Провадження №1-кп/761/262/2022
В И Р О К

іменем України

06 січня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

представника потерпілого ОСОБА_14 ,

обвинуваченої ОСОБА_15 ,

захисника ОСОБА_16 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В :

мешканка міста Києва ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила з необережності кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.

Так, 18 березня 2016 року, приблизно о 18 годині 24 хвилин, ОСОБА_15 керуючи технічно справним автомобілем "Chevrolet aveo" д.н. НОМЕР_1 рухалась по вул. Стеценка зі сторони вул. Щербакова в напрямку вул. Саратівської та наближалась до нерегульованого пішохідного переходу розташованого навпроти будинку № 3 по вул. Стеценка в м. Києві. Грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 10.1, 18.1 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_15 проявила неуважність, невірно оцінила дорожню обстановку наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, спочатку зупинилась, а в подальшому перед початком руху, не переконалась, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, розпочала рух та виїхавши на нерегульований пішохідний перехід, на якому перебували пішоходи, вчасно не зреагувала та не надала дорогу пішоходу ОСОБА_13 , який рухався з ліва направо відносно напрямку руху автомобіля по вказаному нерегульованому пішохідному переходу допустила першочергово на нього наїзд передньою частиною керованого нею автомобіля «Chevrolet aveo» д. н. НОМЕР_1 поєднаний з подальшим переїздом через тіло пішохода ОСОБА_13 .

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_15 та порушення нею правил безпеки дорожнього руху визначених ПДР України, пішоходу ОСОБА_13 в результаті наїзду автомобілем згідно висновку експерта №1149/е заподіяно тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до висновку експерта № 477 ат в діях водія автомобіля "Chevrolet aveo" д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_15 вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1, 18.1 Правил дорожнього руху України.

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Chevrolet aveo» д.н. НОМЕР_2 . КР. ОСОБА_15 порушила п. п. 2.3 «б», 10.1, 18.1 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішоходного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_15 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала та показала, що має стаж водія 19 років. 18 березня 2016 року, ввечері вона на власному автомобілі марки "Chevrolet aveo" д.н. НОМЕР_1 їхала по вул. Стеценка, у напрямку вул. Саратівської. Погодні умови були поганими, вуличне освітлення було відсутнім, тому видимість була обмеженою. Вона рухалась зі швидкість приблизно 20-30 км./год. Ні дорожньої розмітки ні будь-яких знаків не було. Справа та зліва від неї стояли машини. Смуги зустрічного руху були розділені пластиковими конусами, а смугу зустрічного руху для неї затуляв дерев`яний паркан. Коли вона проїжджала повз паркан по пішохідному переходу з-за нього, тобто з права від неї, раптово вибіг потерпілий, якого вона помітила вже у момент наїзду. Від зіткнення потерпілий вдарився у лобове скло і вона одразу повернула колеса автомобіля у ліво. Після ДТП вона вийшла з автомобіля та підійшла до потерпілого. Він був у свідомості. Швидку вона не викликала. Після ДТП декілька разів провідувала потерпілого у лікарні, та у 20 числах березня 2016 року передала йому 5 000 грн., а через певний час передала йому ще 2 000 доларів США. Її версію подій підтверджує отримання потерпілим тілесного ушкодження у виді забійної рани лобної ділянки зліва.

Разом з цим, сторонами під час судового розгляду справи надані докази на підставі системного аналізу яких судом встановлено наведені вище обставини інкримінованого ОСОБА_15 діяння та які суд сприймає такими, що доводять наявність в діях останньої складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з наступних підстав.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 повідомив, суду, що 18 березня 2016 року він, близько 18 години 00 хвилин повертався додому. Він приїхав на автобусі до зупинки, та вийшовши з нього почав переходити вул. Стеценка по пішохідному переходу, від зупинки громадського транспорту на протилежний бік. Він пересвідчився, що машина, що рухалась у правій смузі зупинилась і почав перехід. В момент коли він був на пішохідному переході, боковим поглядом він помітив червоний автомобіль, який рухався зі швидкістю приблизно 20-30 км/год. у бік вул. Саратівської. Цей автомобіль не зупинився та наїхав на нього. Перший удар був у праву ногу. Від цього удару він опинився на капоті, вдарився у лобове скло автомобіля та машинально за щось зачепився. Автомобіль різко загальмував, від чого він скотився під колеса, тоді обвинувачена увімкнула першу передачу, переїхала його та зупинилась за 20-30 метрів від пішохідного переходу. Від зіткнення він втратив свідомість. Після ДТП він перебував у лікарні 2 місяці. Обвинувачена ОСОБА_15 відшкодувала йому 5 000 грн. та 2 000 доларів США. З приводу забійної рани лобної ділянки зліва, пояснив, що вказане тілесне ушкодження могло бути ним отримано коли автомобіль ОСОБА_15 переїжджав через нього.

Допитана у якості свідка ОСОБА_17 показала, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_13 . Ввечері 18.03.2016 року вона поверталась додому з ринку з важкими сумками. Зателефонувала чоловіку і попросила його швидше йти додому щоб допомогти їй донести сумки до квартири, однак коли вона підійшла до під`їзду, ОСОБА_13 не було. Вона трохи зачекала та зателефонувала йому, однак слухавку ніхто не брав. Приблизно на 15 дзвінку трубку підняв лікар та сказав, що ОСОБА_13 потрапив у ДТП та госпіталізований до лікарні. Після ДТП потерпілий лікувався більше року, переніс чотири операції.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_18 повідомив суду, що 18 березня 2016 року, десь о шостій годині, він виходив із маршрутки на зупинці, розташованій поряд з пішохідним переходом де сталося ДТП. Коли він переходив дорогу та був посередині проїжджої частини, то почув глухий звук удару. Озернувшись, він побачив червоний автомобіль, який після зупинки почав рухатись та переїхав потерпілого, зупинившись десь через 5-10 метрів від місця ДТП. Він відразу викликав швидку та підійшов допомогти потерпілому, що лежав справа відносно напрямку руху автомобіля. На додаткові запитання свідок ОСОБА_18 показав, що він переходив дорогу разом з іншими людьми, попереду нього було приблизно 5-7 людей, потерпілого до моменту ДТП він не бачив, тобто на зустріч йому він не йшов.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_19 показав, що 18 березня 2016 року, приблизно о шостій годині він їхав на заправку. Видимість була поганою. Він переїхав пішохідний перехід, який з правої сторони відносно напрямку його руху був відгороджений парканом. Коли він переїжджав пішохідний перехід то пішоходи йшли зліва на право, від зупинки до паркану, в іншому напрямку пішоходів не було. Після переїзду пішохідного переходу, він зупинився на заправці, десь у 100 метрах від переходу. В цей момент він звернув увагу на те, що на пішохідному переході сталось ДТП, червоний автомобіль, схожий на Шевроле Авео, наїхав на пішохода. На запитання головуючого свідок ОСОБА_19 показав, що через невеликий час після ДТП він побачив оголошення в якому шукали свідків ДТП та зателефонував по вказаному номеру телефону, розказавши чоловіку на ім`я ОСОБА_20 все що бачив. Під час досудового розслідування його не допитували.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_21 повідомив, що 18 березня 2016 року, ввечері він на своєму автомобілі їхав за машиною обвинуваченої від вул. Туполєва. На пішохідному переході їх автомобілі зупинились, пропускаючи пішоходів, що йшли з лівої сторони відносно їх напрямку руху. Видимість була поганою, йшов дощ зі снігом, з правої сторони від пішохідного переходу йшли ремонтні роботи. Його автомобіль стояв безпосередньо за автомобілем обвинуваченої, на відстані 2-3 метрів. Автомобіль обвинуваченої розпочав рух та десь через метр на неї наштовхнувся пішохід, який йшов справа на ліво відносно напрямку руху. Він об`їхав автомобіль обвинуваченої по правій стороні, зупинився, дав обвинуваченій свій телефон та поїхав далі у своїх справах. Він вважає, що обвинувачена потерпілого на своєму автомобілі переїхати не могла. Автомобіль обвинуваченої стояв трохи далі за пішохідним переходом, а потерпілий, якого чітко він не розглядів лежав трохи позаду неї. Після опису потерпілим обставин ДТП, ознайомлення з матеріалами справи, а саме з протоколом огляду місця події від 18.03.2016 та висновком судово-медичної експертизи №1149/Е від 27.06.2016 р. наданими головуючими вказав, що потерпілий від тієї ДТП, яку він бачив таких тілесних ушкоджень отримати не міг, обставин описаних ним він не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_22 показала, що обставин складання висновку у зв`язку з плином часу вона вже не пам`ятає, однак свої висновки вона завжди надає на основі наданих їй матеріалів. Вказала, що висновок у даній справі був також зроблений на основі наданих матеріалів, яких їй було достатньо для його складання. Вказала, що безпосередньо транспортний засіб вона не оглядала.

Окрім допиту потерпілого, свідків та експерта суд з`ясовував обставини та перевіряв їх також іншими доказами, а саме досліджував документи та інші письмові докази, які долучені до матеріалів кримінального провадження та які стосуються пред`явленого ОСОБА_15 обвинувачення, а саме:

-витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0003560 від 18.03.2016, згідно з яким матеріали ДТП зареєстровані в ЖЄО №20520 від 18.03.2016 р. Встановлено, що 18 березня 2016 року, приблизно о 18 годині 24 хвилин, навпроти будинку №3 по вул. Стеценка в м. Києві автомобілем Шевроле д.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_15 здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_13 , який в результаті отримав тілесні ушкодження;

-рапорт інспектора УПП ДПП в м. Києві 10 роти 4 батальйону ОСОБА_23 від 18.03.2016, яким описана обстановка на місці ДТП на момент приїзду працівників поліції;

-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.03.2016, з фототаблицею та схемою місця ДТП, якими зафіксовано обстановку на місці ДТП та пошкодження, отримані внаслідок ДТП автомобілем "Chevrolet aveo" д.н. НОМЕР_1 , а саме деформація капоту спереду лівіше у вигляді впадини, розбите лобове скло правіше знизу біля склоочисників;

-висновок судово-медичної експертизи №1149/Е від 27.06.2016 р., яким зафіксовано тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_13 внаслідок ДТП та визначено ступінь їх тяжкості;

-протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_13 від 15.06.2016 року зі схемою та фототаблицею, яким зафіксовано механізм ДТП, що вцілому відповідає показам ОСОБА_13 наданим ним у судовому засіданні;

-висновок автотехнічної-експертизи №477ат від 24.06.2016 року відповідно до якого причиною виникнення даної ДТП, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія ОСОБА_15 вимогам п. 10.1, 18.1 Правил дорожнього руху України;

-довідку про стан технічних засобів регулювання дорожнього руху (стосовно розташування дорожніх знаків) по вул. Стеценка, 1, надану на запит слідчого першим заступником директора КП «Київдорсервіс» ОСОБА_24 від 17.06.2016 №14/2233 з додатком, де зафіксовані дорожні знаки, що були на місці ДТП;

-копію карти виїзду швидкої медичної допомоги (форма 110/о) від 18.03.2016 №1539 до ОСОБА_13 де детально описано стан потерпілого на момент приїзду швидкої допомоги;

-Довідку лікаря КМКЛ №17 ОСОБА_25 від 19.03.2016 р. Де також описано травми ОСОБА_13 ;

-Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.03.2016 р. №001312, відповідно до якого ОСОБА_15 18.03.2016 р. у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів не перебувала;

-Копії розписок ОСОБА_13 від 14.05.2016 р. та від 03.08.2016, якими останній підтверджує отримання від ОСОБА_15 грошових коштів у сумі 5000 грн. та 2 000 доларів США відповідно.

Надані стороною захисту оригінали та копії письмових пояснень обвинуваченої ОСОБА_15 , потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_21 суд розцінює як недопустимі докази та до уваги не бере, з огляду на те, що вказаних осіб судом було допитано безпосередньо у судовому засіданні.

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов до наступного висновку.

Так, суд критично ставиться до показів ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_21 з приводу того, що потерпілий ОСОБА_13 рухався з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля ОСОБА_15 та не міг отримати тілесні ушкодження, описані в матеріалах справи внаслідок даної ДТП, оскільки такі покази спростовуються дослідженими судом матеріалами у їх сукупності.

У цьому аспекті суд звертає окрему увагу на протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.03.2016, відповідно до якого автомобіль "Chevrolet aveo" д.н. НОМЕР_1 у ході ДТП отримав ушкодження у виді деформації капоту спереду лівіше у вигляді впадини, розбите лобове скло правіше знизу біля склоочисників. Суд зауважує, що такого роду ушкодження могли утворитись виключно у тому випадку, якщо потерпілий первинно проконтактувавши з лівою частиною автомобіля опинився на капоті автомобіля вдарившись у лобове скло. При цьому взаємне розташування даних пошкоджень свідчить про те, що верхня частина тіла ОСОБА_13 під час його перебування на капоті автомобіля знаходилась у правій частині зазначеного автомобіля, а значить і про те, що у момент зіткнення він рухався саме з ліва на право.

Водночас суд вважає вірогідним отримання ОСОБА_13 забійної рани голови зліва не від удару у лобове скло, під час того, як автомобіль ОСОБА_15 переїжджав через нього безпосередньо після зіткнення.

Враховуючи вищевикладене, суд, проаналізувавши та оцінивши кожен визнаний належним та допустимим доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_15 , та про вірність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є необережним тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_15 , а саме те, що остання не перебуває під наглядом лікарів нарколога та психіатра, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, має похилий вік.

Обставин, що пом`якшують або ж обтяжують покарання, відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_15 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 286 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 2 роки.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Однак, беручи до уваги, обставини вчинення злочину, його тяжкість, те, що ОСОБА_15 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, має похилий вік, суд вважає за необхідне звільнити її від відбування призначеного судом основного покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, вважаючи можливим її виправлення без реального відбування основного покарання.

Потерпілим ОСОБА_13 , до початку судового розгляду, пред`явлено до ОСОБА_15 цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, в якому цивільний позивач ОСОБА_13 просить стягнути на його користь з ОСОБА_15 завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України майнову шкоду на суму 49 097,51 грн. та моральну шкоду , у розмірі 300 000 грн.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 та його представник адвокат ОСОБА_14 , підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_15 , яка є цивільним відповідачем за позовом, позов не визнала у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При розв`язанні зазначеного цивільного позову суд виходить з наступних положень закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 в межах вимог та підстав наведених у позовній заяві, суд виходить з того, що у судовому засіданні, на підставі зібраних доказів встановлено, що порушення правил дорожнього руху водієм автомобілю Chevrolet aveo" д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_15 перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням 18 березня 2016 року, приблизно о 18 годині 24 хвилини, дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Chevrolet aveo» д.н. НОМЕР_1 та потерпілого ОСОБА_13 , в результаті чого останнім було отримано тілесні ушкодження у виді забійної рани лобної ділянки зліва, закритої травми грудної клітки: перелом правої ключиці, перелом 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 ребер зліва, 2, 3, 4, 5, 6, 7 ребер справа, забій-розрив лівої легені з множинними субпревральними гематомами в ділянках переломів ребер, явищами гемопневмотораксу (наявність в плевральній порожнині крові та повітря) та явищами підшкірної емфіземи грудної клітки від рівня шиї до пупка, закрита травма лівого плеча: вивих голівки плечової кістки, що відноситься до легкого, тяжкого та середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

В підтвердження понесених витрат пов`язаних з придбанням за власні кошти ліків та проходження обстежень та лікування, ОСОБА_13 надані фіскальні чеки з аптек м. Києва та медичних закладів, на загальну суму 94 019 гривень 51 копійка.

Крім того, ОСОБА_13 також посилається на те, що у період з квітня 2016 року по жовтень 2016 року він позбавлений був можливості працювати, у зв`язку з чим також втратив заробіток на суму 10 078 грн., що підтверджує відповідними виписками з лікарні.

За таких обставин, враховуючи суму, відшкодовану ОСОБА_15 ОСОБА_13 добровільно, суд вважаючи надані цивільним позивачем докази належними та допустимими, вважає цивільний позов, у цій частині, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Що ж стосується цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з урахуванням характеру й обсягу фізичних та моральних страждань потерпілого ОСОБА_13 , який отримав тілесні ушкодження у наслідок ДТП, що сталась не з його вини, тривалий час лікувався, на даний час позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, відчуває постійні болі, отримав загострення раніше наявних хвороб, його психоемоційних переживань, понесених внаслідок отримання ушкоджень, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль направлених для їх відновлення, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про те, що компенсація моральної шкоди, повинна бути визначена в грошовій сумі у розмірі 250 000 гривень.

За зазначених обставин заявлений ОСОБА_13 цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати на залучення експерта для проведення судової авто технічної експертизи (висновок експерта №477ат від 24.06.2016 року), що становлять 703 гривні 68 копійок, слід стягнути з ОСОБА_15 в дохід держави.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_15 не застосовувався, так само, як і не застосовувались інші заходи забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 75, ч. 2 ст. 286 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_15 , 22 травня 1949 на користь ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 49 097 (сорок дев`ять тисяч дев`яносто сім) грн. 51 (п`ятдесят одна) коп. матеріальної шкоди та 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень у якості компенсації заподіяної моральної шкоди.

Судові витрати на залучення експерта для проведення судової авто технічної експертизи (висновок експерта №477ат від 24.06.2016 року), що становлять 703 гривні 68 копійок - стягнути з ОСОБА_15 в дохід держави з відповідним призначенням платежів.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: