Номер провадження: 11-кп/813/652/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2023 року Одеський апеляційний суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі

прокурора: ОСОБА_6

ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

адвоката: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000506 за апеляційною скаргою прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2022 року , якою прокурору повернуто обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2022 року повернуто прокурору обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 153 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати , призначити новий розгляд обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 в Суворовському районному суді м. Одеси зі стадії підготовчого провадження.

Вказує, що ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, непідтвердження висновків доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Зазначає, що встановлення відомостей , що характеризують особу, не відноситься до питань, які підтягають дослідженню на стадії підготовчого судового засідання.

Обвинувачений та сторона захисту повністю підтвердили співпадіння анкетних даних особи обвинуваченого із зазначеними в обвинувальному акті та особа не змогла надати паспорт громадянина Молдови суду у зв`язку із його втратою до застосування запобіжного заходу. Суд без заперечення інших учасників та дослідження документів особи дійшов висновку про невідповідність анкетних даних особи обвинуваченого.

Суд вказав, що в обвинувальному акті містяться "припущення, в тому числі взаємовиключні", посилаючись на обставини провадження , які не були досліджені судом в ході судового розгляду.

Суд не взяв до уваги , що обвинувачений за участю захисника повністю підтверджує співпадіння анкетних даних та зазначає про повне визнання провини в інкримінованих діяннях.

Крім того суд вказав про недопустиму натуралізацію опису події, однак це є фактичним описом обставин справи та розгляд відповідної категорії справи доцільно здійснювати у закритому провадженні.

Посилаючись на приписи ст. 291, 26, 91 , п. 3 ч.3 ст. 314 КПК зазначає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору.

Стверджує, що обвинувальний акт у повній мірі відповідає вимогам ст. 291 КПК.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_10 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Адвокат ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_8 не заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Прокурор ОСОБА_6 просив не розглядати подане ним клопотання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , посилаючись на те, що питання продовження запобіжного заходу вирішено за його клопотанням слідчим суддею суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження , перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно положень ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення полягає в тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває особі доступ до правосуддя.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Підставою для повернення прокурору обвинувального акту є недоліки цього процесуального документу, які перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду.

Положеннями ст. 291 КПК України встановлено перелік відомостей, які повинні міститися в обвинувальному акті.

Відповідно до ч 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Із аналізу вищевказаних положень кримінального процесуального закону вбачається, що при складанні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Як видно із оскаржуваної ухвали , як на одну із підстав для повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції послався на те, що формулювання обвинувачення ОСОБА_8 є неконкретним, оскільки в ньому містяться висловлювання, які по своїй суті фактично є припущеннями, в тому числі взаємовиключними, а не конкретними обставинами встановленими в ході досудового розслідування, щодо вчинення дій сексуального характеру «всупереч або з ігноруванням волі потерпілої» та вчинення таких дій відносно потерпілої яка «була без свідомості», «спала», «була дезорієнтована внаслідок вживання алкогольних напоїв», що не відповідає загальним вимогам до змісту обвинувачення та порушує право обвинуваченого на захист.

Також суд зазначив , що формулювання обвинувачення викладене в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 на думку суду містить недопустиму натуралізацію опису вчинених обвинуваченим дій сексуального характеру, що унеможливлює його публічне оголошення.

Приймаючи рішення за результатами підготовчого судового засідання, суд першої інстанції має виходити із положень ст. 22, ст. 26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та положень ст. 337 КПК України, що визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України згідно ст. 92 КПК України під час судового розгляду покладається на прокурора.

У разі, коли в ході судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального провадження або не знайдуть підтвердження фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, то КПК України передбачає процесуальні рішення, які має право прийняти прокурор у таких випадках.

З метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Суд не має процесуальних повноважень давати вказівку прокурору про те, яким чином він має сформулювати обвинувачення.

Суд першої інстанції вдався до аналізу та перевірки зазначених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, що може бути здійснено лише на стадії судового розгляду, а не підготовчого судового засідання, на чому слушно наголошує прокурор.

Посилання суду як на підставу для повернення обвинувального акта прокурору на надмірну натуралізацію викладеного обвинувачення , є помилковим. Вбачається, що викладення обставин обвинувачення містить формулювання інкримінованих дій, які узгоджуються із формулюванням складу кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки ст. 152 КК України.

Враховуючи викладене, з ухвали суду першої інстанції належить виключити посилання суду на недопустиму натуралізацію опису обставин вчинення дій сексуального характеру та неконкретність обвинувачення щодо стану потерпілої як на підставу для повернення обвинувального акта.

Натомість , колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що зміст обвинувального акта не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України в частині зазначення повних і точних анкетних даних обвинуваченої особи.

Суд першої інстанції зазначив , що в підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений є громадянином Республіки Молдова та згідно інформації наданої Управлінням карного розшуку Міністерства внутрішніх справ Республіки Молдова його анкетні дані: ОСОБА_8 , що не відповідає зазначеному в обвинувальному акті. Будь-яких документів які б підтверджували анкетні дані обвинуваченого як зазначено в обвинувальному акті: ОСОБА_8 , суду не надано та фактично дійсні прізвище, ім`я, по-батькові обвинуваченого в ході досудового розслідування не з`ясовані та документально не підтверджені.

Такі висновки суду є обґрунтованими.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений підтвердив, що він є громадянином Молдови, паспорт втратив , за паспортом громадянина Молдови його анкетні дані ОСОБА_8 ( російською мовою) і одночасно вказав , що він ОСОБА_8 .

Отже, слід погодитися із висновком суду про те, що обвинувальний акт не містить повних і точних, документально підтверджених відомостей щодо прізвища, ім`я, по батькові обвинуваченої особи, що перешкоджає призначенню обвинувального акта до судового розгляду, оскільки розгляд кримінального провадження щодо особи, анкетні дані якої не підтверджені належним чином, є істотним порушенням прав особи та вимог КПК, зокрема ст. 337 КПК і впливає на доведеність винуватості особи та на суть пред`явленого обвинувачення.

Посилання прокурора на те , що обвинувачений і сторона захисту вказала на повне співпадіння анкетних даних обвинуваченого із зазначеними в обвинувальному акті , слід визнати безпідставним, оскільки анкетні дані щодо обвинуваченого підлягають встановленню на підставі документів , що посвідчують особу, а не зі слів особи.

Враховуючи викладене , невідповідність обвинувального акту вимогам ч.2 ст. 291 КПК України в частині зазначення точних анкетних даних щодо особи обвинуваченого є самостійною підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків обвинувального акта.

Апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції змінити з підстав передбачених ч.1 ст. 412 , п 3 ч1 ст. 409 КПК України.

Керуючись ст. 404 405, 407, 409, 412, 419, 376 ч. 2 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2022 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на недопустиму натуралізацію опису обставин вчинення дій сексуального характеру та неконкретність обвинувачення щодо стану потерпілої як на підставу для повернення обвинувального акта.

В іншій частині ухвалу суду від 29.11.2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4