Провадження № 1-кп/643/61/23
Справа № 643/466/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 02 січня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богородицьк Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не судимого, який перебуває на реєстраційному за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 01.01.2023 приблизно о 16-00 годині перебував біля кімнати 12 у загальному коридорі першого поверху будинку АДРЕСА_3 . У цей час між ним та раніше йому знайомою ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин виникла сварка. У ході словесного конфлікту ОСОБА_3 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання, стоячи до потерпілої обличчям до обличчя, схопив її обома руками за плечі, повалив на підлогу, від чого ОСОБА_4 опинилася у лежачому положенні на лівому боці, з замаху наніс ОСОБА_4 три удари правою ногою в кросівках по голові. Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, схопив ОСОБА_4 обома руками за шию та повів углиб загального коридору першого поверху, зупинився біля загальної побутової кімнати, де, реалізуючи свій умисел, спрямований на нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень на ґрунті неприязних стосунків, притиснув Перлінову вагою свого тіла до свого корпусу та наніс їй декілька ударів кулаками обох рук по голові. Далі, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, зайшовши разом із ОСОБА_4 до приміщення загальної побутової кімнати, ОСОБА_3 підійшов до потерпілої ззаду і різким поштовхом правої руки у спину повалив її на підлогу загальної побутової кімнати, у результаті чого ОСОБА_4 опинилася у положенні лежачі на животі, а ОСОБА_3 сів на спину ОСОБА_4 та умисно наніс їй декілька ударів кулаками обох рук по голові, після чого припинив свої протиправні дії.

У результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 були спричинені синці на голові, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана заява ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена та підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно з якою, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_4 надала письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

За правилами ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам ч. 3 ст. 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він відповідно до ст. 89 КК України не судимий, неодружений, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Згідно з вимогами, визначеними ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, майновий стан обвинуваченого.

Суд, з урахуванням викладеного, за сукупності наведених вище обставин, визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України в максимальному розмірі.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою, слугуватиме попередженню вчиненню ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався і, зважаючи на характер призначеного покарання, його обрання є недоцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, ст. 124, ст. 369-371, ст. 373, ст. 374, ст. 381, ст. 382 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ один аркуш паперу білого кольору формату А4, на якому зображений один скріншот з екрану мобільного телефону чорно-білого кольору, що належить ОСОБА_6 , 2002 року народження, на яких зображений фрагмент листування у месенджері Telegram з 12-08 по 12-26 ОСОБА_6 з абонентом « ОСОБА_7 », яким є зі слів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , та який знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1