Справа № 383/50/23
Номер провадження 1-кс/383/12/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання прокурора Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000012 від 06.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на речі вилучені в ході огляду предмету від 06.01.2023 року, які на праві комунальної власності належать Снігурівській міській раді Миколаївської області, а саме: - чотири склопакети розмірами 1,62 м х 0,63 м; - металопластикові штапики в кількості 21 штуки, з низ 7 шт. довжиною 63 см, 14 шт. довжиною 162 см., шляхом заборони користування та розпорядження майном, яке має значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000012 від 06.01.2023 року, для проведення слідчих дій із зазначеним майном та подальшого зберігання до його скасування.

Необхідність накладення арешту прокурор пов`язує із розслідуванням кримінального провадження №0000012 від 06.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, де вказане майно визнано речовими доказами.

В судове засідання прокурор Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 не заявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї до суду надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна за її відсутності, при цьому клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Представник власника майна - Снігурівської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування розгляду даного клопотання за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Вивчивши клопотання та докази на його обґрунтування, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з наступного.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з наданих прокурором матеріалів, Відділом поліції №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 06.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с.8).

З протоколу огляду предмету від 06.01.2023 року встановлено, що слідчим оглянуто майно, добровільно видане ОСОБА_4 , а саме: - 4 склопакети та металопластикові штапики в кількості 21 штуки. Проведеним оглядом встановлено, що склопакети ніяких зовнішніх пошкоджень не мають, їх розмір однаковий та становить: висота -1,62 м, ширина - 0,63 м. При огляді металопластикових штапиків встановлено, що їх кількість становить 21 штука, з них 7 шт. довжиною 63 см, 14 шт. довжиною 162 см. Присутній під час огляду Павлівський сільський староста ОСОБА_5 повідомив, що вказані склопакети були викрадені із приміщення колишнього дитячого садка (а.с.21-24).

Постановою слідчого СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 06.01.2023 року чотири склопакети та металопластикові штапики в кількості 21 шт. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000012 (а.с.25-26).

З протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 06.01.2023 року встановлено, що він є старостою Павлівського старостинського округу Снігурівської ОТГ з 28 листопада 2022 року по теперішній час. На території с.Павлівка перебуває приміщення колишнього дитячого садку, розташоване по АДРЕСА_1 , який декілька років вже не функціонує. Приміщення колишнього дитячого садку є комунальною власністю. Воно було зачинене, однак охорона його не здійснювалася. У період з 25.03.2022 року по 20.11.2022 року він виїжджав із села. Після повернення він відразу почав оглядати територію села та в кінці грудня 2022 року він виявив, що в приміщенні колишнього дитячого садку було викрадено сім склопакетів, які були встановлені в металопластикових вікнах. Вікна були однокамерні, кожне на три склопакети. В подальшому, зі слів жителів вказаного села, йому стало відомо, що крадіжку начебто вчинили місцеві мешканці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у зв`язку із чим він із заявою звернувся до поліції. Окрім цього, ОСОБА_5 додав, що всього у приміщенні дитячого садку було встановлено 4 металопластикових вікна, всі інші вікна були дерев`яні (а.с.12-15).

З пояснень ОСОБА_8 від 06.01.2023 року встановлено, що влітку 2022 року, коли саме він не пам`ятає, до нього додому прийшов його товариш ОСОБА_4 , який запропонував здійснити крадіжку склопакетів із колишнього приміщення дитячого в с. Павлівка Баштанського району Миколаївської області, на що він погодився та вони удвох пішли та зняли загалом 7 склопакетів, які залишили в нього вдома. В подальшому 4 склопакети ОСОБА_4 забрав собі, а 3 залишилося у нього (а.с. 18-19).

З пояснень ОСОБА_4 від 06.01.2023 року встановлено, що приблизно в липні 2022 року він прийшов в гості до свого товариша Плахотніка Геннадія та під час спільного вживання спиртних напоїв він запропонував Геннадію викрасти із приміщення колишнього дитячого садка склопакети. Прийшовши на територію дитячого садка, він із фасадної сторони почав знімати склопакети, а ОСОБА_9 їх носив до себе додому, так як будинок його знаходився через дорогу. Таким чином, всього вони зняли сім склопакетів (а.с. 16-17).

Отже, відповідно до наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає вимогам ст.98 КПК України як речові докази, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження речових доказів є підстави накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000012 від 06.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вилучені в ході огляду предмету від 06.01.2023 року, а саме на: - чотири склопакети розмірами 1,62 м х 0,63 м; - металопластикові штапики в кількості 21 штуки, з низ 7 шт. довжиною 63 см, 14 шт. довжиною 162 см., які на праві комунальної власності належать Снігурівській міській раді Миколаївської області, шляхом заборони користування та розпорядження майном з подальшим зберіганням вказаного майна старостою села Павлівське ОСОБА_5 до скасування арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Апеляційне оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1