. Потіерпілий пішов напувати корів, а підозрюваний готувати їжу. Через деякий час ОСОБА_10 вийшов у двір, де знаходився ОСОБА_12 , який нічого не робив, та почав казати, що вже все зробив. На запитання чи дав він води коровам, ОСОБА_12 відповів, що так. Притсинський вирішив перевірити та набравши два відра води і ще приніс дві відра. Пристинський зрозумів, що ОСОБА_12 його обманює, перебуваючи в сараї у них виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_16 правою ногою наніс один удар в грудну клітину ОСОБА_12 , від чого він вдарився спиною об дерев`яну кормушку та впав на дерев`яну підлогу, при цьому вдарився головою. Пристинський підійшов та наніс близько 6 ударів ногами в область голови та близько 4 ударів ногами по тулубу ОСОБА_17 . Через деякий час ОСОБА_18 встав та хитаючись пішов до колодязя так як хотів пити. Вийшовши з сараю, він попив води у колодязя, та без будь-яких на те причин обличчям вперед, впав на асфальтне покриття. ОСОБА_16 підняв його, на запитання, що сталося, ОСОБА_14 сказав, що він піде до дому. Після чого зробивши ще декілька кроків, ОСОБА_14 впав на коліна та знову обличчям на асфальт. Пристиський піднявши ОСОБА_12 , завів його до приміщення, де знаходилося сіно, поклав його щоб він відпочив та пішов до хати. Наступного дня близько 6:00 ОСОБА_10 зайшов до приміщення де лежав ОСОБА_12 та побачив, що він не на що не реагує, хрипить. Пристинський почав перевіряти пульс. Після чого ОСОБА_10 поклав ОСОБА_12 до свого автомобіля ВАЗ 21011 та хотів поїхати до лікарні, однак одразу не поїхав так як боявся та надіявся, що ОСОБА_12 прийде до тями , але так як йму краще не ставало та він привіз ОСОБА_17 . Лозівської ЦРЛ. Висновком експерта № 12-17/62-ЛЗт/20, експертиза почата 21.03.2020 року, експертиза закінчена 27.04.2020 р., з висновків якого вбачається, що причиною смерті гр-на ОСОБА_7 , 1970р.н. стало гостре порушення мозкового кровообігу, зумовлено тупою травмою голови з крововиливом під оболонки головного мозку.

Згідно наданої медичної карти стаціонарного хворого №795 біологічна смерть гр-йа ОСОБА_7 , 1970р.н. наступила о 20:05 20.03.2020року, що не суперечить судово-медичним даним, отриманим під час експертизи його трупу.

В ході проведеної експертизи трупа гр-на ОСОБА_7 , 1970р.н встановлені наступні тілесні ушкодження:

-закрита черепно-мозкова травма у вигляді синців в лівій навколоочній ділянці (6x3,5см є на лівій вушній раковині (6x4см), на лівій щоці (5x3,5см), в правій виличній ділянк: (4x3см), на правій вушній раковині (5x3см), в правій скроневій ділянці ( 8x5см), забитої рани на лівій бровній дузі в ділянці зовнішньої її третини (1,9x0,1см), крововиливів в м`яг тканини голови на всьому протязі лобової ділянки (11x6см), в тім`яній ділянці п: серединній лінії (6x4см), в лівій скроневій ділянці (4x3 см), в правій скроневій ділянці (8x6см) темно-червоного кольору, глибиною до 1см (найбільша вираженість і товщина крововиливу в правій скроневій ділянці), крововиливів під оболонки головного мозку;

-закрита тупа травма грудної клітини: синці на правій бічній поверхні грудної клітини а області проекції 4-7 ребер по передній пахвовій лінії (11x7см), на лівій бічній поверхні грудної клітини в області проекції 6-8 ребер по середній пахвовій лінії (8x6см), закриті прямі переломи ребер: зправа 2,3,4,5,6 по передній пахвовій лінії, 7,8 по задній пахвовій лінії, 9,10,11 по лопатковій лінії; зліва 5,8 по середній пахвовій лінії, 9,10,11 по лопатковій лінії (переломи 9,10 ребер зліва є проникаючими в плевральну порожнину);

синці на тильній поверхні лівої кисті в області проекції 2-4 п`ясних кісток (6x4,5см) і на зовнішній поверхні лівого кульшового суглобу (7x3см);

Вищевказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих (тупого) твердих предметів, які не відобразили в ушкодженнях своїх індивідуальних особливостей і були спричинені в строк, вказаний в постанові про призначення судово-медичної експертизи.

За ступенем тяжкості: вищевказана травма голови з крововиливом під оболонки головного мозку за критерієм небезпеки для життя відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (згідно п.2.1.3. Г Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.); закриті переломи ребер - це СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості тілесне ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я, адже для консолідації (зрощення) даних переломів необхідний строк більш ніж 21 день (згідно п.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р.); синці - це ЛЕГКІ тілесні ушкодження (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.).

Мається прямий причинно-наслідковий зв`язок між тілесними ушкодженнями, встановленими при експертизі трупа гр-на ОСОБА_7 і настанням його смерті.

Також під час проведеної експертизи трупа гр-на ОСОБА_7 встановлені тілесні ушкодження від надання медичної допомоги - катетеризації вен лівого передпліччя, дренування лівої плевральної порожнини, лапароцентезу.

Висновки судово-токсикологічної експертизи: При судово-медичній експертизі крові трупа гр-на ОСОБА_7 , 1970р.н. етиловий, метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутіловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені.

Тілесні ушкодження, що мали місце у гр-на ОСОБА_7 , 1970р.н. не могли утворитися при падінні його з висоти власного росту з приданим тілу прискоренням з подальшим ударом на будь-яку виступаючу, плоску поверхню або асфальтне покриття.

Всі тілесні ушкодження, що виявлені на трупі гр-на ОСОБА_7 , 1970р.н. (за винятком тих, що утворилися внаслідок медичних маніпуляцій) були спричинені йому в період однієї події, не виключено, що в строк, зазначений в постанові слідчого.

Травма голови є саме тим тілесним ушкодженням, яке зумовило настання смерті гр- на ОСОБА_7 , всі ж інші тілесні ушкодження, що виявлені в ході експертизи трупа є супутніми.

Людина відразу після отримання таких тілесних ушкоджень, які виявлені на трупі гр-на ОСОБА_7 зазвичай втрачає свідомість і не може здійснювати будь-які самостійні дії.

Тілесні ушкодження, що мали місце у гр-на ОСОБА_7 не відобразили в собі індивідуальних особливостей предмету (предметів), яким вони били спричинені, а отже і неможливо достовірно сказати від дії яких саме тупих твердих предметів вони утворилися, але не виключено, що від ударів кулаками або ногами нападника.

Не мається достатніх судово-медичних даних для висловлювання про взаєморозташування нападника і гр-на ОСОБА_7 під час спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження, що мали місце у гр-на ОСОБА_7 утворилися від не менш як від 18 (вісімнадцяти) травматичних впливів (ударів) тупим (тупими) твердим предметом.

Травма голови, що мала місце у гр-на ОСОБА_7 відноситься до тілесного ушкодження, небезпечного для життя.

Синець на тильній поверхні лівої кісті в області проекції 2-4 п`ясних кісток за своєю локалізацією не виключає можливості утворення під час самооборони гр-на ОСОБА_7 . Інших будь-яких тілесних ушкоджень, які по своїй локалізації вказують на можливість свого утворення в ході боротьби або самооборони гр-на ОСОБА_7 при експертизі його трупа не встановлено.

Покази, надані підозрюваним ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 21.03.2020року в цілому не суперечать судово-медичним даним в частині локалізації, характеру і механізму спричинення тілесних ушкоджень, які мали місце у гр- на ОСОБА_7 , 1970р.н., але є невідповідність в кількості нанесених ударів.( т. 1 а.кр.пр. 134-138)

Висновком експерта № 12-14/64-ЛЗ/20, експертиза почата 23.03.2020 року, експертиза закінчена 24.03.2020 р., з висновків якого вбачається, що в ході судово-медичної експертизи гр.-на ОСОБА_8 , 1971 року народження, будь-яких видимих тілесних ушкоджень не виявлено. Крім того в експертизі зазначено, що зі слів потерпілого відомо: «19.03.2020 року ввечері в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , спричинив тілесні ушкодження гр-ну ОСОБА_19 , наносив численні удари взутими ногами по різним частинам тіла. Мочалов же тілесних ушкоджень не спричиняв. Скарг в даний час не має.» (т.1 а.кр.пр. 139)

Висновком експерта № 14/745- Дм/20, експертиза почата 06.04.2020 року, експертиза закінчена 10.04.2020 р., з висновків якого вбачається, що кров від трупа ОСОБА_20 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. На парі колош (об`єкти №№1-7), вилучених в ході проведення огляду місця події за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_6 , знайдена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином можна вважати, що дана кров відноситься до групи О з з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В та походження її від ОСОБА_7 не виключається. (т.1 а.кр.пр. 141-143)

Протоколом № 23/86 затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 20.03.2020 р., згідно якого ОСОБА_6 фактично був затриманий 20.03.2020 р. о 20:00 год. (а.кр.пр. 165-166). Крім того в протоколі зазначено, що ознайомившись з підставами затримання та правами та обов`язками затриманого ОСОБА_6 пояснив: що він свою вину визнає і щиросердно у всьому розкаюється 19.03.2020 року близько 17:00 години, він перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні сараю, в ході сварки з гр.. ОСОБА_7 наніс йому один удар ногою по тулубу, від якого останній впав та вдарився спочатку спиною об дерев`яну поверхню, а потім вдарився головою об дерев`яну підлогу, далі ОСОБА_6 наніс йому близько 5-6 ударів ногами по різним частинам тіла, після чого через декілька хвилин, ОСОБА_7 піднявшись намагався піти до виходу із сараю, але пройшовши кілька кроків впав на землю. Далі ОСОБА_6 пройшовшись по території домоволодіння знову впав на землю. Після цього ОСОБА_6 з метою того, щоб ОСОБА_7 прийшов до тями поклав його в сінник. Вранці 20.03.2020 року ОСОБА_6 побачив, що ОСОБА_7 стало гірше вирішив відвезти його до лікарні. (а.кр.пр. т. 1 165-166)

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 березня 2020 р., згідно якої, з урахуванням показів ОСОБА_21 , який вину визнав в повному обсязі, співпрацював зі слідством, сам доставив потерпілого до лікарні, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково. Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного мешкання. (а.кр.пр. 167).

Постановою ТУ ДБР у м. Полтаві про закриття кримінального провадження від 29.10.2021 р., згідно якої кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000508 від 07.10.2020 за ч. 2 ст. 365 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю у діях окремих працівників поліції Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, було закрито. (т. 2 а.кр.пр. 22-25)

Даними висновку судово-психіатричного експерта № 64 від 01.02.2022, згідно яких ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. (т. 3 а.с. 15-17).

Судом встановлено, що відсутні будь-які законні підстави не довіряти показанням потерпілої, оскільки вони логічні, послідовні, повністю відповідають іншим матеріалам кримінального провадження та у сукупності дають повну картину скоєного кримінального правопорушення.

Зазначені докази сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності, - достатніми та взаємопов`язаними для прийняття процесуального рішення.

Що стосується доводів обвинуваченого, про те, що під час допиту працівниками поліції до нього були застосовані заходи психологічного та фізичного впливу, у зв`язку з чим він зізнався у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, то суд вважає їх неспроможними, та розцінює, як спосіб захисту, оскільки вони спростовуються Постановою ТУ ДБР у м. Полтаві від 29.10.2021, згідно якої старшим слідчим другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Полтави, були перевірені вказані твердження обвинуваченого, однак будь-яких підтверджень застосування до ОСОБА_6 заходів психологічного чи фізичного впливу встановлено не було. Також висновком експерта № 12-14/64-ЛЗ/20, експертиза почата 23.03.2020 року, експертиза закінчена 24.03.2020 р., з висновків якого вбачається, що в ході судово-медичної експертизи гр.-на ОСОБА_8 , 1971 року народження, будь-яких видимих тілесних ушкоджень не виявлено. Як повідомив експерт в судовому засіданні, в разі спричинення тілесних ушкоджень дубинкою, все залежить від сили удару та в якому одязі була одягнута особа, разом з тим зазначив, що на тілі ОСОБА_6 ніяких слідів тілесних ушкоджень виявлено не було.

Стосовно доводів обвинуваченого про те, що ОСОБА_7 побив бик, що стало причиною його смерті, то суд вважає їх безпідставними, розцінює їх, як спосіб захисту, та визнає такими, що суперечать дослідженими у судовому засіданні доказам, оскільки вони спростовуються поясненнями у судовому засіданні потерпілої, яка повідомила, що запитувала у ОСОБА_6 «чому його вбив?» ОСОБА_10 відповів, що «не хотів його вбивати, так вийшло», протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2020 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_15 , та відтвореним у судовому засіданні DVD-диском, з яких вбачається, що в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 добровільно пояснив та показав, як він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , експертизою № 12-14/64-ЛЗ/20, експертиза почата 23.03.2020 року, експертиза закінчена 24.03.2020 р., в якій зазначено, що зі слів потерпілого ( ОСОБА_6 ) відомо: «19.03.2020 року ввечері в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , спричинив тілесні ушкодження гр-ну ОСОБА_19 , наносив численні удари взутими ногами по різним частинам тіла. Мочалов же тілесних ушкоджень не спричиняв. Скарг в даний час не має.» (а.кр.пр. 139)

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діяннями та двома суспільно небезпечними наслідками, що настали: первинні - тяжкі тілесні ушкодження, похідні - смерть. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки).

Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, їх стосунки.

На підставі викладеного, враховуючи характер дій ОСОБА_6 , який протягом певного часу наносив ОСОБА_7 численні удари ногами в область голови та тулуба, заподіявши закриту черепно-мозкову травму, яка виразилась множинними синцями обличчя, крововиливом під оболонки головного мозку, закриту тупу травму грудної клітини. Між цими діями, які були активними, та їх наслідками у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть, існував прямий причинний зв`язок. Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що обвинувачений, умисно завдаючи удари в життєво важливі органи ОСОБА_7 , розраховував на такі можливі наслідки, від яких здоров`ю ОСОБА_7 буде спричинено тяжку шкоду, тобто діяв щодо первинних наслідків з прямим умислом, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 19.03.2020 р. умисно спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, які стали причиною смерті ОСОБА_7 , тобто смерть ОСОБА_7 знаходиться в причинному зв`язку з отриманими ним 19.03.2020 р. тяжкими тілесними ушкодженнями. Щодо спричинення смерті ОСОБА_7 , то має місце необережна форма вини ОСОБА_6 , оскільки завдаючи потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, обвинувачений не передбачав можливість настання смерті потерпілого, але повинен був і міг це передбачити.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що умисні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого, вчинив саме ОСОБА_6 , а не визнання своєї вини в інкримінованому злочині суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення,

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи вказані вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю та встановлена згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом» (ст.17 КПК України), а тому не вбачає підстав для його виправдання.

Таким чином дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 121 КК України тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що він є громадянином України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, за місцем мешкання характеризується не задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, раніше судимий.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, передбачені ч. 5 ст. 12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вважає добровільне відшкодування витрат на поховання ОСОБА_7 та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який свою вину не визнав, додержуючис принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , можливо тільки в реальній ізоляції від суспільства, із з застосуванням до нього покарання передбаченого санкцією даної статті, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів

Підстави для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75, 76 КК України, у суду відсутні.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 20.03.2020, ОСОБА_6 було затримано 20.03.2020 о 20:00 год.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.03.2020 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , було задоволено частково, ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його негайно під варту із зали суду, та залишивши його до набрання вироком законної сили.

Термін відбуття покарання для ОСОБА_6 обчислювати з фактичного затримання його працівниками поліції.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення у період з 20.03.2020 20:00 по 23.03.2020.

Арешт на тимчасово вилучені предмети та майно, який був накладений згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.03.2020 р. скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню: в`язаний светр; спортивні штани та калоші зі слідами РБК, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області повернути обвинуваченому ОСОБА_6 , в разі відмови в їх прийнятті - знищити.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Суддя Наталія ЦЕНДРА