справа № 488/431/23
номер провадження № 1-кп/488/232/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2023 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мари, Туркменістану, громадянина України, українця, одруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого офіційно (зі слів), фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-20.11.1991 Ленінським районним судом м. Миколаєва, за ч.3 ст.81, ст.208, ст.42 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі. В силу ст.25 КК України (1960 р.) засуджено умовно з обов`язковим залученням до праці;

-07.09.1992 Військовим трибуналом Миколаївського гарнізону за ст.17, ч.3 ст.81, ст.43 КК України (1960 р.) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 23.10.1997 по відбуттю строку покарання;

- 04.11.1997 Ленінським районним судом м. Миколаєва, за ч.3 ст.101, ч.3 ст.140, ст.42 КК України (1960 р.) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 17.06.2004 по відбуттю строку покарання;

-26.06.2006 Центральним районним судом м. Миколаєва, за ч.3 ст.185 КК України (2001 р.) до 3 років позбавлення волі;

-01.11.2006 Ленінським районним судом м. Миколаєва, за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України (2001 р.) до 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області відповідно ст.81 КК України звільнений 09.10.2008 умовно-достроково, невідбутий строк 7 місяці 13 днів;

-27.04.2009 Апеляційним судом Миколаївської області за ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.11.2006 та остаточно визначено 15 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 19.01.2022 відповідно ст.81 КК України звільнений 27.01.20222 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 6 місяців 28 днів;

за ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 повторно, 19.11.2022 в період часу з 10:00 год. по 15:00 год., знаходячись у приміщені кімнати квартири АДРЕСА_3 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, діючи в умовах воєнного стану, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, відповідно до якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, термін якого продовжено до 19.02.2023, шляхом вільного доступу таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 - мобільний телефон марки «Huawei» модель «Y625-U32», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , вартістю 366,67 грн., з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

Обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин таємного викрадення ним майна потерпілої ОСОБА_5 - мобільного телефону марки «Huawei», що мало місце 19.11.2022 в період часу з 10:00 год. по 15:00 год. у приміщені кімнати квартири АДРЕСА_3 , куди його потерпіла запросила на святкування годовщини весілля. Коли за столом нікого не було, а потерпіла перебувала у кухні, він таємно викрав названий мобільний телефон та здав його до магазину мобільних телефонів на ринку Колос у м.Миколаєві на наступний день, за що отримав 450 грн., гроші витратив на алкогольні напої.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.

Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оскільки учасниками процесу не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і при цьому у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, відомостей про речові докази та судові витрати, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за частиною 4 статті 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілій, якій телефон був повернутий разукомплектований, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та дані щодо його особи - раніше судимого неодноразово, судимості за попередні злочини якого не зняті та не погашені у встановленому Законом порядку, інкримінований злочин вчинено обвинуваченим під час призначеного судом умовно-дострокового звільнення від покарання, при цьому обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, підтримує зв`язки із особами, схильними до вчинення злочинів, ніде не працює, помічений у зловживанні спиртними напоями.

На підставі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69, 75 КК України, вважаючи, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність.

Враховуючи, що ОСОБА_6 інкримінований злочин скоїв після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання в період встановленого йому судом умовно-дострокового звільнення, остаточно покарання йому слід визначити за правилами ст.71 КК України - за сукупністю вироків та у вигляді позбавлення волі.

Вартість судової експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 71 КК України, до новопризначеного покарання приєднати частково не відбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 27.04.2009 р. та остаточно визначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Початок строку відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до фактичного виконання.

Речові докази по справі, мобільний телефон марки «Huawei» модель «Y625-U32», переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній, як власниці.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави вартість судової експертизи у сумі 943,90 грн.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1