02.02.2023
Справа № 642/478/23
Провадження № 1-кс/642/230/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 00000201 від 01.02.2023, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернулася прокурор окружної прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування зазначила, у провадженні СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, перебуває кримінальне провадження № 0000201 від 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02.2023 до ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у період воєнного стану, таємно, викрала грошові кошти та вироби з невстановленого металу, які належать останній (ІПН 1211 від 01.02.2023).

Так, 01.02.2023 в ході огляду місця події слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 у приміщенні ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. М. Малиновського, 1, виявлено та вилучено браслет із різнокольорових бусин, округлої форми різної товщини.

Вилучений предмет, який був виявлений та вилучений в ході проведення огляду має істотне значення для кримінального провадження, оскільки може бути використаний у якості речових доказів вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та інформацію про осіб, які причетні до його вчинення.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучений предмет зберіг сліди кримінального правопорушення та виникла необхідність у проведенні відповідних судових експертиз, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події в приміщенні ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. М. Малиновського, 1, а саме: браслет із різнокольорових бусин, округлої форми різної товщини, з метою заборони володіти та розпоряджатись ним будь-яким чином, у тому числі відчужувати, до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутності, клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.

На підставі ч.4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, у провадженні СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, перебуває кримінальне провадження № 0000201 від 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

01.02.2023 в ході огляду місця події слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 у приміщенні ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. М. Малиновського, 1, виявлено та вилучено браслет із різнокольорових бусин, округлої форми різної товщини.

Постановою слідчого від 01.02.2023 річний браслет із різнокольорових бусин, округлої форми різної товщини визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що зазначене вище майно, має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки підозрювана або особи, що діють в її інтересах, матимуть можливість розпорядитися ним

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 00000201 від 01.02.2023, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучений у ході проведення огляду місця події від 01.02.2023 браслет із різнокольорових бусин, округлої форми різної товщини, оскільки вказаний предмет має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ.

Місцем зберігання арештованого майна, відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», визначити камеру схову речових доказів відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Маршала Малиновського, 1.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1