Справа № 317/1465/22
Провадження № 1-кп/317/110/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

Захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Балабине Запорізького району Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, не працює, одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

29.06.2022 приблизно о 13 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи з дозволу потерпілого в автомобілі «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований навпроти території домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , викрав із кишені футболки, яка була вдягнена на потерпілому мобільний телефон марки «Xiaomi» модель Redmi Note 9Pro 6/64 GB, imei 1 НОМЕР_2 , imei 2 НОМЕР_3 , вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-22/7315-ТВ від 19.07.2022 року становить 5626 грн 67 коп.

В подальшому ОСОБА_5 покинув вказаний автомобіль з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому мате6ріальну шкоду на суму 5626 грн. 67 коп.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд за його відсутності, претензій до обвинуваченого не висловив, цивільний позов не подавав.

Обвинувачений ОСОБА_5 до обставин вчинення правопорушення зазначив, що знав достеменно про оголошення воєнного стану в країні, він разом з потерпілим розпивав спиртні напої в автомобілі, що належить ОСОБА_6 , а коли той заснув та не контролював ситуацію, без його дозволу, маючи корисливі наміри з кишені футболки викрав мобільний телефон, яким розпорядився на власний розсуд. В скоєному розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу ч.3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також документів, що характеризують обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєних ним правопорушень, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, має розлади пов`язані з прийомом наркотичних речовин), характеризуючі особистість обвинуваченого - раніше не засуджений.

Враховуючи особистість ОСОБА_5 , конкретні обставини кримінального провадження, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Вирішуючи питання, щодо обрання запобіжного заходу, суд враховуючи всі обставини справи, приходить до висновку, що відсутні підстави для продовження запобіжного заходу.

Суд вбачає пом`якшуючі провину обставин відносно ОСОБА_5 - щире каяття. Обтяжуючих обставин прокурором не було зазначено, а судом не було встановлено.

Суд розглядає кримінальне провадження лише в межах пред`явленого обвинувачення.

Долю речових доказів визначити згідно ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на два роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироку законної сили ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 . на користь держави процесуальні витрати у розмірі 377 грн. 56 коп. за залучення експертів на проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1