Справа № 175/271/23
Провадження № 1-кс/175/52/23
УХВАЛА

про арешт майна

24 січня 2023 року смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000052 від 22.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2023 року старший слідчий ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.01.2023 року у ОСОБА_6 , а саме: футболку чорного кольору, бавовняну кофту сірого кольору, синтетичні спортивні штани чорного кольору, синтетичну зимову куртку чорного кольору, кросівки чорного кольору з емблемою «Адідас», шкарпетки зимові сірого кольору з написом «Sроrt».

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 22.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 22.01.2023 року, приблизно о 18.00 год., ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї вказаного домоволодіння на зауваження, щодо зловживання спиртними напоями, від матері ОСОБА_7 , почав висловлюватись нецензурною лайкою у її бік, внаслідок чого, на ґрунті особистих неприязних відносин, між ними виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , переважаючи у фізичній силі, ОСОБА_6 з розмаху наніс не менше чотирьох ударів правою рукою, зжатою в кулак, в обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого остання впала на спину. Залишивши потерпілу ОСОБА_7 у дворі вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_6 з місця злочину пішов. В той же день потерпіла ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень померла.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №826 від 23.01.2023 року, смерть ОСОБА_7 настала в результаті субарханоїдального крововиливу, внутрішньочерепної травми, крововиливів під оболонку та речовину головного мозку, набряку головного мозку, перелому ребер 2 і 5 права і ліва сторона.

23.01.2023 року, у період часу з 16-30 год. до 16-50 год., на підставі ст. 208 КПК України проведено особистий обшук ОСОБА_6 , під час якого виявлено та вилучено наступні речі: футболку чорного кольору, бавовняну кофту сірого кольору, синтетичні спортивні штани чорного кольору, синтетичну зимову куртку чорного кольору, кросівки чорного кольору з емблемою «Адідас», шкарпетки зимові сірого кольору з написом «Sроrt».

23.01.2023 року вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий у клопотанні просить арештувати вилучене майно, посилаючись на те, що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, яке є речовими доказами, а захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Вирішуючи дане клопотання по суті слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2023 року за №0000052.

На підтвердження обставин зазначених у клопотанні, слідчому судді надано: протокол затримання ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину від 23.01.2023 року; постанова слідчого від 23.01.2023 року про визнання вилучених речей у ОСОБА_6 речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання про арешт майна слідчим ОСОБА_5 обґрунтовано тим, що вилучене 23.01.2023 року під час особистого обшуку затриманого підозрюваного ОСОБА_6 майно є речовими доказами, яке відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Підставою арешту майна з метою збереження речових доказів, згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, є відповідність такого майна, критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, яка в свою чергу встановлює конкретні критерії, за якими майно може бути визнане речовим доказом в справі.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що на цій стадії досудового розслідування, для встановлення обставин, які мають суттєве значення для даного кримінального провадження, необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, в тому числі і провести судові експертизи, тому у слідчого судді є всі підстави для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки в іншому випадку докази можуть бути втрачені.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_5 задовольнити.

У кримінальному провадженні №0000052 від 22.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України накласти арешт на майно, яке було вилучено 23.01.2023 року під час особистого обшуку затриманого підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: футболку чорного кольору, бавовняну кофту сірого кольору, синтетичні спортивні штани чорного кольору, синтетичну зимову куртку чорного кольору, кросівки чорного кольору з емблемою «Адідас», шкарпетки зимові сірого кольору з написом «Sроrt».

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про арешт майна або відмову у ньому може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1