Справа № 354/1094/22
Провадження № 1-кп/354/117/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю учасників справи:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Яремче кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яремча, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Яремчанського міського суду Івано-Франківської області 04 жовтня 2022 року надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з угодою про визнання винуватості від 29 вересня 2022 року, укладеною між прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Так, відповідно до змісту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у невстановлений слідством час та місці, незаконно придбав вогнепальну нарізну зброю та боєприпаси до вогнепальної нарізної зброї, які в порушення п.1 переліку видів майна, не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471 ХІІ «Про право власності на окремі види майна», Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_5 , незаконно зберігав вогнепальну зброю та боєприпаси до вогнепальної нарізної зброї по місцю свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

02 червня 2022 року ОСОБА_5 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу здійснив транспортування автомобілем марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , безпосередньо при собі в сумці нарізної вогнепальної зброї, придатної для проведення пострілів, магазин якої споряджений чотирма боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї придатними для стрільби.

Того ж дня, близько 11 год 30 хв працівниками СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області по вул. Свободи в м. Яремче неподалік АЗС «Окко», було зупинено транспортний засіб марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 . При проведенні поверхневої перевірки ОСОБА_5 в сумці, що була на плечі останнього було виявлено вищевказану нарізну вогнепальну зброю, споряджену боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї.

Після чого працівниками поліції було запрошено ОСОБА_5 до адміністративного приміщення поліцейської станції, що в м. Яремче по вул. Свободи, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, де в ході проведення огляду місця події, за його участю останній видав предмет зовні схожий на пістолет із маркувальними позначеннями «Форт-12Р 9 мм», «НОМЕР_6» магазин якого споряджений 11 предметами зовні схожими на патрони.

Даний пістолет є нарізною вогнепальною зброєю, виготовлений саморобним способом шляхом переробки 9 мм пістолету ударно-травматичної дії ФОРТ-12Р № НОМЕР_2 , промислового виробництва, що був призначений для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями снарядами калібру 9 мм Р.А. У вказаний пістолет замінений штатний ствол на нарізний ствол від пістолету Форт-14, який включено до 110 мм та нарізано різьбу біля дульного зрізу, проведено заміну штатних пружин у зворотному механізмі на посилені, в затворі відсутній викидач. Дана зброя є 9-мм самозарядним пістолетом під 9-мм пістолетний до пістолету Макарова.

Орган досудового слідства вважає, що при вказаних обставинах ОСОБА_5 мав реальну можливість заподіяння істотної шкоди об`єктам суспільних відносин, оскільки в останнього було вилучено пістолет, який являється нарізною вогнепальною зброєю, придатною до стрільби, що підтверджується експериментальною стрільбою вході експертного дослідження.

З одинадцяти предметів, які були виявлені в магазині вище вказаного пістолету чотири штуки з маркуваннями « НОМЕР_3 » та «270 02» є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї придатними до стрільби та є 9-мм пістолетними патронами центрального бою до пістолетів конструкції «Макарова». Вказані патрони самостійного спорядження з використанням компонентів промислового виробництва з навіками пороху о,18-0,4 г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 263 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

29 вересня 2022 року між прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Сторони узгодили покарання за ч.1 ст.263 КК України, призначивши обвинуваченому інший, більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.263 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

04.10.2022 справа надійшла до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 .

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 21.10.2022 призначено підготовче судове засідання у справі.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1)затвердити угоду, або

2)відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст.468-475 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до частини другої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

У статті 472 КПК України передбачено вимоги до угоди про визнання винуватості, а саме формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до частини сьомої статті 474 КПК України Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

При вивченні справи встановлено, що угода не відповідає вимогам, визначеним у статті 472 КПК України.

Так, однією із вимог, які ставляться до угоди про визнання винуватості є зазначення істотних для відповідного кримінального провадження обставин.

У той же час, аналіз обвинувального акту та угоди про визнання винуватості у сукупності із долученими прокурором у підготовчому судовому засіданні доказами свідчить, що угода не відповідає зазначеній вимозі: ні угода, ні обвинувальний акт не містять істотних для відповідного кримінального провадження обставин.

Так, як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Зокрема, щодо незаконного придбання ОСОБА_5 зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу Сторона обвинувачення в обвинувальному акті та угоді зазначає: « ОСОБА_5 у невстановлений слідством час та місці, незаконно придбав, зберігав та носив вогнепальну зброю …».

Однак, всупереч вказаному, Прокурор у судовому засіданні звертає увагу, що вилучена у ОСОБА_5 зброя є краденою у жителя Донецької області та долучає до матеріалів справи довідку Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Івано-Франківській області НП України від 15.06.2022 № 716/108/27/01-2022.

Зі змісту вказаної довідки вбачається, що Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області 26.09.2014 внесено відомості до ЄРДР № 0000583 по факту викрадення кримінальної зброї ФОРТ 12Р № НОМЕР_6 у міліції.

Інформації про те, яке процесуальне рішення прийняте в рамках вказаного кримінального провадження, що порушене ще у 2014 році відносно викрадення зброї у міліції, тобто дев`ять років тому, Прокурор не надає.

Разом з тим, на запитання Головуючої у судовому засіданні, яким чином була придбана зброя, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що зброю із боєприпасами він знайшов на узбіччі дороги у м. Слов`янську Донецької області під час захисту Вітчизни.

Останній повідомив, що є військовослужбовцем Збройних Сил України, сержантом за контрактом В/Ч польова пошта НОМЕР_4 . З березня 2013 року він проходив військову службу на території Донецької та Луганської областей. Виконуючи спеціальне завдання по захисту Батьківщини у м. Слов`янську Донецької області, під час активної фази боїв, на узбіччі він побачив пістолет з боєприпасами, які валялися, і взяв, - оскільки треба було боронитися. Йшли бої. Пояснив, що під час бою бувають випадки, коли зброя валяється на землі, адже йде боротьба. Така ситуація є очевидною. У вересні 2016 року, при обстрілі дислокації після попадання РПГ в БТР, його відкинуло вибуховою хвилею, він отримав тяжку травму. З того часу час від часу повертається на службу у Збройні Сили України, однак у зв`язку із отриманою травмою, змушений ввесь час лікуватися. На даний час він чекає на його виклик на Службу у Збройні Сили України. Підібрану на полі бою зброю він привіз додому, оскільки перебуває у списку військовослужбовців України, які оголошені в розшук Російською Федерацією. Вона йому необхідна для свого захисту та захисту сім`ї на випадок нападу. Адже його життя та життя його рідних тепер під загрозою.

Також ОСОБА_5 , на запитання головуючої, відповів, що під час досудового розслідування він не приховував від органу слідства період, час та обставини набуття ним зброї, а саме те, що останню він знайшов на болі бою у м. Слов`янську Донецької області під час захисту України.

Вказані пояснення не заперечувалися ні Захисником, ні Прокурором.

Крім того, долучені до матеріалів справи посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 , відповідно до якого ОСОБА_5 входить до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Свідоцтво про хворобу № 632/3 від 28 вересня 2016 військово-лікарської комісії психоневрологічного профілю ВМКЦ Західного регіону та Довідка військово-лікарської комісії від 07.07.2016 № 16, за змістом яких поранення та контузія ОСОБА_5 пов`язані із захистом Батьківщини, узгоджуются із поясненнями останнього, відносно проходження ним військової служби у ЗСУ у період з 2013 по 2016 роки та перебування у цей період на території Донецької та Луганської областей.

Таким чином, з пояснень обвинуваченого вбачається, що останній не придбав зброю у незаконний спосіб, що інкримінує йому Сторона обвинувачення, а знайшов її на полі бою під час виконання своїй військових обов`язків по захисту Батьківщини, тобто під час виконання діяння, що без жодного сумніву було пов`язане з ризиком для його життя. І взяв останню для оборони, захищаючи Україну.

Вказані обставини мають суттєве значення для кваліфікації дій обвинуваченого.

Однак, з невідомих Суду причин, ці обставини кримінального провадження не зазначені ні в обвинувальному висновку, ні в угоді про визнання винуватості, хоча, як вбачається з матеріалів справи, Сторона обвинувачення мала у своєму розпорядженні зазначену вище інформацію.

Натомість, в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості, як уже зазначалося, говориться про те, що ОСОБА_5 незаконно придбав вогнепальну зброю у невстановлений слідством час та місці. Що свідчить про те, що органом досудового розслідування приховано дійсні обставини набуття ОСОБА_5 зброї, тобто не зазначено істотних для відповідного кримінального провадження обставин, що суперечить статті 472 КПК України.

Відтак, це стало наслідком того, що угода не відповідає і наступній вимозі, яка до неї ставиться саттею 472 КПК України, а саме: беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Як зазначено вище, в угоді про визнання винуватості серед інших обставин зазначається беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (обов`язкова складова змісту угоди), що нерозривно пов`язано із наявністю фактичних підстав для визнання винуватості підозрюваного.

В постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 № 13, зазначено, що під беззастережним визнанням винуватості підозрюваним/обвинуваченим слід розуміти безумовне (повне) визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Разом з тим, під час здійснення судового розгляду на підставі поданої прокурором угоди, під час дотримання вимог КПК України щодо роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення та з`ясування розуміння ним пред`явленого обвинувачення та факту його беззастережного визнання вини в тому, що ставиться йому в вину Стороною обвинувачення, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 викликали розумні сумніви в Суду щодо добровільності укладення ним угоди, повного розуміння ним пред`явленого йому обвинувачення та беззастережності такого визнання.

Так, під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що зброю знайшов на полі бою у м. Слов`янську Донецької області, виконуючи військове завдання по захисту Батьківщини, а Сторона обвинувачення інкримінує йому незаконне придбання вогнепальної зброї у невстановлений слідством час та місці.

Крім того. на запитання Головуючої у підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що погодився на укладення угоди про визнання винуватості тому, що йому пояснили, що уклавши угоду, у нього не буде судимості. Відтак, Суд вважає, що згода обвинуваченого на укладання такої угоди була отримана за відсутності роз`яснення йому дійсних наслідків укладення угоди, зокрема те, що за результатами затвердження угоди, Суд постановляє вирок, і визнає особу винною, призначаючи їй покарання визначене угодою. І така особа вважається засудженою.

Тому, незалежно від того, що Обвинувачений визнав свою вину, Суд ставить під глибокий сумнів, що таке визнання є беззастережним та добровільним.

Одного бажання Обвинуваченого і Прокурора для укладання угоди не достатньо. Суд затверджує угоду за наявності фактичних підстав (доказів) для визнання винуватості підозрюваного. Це правило спрямоване на недопущення ухвалення обвинувального вироку судом на підставі угоди у разі обмови чи самообмови обвинуваченого, а також за відсутності доказів його винуватості.

Проаналізувавши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, зміст угоди про визнання винуватості, докази, долучені Прокурором, Суд звернув увагу, що відсутні фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_5 , що є самостійною та безумовною підставою для відмови у затвердження угоди про визнання винуватості.

Так, частиною першою статті 263 КК України передбачена кримінальна відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Тобто, предметом вчинення злочину має бути саме вогнепальна зброя (крім гладкоствольної мисливської), бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

Те, що особа придбала, носила, користувалася саме вогнепальною зброєю, бойовими припасами, а не будь-якими іншими видами озброєння має довести перед Судом Сторона обвинувачення належними та допустими доказами. Таким доказом, зокрема є, висновок судово-балістичної експертизи.

Однак, у обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості Сторона обвинувачення не посилається на такий висновок експерта, не зазначає його реквізити.

Серед доказів, які долучені прокурором у підготовчому судовому засіданні, такий висновок також відсутній.

З огляду на це, матеріали кримінального провадження не містять доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суд звертає увагу, що інститут укладення угоди про визнання винуватості між прокурор та обвинувачений не може застосовуватися у кримінальному провадженні для засудження особи, винуватість якої не доводиться належними та допустимим доказами.

Укладаючи угоду про визнання винуватості, підозрюваний зобов`язується беззастережно визнати свою вину і погоджується на призначення певного виду покарання. Він таким чином відмовляється від свого права на судовий розгляд його справи, під час якого прокурор має довести його винуватість. До того ж сторона захисту за певними виключеннями надалі втрачає право на апеляційне та касаційне оскарження ухваленого вироку.

Прокурор же, уклавши угоду, звільняється від обов`язку проводити повноцінне розслідування та доказувати винуватість підозрюваного чи обвинуваченого у суді, що у випадку наявності певних сумнівів на користь підозрюваного, може створювати умови до зловживань вказаним інститутом.

Аналіз обвинувального акту та наявних у матеріалах кримінального провадження доказів свідчить, про відсутність фактичних підстав для визнання винуватості ОСОБА_5 .

Крім того, угода порушує права, свободи та інтереси обвинуваченого як військовослужбовця та інших військовослужбовців ЗСУ. А саме, угодою на обвинуваченого покладено обов`язок сприяти Івано-Франківській обласній прокуратурі та органу досудового розслідування щодо викриття всіх відомих осіб, причетних до вчинення аналогічних злочинів, сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального провадження.

Однак, цей обов`язок ОСОБА_5 як військовослужбовець не може виконати в силу того, що останній безпосередньо стосується надання інформації військового характеру та свідчення відносно інших військовослужбовців, які теж знайшли зброю на полі бою, захищаючи Україну.

Суд звертає увагу, що на даний час, на законодавчому рівні не регулюється питання конфіскації та вилучення зброї у військовослужбовців, які знайшли її під час війни та здійснення активних бойових дій, захищаючи України ціною власного життя та здоров`я.

Законом не врегульовано питання у які строки та якому органу/уповноваженій особі повинен військовослужбовець здати зброю, знайдену під час війни, обороняючи державу від дій агресора.

А тому, Прокуратура та Поліція, які входять у систему органів виконавчої влади, перш ніж ініціювати кримінальні провадження відносно військовослужбовців, які знаходять зброю у зв`язку із захистом Вітчизни, повинні насамперед звернути увагу на законодавче вдосконалення цієї проблеми з метою правової визначеності поведінки військовослужбовців, які опинилися у такій ситуації.

А також необхідно вдосконалити механізм захисту військовослужбовців та їхніх сімей в частині порядку отримання, зберігання та носіння зброї.

Слід зазначити, що обставини цієї справи, стосуються не тільки ОСОБА_5 , а й торкаються прав та інтересів всіх інших військовослужбовців ЗСУ, які опинилися чи можуть у майбутньому опинитися у такій же ситуації як обвинувачений у цій справі. Оскільки Україна, на даний час, перебуває у стані війни.

А тому, на думку Суду, масове ініціювання кримінальних проваджень на загальних підставах, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, відносно військовослужбовців, які знайшли зброю, захищаючи Україну, підриватиме авторитет Збройних Сил України.

Вказані діяння насамперед мають бути врегульовані законодавчо. Саме Законом має визначити чіткий алгоритм дій військовослужбовця щодо зберігання, використання, носіння та здачі зброї, військової техніки, яку він знайшов під час війни, а відтак - відповідальність за не виконання ним обов`язків, визначених Законом.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кримінального кодексу України протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 3 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

На даний час Кримінальний Кодекс України не передбачає відповідальності військовослужбовців за знаходження, носіння та зберігання зброї, знайденої на полі бою під час війни чи збройного конфлікту.

Слід зазначити, що частина перша статті 263 КК України передбачає відповідальність за носіння, зберігання та придбання зброї загальним суб`єктом за звичайних умов життя. Вказана стаття є актуальною, однак, для загальних суб`єктів та при звичайному режимі життя.

Вказаною статтею не передбачено відповідальності військовослужбовців як спеціальних суб`єктів, які здобули зброю під час війни, обороняючи Україну, і певний час змушені її носити, використовувати останню для захисту Держави та свого життя.

За таких обставин, Суд приходить до висновку, що подана до суду угода про визнання винуватості не підлягає затвердженню, з підстав суперечності її умов вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства, інтересам суспільства та відсутності фактичних підстави для визнання винуватості ОСОБА_5 .

Враховуючи, що угода про визнання винуватості, укладена 29.09.2022 між прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000043 від 02.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, надійшла до суду разом з обвинувальним актом, Суд, керуючись положеннями п.1 ч.3 ст. 314 КПК України прийшов до висновку про необхідність повернути кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 471, 472, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 29 вересня 2022 року між Прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості, у присутності захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000043 від 02.06.2022 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Копію ухвали надіслати сторонам кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 02.01.2023.

Головуючий суддя: ОСОБА_1