УХВАЛА

Іменем України

16 січня 2023 року справа № 542/1609/22

провадження № 1-кс/542/12/23

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду в смт Нові Санжари, вул. Незалежності 32 Полтавської області клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджені прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні № 0000253 від 24.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

в с т а н о в и в :

16 січня 2023 року старший слідчий СВ поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просив продовжити строк дії відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

В обгрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.11.2022 приблизно о 18 годині ОСОБА_7 перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вживали алкогольні напої. В цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбулася сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_8 .

Вказав, що в подальшому ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на території свого господарства за вказаною адресою, дерев`яною палицею, яку знайшов на подвір`ї, умисно наніс ОСОБА_8 множинні удари в область голови, від яких останній впав на землю. Внаслідок нанесених ударів по голові ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 24.11.2022 № 44 причиною смерті ОСОБА_8 стали крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку, дифузна травма головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке виразилось у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_8 .

За вказаним фактом розпочато досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Зазначив також про те, що 24.11.2022 о 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 24.11.2022 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Посилався на те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ухвали слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25.11.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 20.01.2022.

Також, в обгрунтування клопотання посилався на те, що під час досудового розслідування кримінального провадження 06.12.2022 підозрюваному ОСОБА_7 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської області».

Відповідно до акту судово-психіатричного експерта від 21.12.2022 № 480, отриманого слідчим 02.01.2023 встановлено, що комісія припускає наявність у ОСОБА_7 галюцинаторно - параноїдного синдрому органічного походження, проте в амбулаторних умовах неможливо виключити симулятивну поведінку особи з органічним розладом особистості. Для встановлення остаточного діагнозу і вирішення експертних питань ОСОБА_7 потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Вказав, що виникла необхідність у призначені стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваному ОСОБА_7 . Умовами проведення вказаної експертизи є обов`язкове поміщення підозрюваного ОСОБА_7 на стаціонарне обстеження до експертної установи, що не дає можливість закінчити досудове розслідування упродовж 2 місяців з дня повідомлення особі про підозру, оскільки проведення вказаної експертизи буде тривати не менше 1 місяця.

Зазначив, що у кримінальному провадженні № 0000253 слідчим 10.01.2023 призначено стаціонарну судово психіатричну експертизу підозрюваному ОСОБА_7 , проведення якої доручено експертам Дніпровської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», що розташований в м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1.

У клопотанні вказував, що метою продовження строку дії такого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказав, що у кримінальному провадженні необхідно виконати низку процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а саме:

- отримати висновок стаціонарної судово психіатричної експертизи;

- з урахуванням зібраних доказів повідомити ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри;

- виконати інші процесуальні та слідчі (розшукові) дії, необхідність у виконанні яких може виникнути під час проведення досудового розслідування;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до постанови керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 24.02.2023.

Зазначив, що застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту в даному випадку до підозрюваного ОСОБА_7 недоцільно. Вказував, що у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти ризикам, визначеним у статті 177 КПК України, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Також 16.01.2023 старший слідчий СВ поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_6 , звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про направлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Клопотання обгрунтовував тим, що виникла необхідність у здійсненні тривалого спостереження та дослідження особи підозрюваного ОСОБА_7 в умовах стаціонару.

10.01.2023 слідчим винесено постанову про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи щодо підозрюваного ОСОБА_7 , на вирішення якої поставлені питання:

1. чи хворів ОСОБА_7 під час скоєння злочину якою-небудь психічною хворобою, чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними;

2. чи знаходився ОСОБА_7 на час скоєння злочину в тимчасовому хворобливому стані, чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними;

3. чи не є ОСОБА_7 душевно хворим, чи не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких;

4. чи не має ОСОБА_7 психічних недоліків, в силу яких він не здатний правильно усвідомлювати факти, події, що мають значення по справі;

5. чи може ОСОБА_7 в даний час постати перед судом.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила їх задовольнити. Пояснення надала аналогічні, викладеним у клопотаннях.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував, захисник підозрюваного- адвокат ОСОБА_5 у вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене 24.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

24.11.2022 в 00 год 30 хв ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 24.11.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25.11.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 20.01.2022.

На підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- протокол огляду місця події - господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 від 23.11.2022, в ході якого вилучені речові докази, а саме: недопалок сигарети, що був на бетонному покритті перед вхідними дверима до будинку, ґрунт з РБК та контрольний зразок ґрунту, з пристрою для чистки взуття; пристрій для чистки взуття, поруч з бетонним покриттям перед вхідними дверима до будинку; змив РБК та контрольний змив, на бетонному покритті ліворуч від будинку; змив РБК та контрольний змив, із стіни будинку; змив слини з куртки трупа ОСОБА_8 ; фрагмент деревини зі слідами РБК, з дровника, два відрізки липкої стрічки, із кімнати № 2 виявлені на тарілці та на скляній банці з-під компоту; полімерне покриття білого кольору зі слідами РБК, виявлене під тілом ОСОБА_8 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 24.11.2022, яка повідомила, що 23.11.2022 вона спільно із ОСОБА_8 розпивали алкогольні напої в господарстві ОСОБА_7 , де між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 дерев`яною палицею наніс значну кількість ударів ОСОБА_8 в область голови;

- протокол проведення слідчого експерименту від 25.11.2022, під час проведення якого свідок ОСОБА_9 відтворила обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . ОСОБА_8 ;

- лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.11.2022 № 44, згідно з яким причиною смерті ОСОБА_8 є крововилив під оболонки та речовину головного мозку, дифузорна травма головного мозку;

- висновок експерта № 43 від 23.12.2022, відповідно до якого причиною смерті гр. ОСОБА_8 стала тяжка черепно-мозкова травма, з переломами кісток склепіння, основи та лицевого скелету черепа, крововиливами під оболонку та в речовину головного мозку з явищами його забою, про що свідчать морфологічні ознаки, виявлені під час дослідження трупа та результати судово-гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 24.11.2022, який повідомив про конфлікт з ОСОБА_8 , що мав місце 23.11.2022, у ході якого він наніс останньому дерев`яною палицею значну кількість ударів в область голови;

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.11.2022, під час проведення якого підозрюваний ОСОБА_7 відтворив обставини та механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 25.11.2022, яка вказала, що підозрюваний ОСОБА_7 постійно виявляв агресію щодо неї та інших осіб;

- висновки імунологічних експертиз № 1803 від 20.12.2022 та № 1802 від 14.12.2022, з яких встановлено, що на одязі та взутті, вилученому у підозрюваного ОСОБА_7 виявлено кров, яка може походити від ОСОБА_8 ;

- висновок медико-криміналістичної експертизи № 10/312 МК від 03.01.2023, в якому зазначено, що забиті рани на клаптику шкіри, могли утворитися при ударі поверхнею дерев`яної палиці, наданої на експертизу, тобто тією, яка вилучена на території господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

- протокол огляду від 28.11.2022, відповідно до якого на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 було оглянуто фрагмент дерев`яної палиці довжиною 1 м. 35 см., на якій не виявлено слідів РБК та яку було вилучено, поміщено до картонної коробки та опечатаною печаткою ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначено у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)).

У п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони обґрунтовують підозру ОСОБА_7 в інкримінованому злочині, оскільки свідчать про те, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміноване кримінальне правопорушення при зазначених у клопотанні обставинах.

При цьому, враховуючи стадію кримінального провадження, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що підозра є обґрунтованою у розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України.

Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У своєму клопотанні слідчий, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України зазначив про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, а саме: переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на свідка у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

На переконання слідчого судді, відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При цьому, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, беручи до уваги надані докази, дійшов висновку про наявність ризиків, визначених пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Так, ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років).

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності певної особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від органу досудового розслідування та суду.

Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім зазначеного, слідчий суддя вважає також релевантним посилання на рішення ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови», у якому суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Так, оцінюючи вагомість даного ризику слідчий суддя також враховує відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, він не працевлаштований та не має постійного заробітку, характеризується негативно.

Зазначені обставини, на переконання слідчого судді збільшують вагомість ризику втечі.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні прокурора обставини у сукупності дають достатні підстави вважати наявним та обгрунтованим ризик втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органу досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_7 .

Водночас необхідно зауважити, що позиція суду ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та не ставить метою передбачити можливе покарання за інкримінований підозрюваному злочин.

Вирішуючи питання щодо наявності ризику незаконного впливу на свідка у кримінальному провадженні слідчий суддя враховує, що знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_7 матиме можливість шляхом вмовлянь або погроз вплинути на єдиного свідка по справі - ОСОБА_9 , яка є очевидцем вчинення кримінального правопорушення та яка проживає в одному населеному пункті з підозрюваним та є його знайомою, що може призвести до подальшої зміни показів у кримінальному провадженні.

При цьому, суд бере до уваги положення ч. 2 ст. 177 КПК України, за змістом яких підставою застосування запобіжного заходу є не факт вчинення діянь, визначених ч. 1 цієї статті, зокрема, незаконного впливу на свідків, а обґрунтована ймовірність такого, яка автором клопотання доведена.

Між тим, на думку слідчого судді, органом досудового розслідування не доведено існування ризику того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на його обгрунтування не було наведено переконливих доводів та не надано належних доказів.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі, врахував, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

За приписами частини 3 статті 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Однак, враховуючи існування доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи особу підозрюваного відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, негативну характеристику, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Суд зауважує, що з вказаних підстав жодний інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не може забезпечити на теперішній час належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвість кримінального провадження.

Водночас, будь-яких нових обставин, що не досліджувались судом при застосуванні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 раніше, зокрема, доказів змін в майновому чи сімейному стані обвинуваченого, чи інших даних про його особу, які б могли бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, сторона захисту при розгляді цього клопотання не повідомила.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання слідчого судді, наведені обставини є доведеними органом досудового розслідування, матеріали клопотання містять достатні докази на їх підтвердження.

Між тим, слід зазначити, що ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25.11.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 20.01.2022.

Відповідно до постанови керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000253 продовжено до трьох місяців, тобто до 24.02.2023.

Вказана постанова містить обгрунтування неможливості закінчити досудове розслідування у межах строку, визначеного ст. 219 КПК України та обгрунтована необхідністю призначення стаціонарної судово психіатричної експертизи, виконання інших процесуальних дій, необхідність у виконанні яких може виникнути під час проведення досудового розслідування.

Таким чином, визначаючи строк дії запобіжного заходу, слідчий суддя враховує те, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів відповідно до положень ч. 1 ст. 197 КПК України, водночас запобіжний захід обирається в межах строку досудового розслідування, який у даному кримінальному провадженні становить три місяці, тобто до 24.02.2023. У зв`язку з цим строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 слідчий суддя продовжує до 23.02.2023.

Разом з тим, слідчий суддя бере до уваги також ту обставину, що стороною захисту не зазначено належного обґрунтування про відсутність ризиків, встановлених стороною обвинувачення, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не спростовано мотивів та доводів клопотання прокурора, не надано відповідних доказів.

Приймаючи таке рішення суд діє відповідно до ст. 22 КПК України, а саме, виходить з того, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Разом з тим, суд уважно ставиться до того, що з плином часу продовжуване тримання обвинуваченого під вартою потребує більшого обґрунтування і що сторона обвинувачення повинна надавати додаткові підстави щодо цього питання.

Однак, при цьому Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні від 26.01.1993 у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Пунктом 2 частини 4 статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи наявність обставин, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, встановлені слідчим суддею ризики та обставини, що визначені у ст. 177, 178 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

З огляду на вищенаведене, клопотання слідчого, подане у кримінальному провадженні, внесеному 24.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 про продовження строку дії підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Щодо направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Встановлено, що постановою слідчого від 10.01.2023 під час досудового розслідування кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_7 було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської області».

Відповідно до акту судово-психіатричного експерта від 21.12.2022 № 480, отриманого слідчим 02.01.2023 встановлено, що комісія припускає наявність у ОСОБА_7 галюцинаторно - параноїдного синдрому органічного походження, проте в амбулаторних умовах неможливо виключити симулятивну поведінку особи з органічним розладом особистості. Для встановлення остаточного діагнозу і вирішення експертних питань ОСОБА_7 потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

10.01.2023 слідчим винесено постанову про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи щодо підозрюваного ОСОБА_7 , проведення якої доручено експертам Дніпровської Філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Бехтерева,1, з поміщенням підозрюваного ОСОБА_7 до Дніпровської філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Алексєєнко Надії, 84.

Постановою керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області 11.01.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000253 до 24.02.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Пунктом 3 ч. 2 ст. 242 КПК України передбачено, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КПК України примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді.

Питання, пов`язані з психіатричною експертизою, врегульовані положеннями ст. 509 КПК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:

1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;

2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Частиною 2 ст. 509 КПК України передбачено, що у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про психіатричну допомогу» судово-психіатрична експертиза в адміністративних, цивільних справах, у кримінальному провадженні призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом. У свою чергу порядок організаційних засад проведення судово-психіатричної експертизи визначає наказ Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 року за № 865 «Про затвердження Порядку проведення судово-психіатричної експертизи».

Психіатрична експертиза може бути проведена амбулаторно та стаціонарно. Оскільки проведення стаціонарної психіатричної експертизи вимагає тривалого спостереження за особою та дослідження її здоров`я, така особа повинна бути ухвалою слідчого судді направлена до відповідного медичного закладу на строк до двох місяців.

У пунктах 96, 97 рішення ЄСПЛ від 26 лютого 2015 року у справі "Заїченко проти України № 2" констатовано, що тримання під вартою особи, яка вважається психічно хворою, має відповідати цілям п. 1 ст. 5 Конвенції, що полягає у запобіганні позбавленню осіб свободи у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного в підпункті "е". У зв`язку з останнім ЄСПЛ наголошує, що відповідно до його усталеної практики особа не може вважатися "психічно хворою" та бути позбавленою свободи, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості захворювання (п. 39 рішення від 24 жовтня 1979 року у справі "Вінтерверп проти Нідерландів").

На переконання слідчого судді, слідчим у клопотанні доведено обставини, визначені ч. 1 ст. 509 КПК України, які викликають сумніви щодо стану психічного здоров`я підозрюваного.

Так, до матеріалів клопотання надано акт судово-психіатричного експерта № 480 від 21.12.2022, згідно з яким експертна комісія припускає наявність у ОСОБА_7 галюцинаторно-параноїдного синдрому органічного походження, проте в амбулаторних умовах неможливо виключити симулятивну поведінку у особи з органічним розладом особистості, а для встановлення остаточного діагнозу і вирішення експертних питань ОСОБА_7 потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Відтак, оцінюючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваного, беручи до уваги зібрані матеріали кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку, а також те, що визначення психічного стану підозрюваного відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 91 КПК України є обставиною, що підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, іншим способом психічний стан зазначеного підозрюваного встановити неможливо, слідчий суддя доходить висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи та дають підстави для направлення ОСОБА_4 для проходження стаціонарної судово-психіатричної експертизи до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут психіатрії, судово- психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» для проведення експертизи з метою визначення його психічного та психологічного стану, але на строк до 23.02.2023 року, тобто у межах строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин клопотання старшого слідчого СВ поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про направлення ОСОБА_7 до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 509 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000253 від 24.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 39 днів.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою визначити до 23.02.2023 включно.

Клопотання старшого слідчого СВ поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про направлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи задовольнити.

Направити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого до Дніпровської філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Алексєєнко Надії, 84, для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручено Дніпровській філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Бехтерева, буд. 1, на строк до 23.02.2023, у межах строку досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити сторонам кримінального провадження, Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)», Дніпровській філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1