ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2458/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , вивчивши заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про відвід слідчого Дарницького УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000177 від 28.12.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвока ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 (потерпілої) звернувся до слідчого судді із заявою від 19.11.2022р., яка передана слідчому судді 21.11.2022 р., про відвід слідчого Дарницького УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000177 від 28.12.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
А відповідно до ч.2 ст. 80 КПК України за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження (ч.3 ст. 80 КПК України).
Тобто, процесуальний закон визначає коло осіб, які вправі звернутися із заявою про відвід - особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, проте заявник, звертаючись до слідчого судді із даною заявою, не підтвердив свій статус, який надає йому право на звернення до слідчого судді, що є наслідком для повернення такої заяви заявнику на підставі ч.2 ст. 80 КПК України.

Так, окрім клопотання заявник жодних документів не надав, й у тому числі про його процесуальний статус у кримінальному провадженні (як він зазначає потерпілого) тощо.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.
На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).
Водночас, зважаючи на особу, яка звернулась до слідчого судді із цією заявою, який не підтверживши про свій статус згідно ч.2 ст. 80 КПК України, й не надав документів про теке, така заява підлягає поверненню, зважаючи на ч.2 ст. 80 КПК Українита на аналогію закону на підставі п.1 ч.1 ст. 304 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 304 КПК України скарга повертається особі, яка не підтвердила право її подати (без прав на повноваження).

Скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу (п.1 ч.1 ст. 304 КПК України).

Оскільки окрім заяви, заявник жодних документів не нанав, й у тому числі про його процесуальний статус у кримінальному провадженні, витяг з ЄДДР тощо, слідчий суддя зазначає, що до повноваження слідчого судді не віднесено збирання доказів по заяві, такий обов"язок покладений на заявника.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що повернення заяви/клопотання не позбавляє особу права, в порядку передбаченому КПК України, усунути зазначені недоліки, які потягли за собою його повернення та повторного звернутись до слідчого судді з порушенним питанням відповідно до положення статті 80 КПК України.

В свою чергу в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Звольський та Звольська проти Чешської Республіки» (Zvolsky and Zvolska v. the Czech Republic, заява № 46129/99, п. 46, Европейського суду з прав людини 2002 - ІХ вказано, що тлумачення національного законодавства, зокрема, процесуальних правил, що застосовуються у судовому провадженні здійснюється судами.

При цьому відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України "(Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74 - 75, рішення від 07 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально - правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

У справі Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь - яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 80, ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про відвід слідчого Дарницького УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000177 від 28.12.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: