Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1832/23
Номер провадження 1-кс/711/571/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

При секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000076 від 14.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000076 від 14.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про кримінальне правопорушення у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 14.02.2023 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що розпорядженням міського голови виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області № 302-ОС від 21.12.2020 та рішенням сесії 8 скликання Звенигородської міської ради Черкаської області №3-5/VIII від 18 грудня 2020 року ОСОБА_5 , призначено на посаду першого заступника міського голови з виконавчої роботи виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області.

Відповідно до розпорядження виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області № 23 від 09.02.2022 «Про розподіл обов`язків між керівними працівниками Звенигородської міської ради», ОСОБА_5 наділений наступними повноваженнями, а саме: здійснює організацію землевпорядкування; забезпечує підготовку та внесення на розгляд ради пропозиції встановлення розміру земельного податку, вилучення (викупу), а також наданню земель під будівництво та для інших потреб земель, що є власністю територіальної громади; здійснює координацію та контроль за роботою відділу містобудування та архітектури; відділу з питань земельних відносин; відділу освіти; відділу культури, молоді, спорту та туризму; закладів охорони здоров`я; закладів освіти; закладів культури тощо.

Відповідно ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_5 обіймаючи посаду першого заступника міського голови з виконавчої роботи виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області, будучи службовою особою, яка відповідно до ч. 2 примітки ст. 368 КК України, займає відповідальне становище, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно з метою власного збагачення, порушуючи обмеження, встановлені п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», отримав неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , маючи умисел на одержання для себе неправомірної вигоди, 10 лютого 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливим, під час особистої зустрічі із представником за довіреністю фізичної особи підприємця ОСОБА_6 , - ОСОБА_7 , в приміщенні адміністративної будівлі Звенигородської міської ради Черкаської області, що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході розмови в якій ОСОБА_7 повідомив, що має намір розмістити на території Звенигородської об`єднаної територіальної громади дві пересувні споруди для провадження підприємницької діяльності. В своє чергу, ОСОБА_5 зазначив, що за сприяння в розташуванні на території зазначеної об`єднаної територіальної громади пересувних тимчасових споруд, для безперешкодного здійснення господарської діяльності на території його об`єднаної територіальної громади, необхідно надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США.

В подальшому, ОСОБА_5 , виконуючі дії, які входять до його повноважень, реалізуючи умисел направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , під час особистої зустрічі 21.03.2023 близько 10 години 00 хвилин, в приміщенні службового кабінету на першому поверсі адміністративної будівлі Звенигородської міської ради Черкаської області за адресою: Черкаська область, місто Звенигородка, проспект Шевченка, 63, сказав ОСОБА_7 підійти до кабінету № 5, де останній отримав рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області №102 від 17.03.2023, яким затверджено матеріали попереднього погодження фізичній особі - підприємцю ОСОБА_6 щодо розміщення на земельній ділянці площею до 30 м2 пересувної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_2 та надано дозвіл ОСОБА_6 на виготовлення паспорту прив`язки тимчасової споруди і забезпечення оформлення відповідної землевпорядної документації та права користування земельною ділянкою, згідно затверджених графічних матеріалів попереднього погодження, протягом 6 місяців з дня прийняття цього рішення.

В подальшому, ОСОБА_5 , 23 березня 2023 року, близько 10 години 25 хвилин, виконавши дії, які входили до його повноважень, з метою безпосереднього отримання неправомірної вигоди, повів ОСОБА_7 в приміщення вбиральні розташованої на першому поверсі адміністративної будівлі Звенигородської міської ради Черкаської області за адресою: АДРЕСА_1 , де отримав від ОСОБА_7 , раніше обумовлену ним неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, що згідно офіційного курсу Національного Банку України, станом на 23.03.2023, становить 36 560 (тридцять шість п`ятсот шістдесят) гривень.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.

23 березня 2023 року о 10 годині 37 хвилин в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого на посаді першого заступника міського голови з виконавчої роботи виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області.

В зв`язку з цим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Тамбов, українцю, громадянину України, працюючому на посаді першого заступника міського голови з виконавчої роботи виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області, зареєстрованому та проживаючому в АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ініціатор клопотання вказує, що санкція ч.3 ст. 368 КК України передбачає додаткове покарання конфіскацію майна.

Органом досудового розслідування встановлено, що відповідно до актуальної інформації, що міститься в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у приватній власності підозрюваного ОСОБА_5 , знаходяться: земельна ділянка площею 2 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212) з кадастровим номером :02:004:0130.

Враховуючи викладене, а також положення ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий, за погодженням із прокурором, звернулася до слідчого судді з вказаним клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0130, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив суд його задовольнити та накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності, шляхом заборони розпорядження ним, відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення виконання можливого покарання у виді конфіскації майна, яке передбачено санкцією ч.3 ст. 368 КК України, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 .

Слідча ОСОБА_4 підтримала клопотання із наведених підстав.

В судове засідання підозрюваний ОСОБА_5 , відповідно до положень ч.2 ст. 172 КПК України, не викликалася.

Заслухавши пояснення сторони обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000076 від 14.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Пунктом 3 частини 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Частиною 5 зазначеної статті встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

В судовому засіданні встановлено, що 24.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Слід зазначити, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №327134094 від 27.03.2023, підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0130, площею 2 (два) га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах Козацької сільської ради Звенигородського району Черкаської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212).

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, в даному випадку обмеження права власності шляхом накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності цілком відповідатиме принципу співмірності виконання завдань кримінального провадження, оскільки, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки реалізацію права власника майна, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тож, у даному випадку, саме не накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності, може призвести до подальшого його відчуження, що суперечить завданням кримінального провадження та унеможливить виконання покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та винесення обвинувального вироку, а тому клопотання підлягає до задоволення шляхом заборони розпорядження (відчуження будь-яким шляхом) належного підозрюваному ОСОБА_5 майна, що забезпечить виконання можливого покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000076 від 14.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 14.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076, на майно належне на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 368 КК України, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0130, площею 2 (два) га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах Козацької сільської ради Звенигородського району Черкаської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212) шляхом заборони розпоряджатися вищевказаним майном (відчужувати його будь-яким способом) до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвалу суду не пізніше наступного дня з дня її оголошення надсилати особам, які не були присутніми в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1