ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1311/23 Справа № 333/6270/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

22 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2022 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла вищезазначена апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , перевіривши яку на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за нею, виходячи з наступних підстав.

Так, у відповідності до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження лише якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 392 КПК України на етапі судового провадження можуть бути оскаржені в апеляційному порядку судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із наведених положень ст. 392 КПК України вбачається, що ухвали суду першої інстанції, не пов`язані із застосуванням чи відмовою у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, обранням запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміною іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовженням строку тримання під вартою, - підлягають апеляційному оскарженню лише у тому випадку, якщо така можливість прямо передбачена положеннями КПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом апеляційного оскарження є постановлена судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання ухвала про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, яка не входить до зазначеного вище вичерпного переліку ухвал, які підлягають оскарженню на підставі ч. 2 ст. 392 КПК України.

З урахуванням наведеного, та з огляду на те, що ст. 392 КПК України не передбачає окремого оскарження такої ухвали на цій стадії провадження, а Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 року визнано неконституційним положення частини другої статті 392 лише щодо окремого апеляційного оскарження ухвали суду саме про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою прокурора відсутні.

З огляду на викладене вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за скаргою прокурора, оскільки оскаржувана ухвала суду першої інстанції апеляційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_2