Номер провадження: 11-кп/813/1953/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Одеська виправна колонія №14» апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми Сумської області, громадянин України, з середньою освітою, не має реєстрації та постійного місця проживання, раніше неодноразово судимий,

засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2020 року за ч.2 ст.194 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Строк відбування покарання відраховується з 17 липня 2019 року і закінчується 17 січня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2022 року було відмовлено в задоволенні клопотання ДУ «Одеська виправна колонія №14» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від невідбутої частини покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2020 року.

Прийняте рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в клопотанні про умовно-дострокове звільнення не наведені конкретні та переконливі дані про те, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та задовольнити клопотання про його умовно-дострокове звільнення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що за період відбування покарання в ДУ «Одеська виправна колонія №14» він був працевлаштований на виробничій зоні установи, має 6 заохочень за сумлінну працю та поведінку, при цьому заходи стягнення до нього не застосовувались.

За таких обставин засуджений переконаний, що своєю поведінкою та ставленням до праці він безумовно довів своє виправлення.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Засуджений ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу засудженого, просив звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від невідбутої частини призначеного покарання.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Отже, зі змісту вказаної норми права випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Апеляційним судом встановлено, що вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 10 серпня 2020 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.194 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Строк відбування покарання відраховується з 17 липня 2019 року і закінчується 17 січня 2023 року.

З матеріалів провадження убачається, що засуджений ОСОБА_7 на момент розгляду в суді клопотання про умовно-дострокове звільнення відбув більше 2/3 строку призначеного покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці безумовно довів своє виправлення апеляційний суд визнає необґрунтованими

Так, з характеристики на засудженого ОСОБА_7 , затвердженої Начальником державної установи «Одеська виправна колонія №14» вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.07.2019 року. Під час тримання в Одеській УВП (№21) з 22.07.2019 року по 17.08.2020 року, 3 рази допускав порушення режиму тримання, згідно ст.134 п.14 КВК України вважається таким що стягнень не має. Заохочень не мав. Під час тримання в Ізмаїльській УВП (№ 22) з 17.08.2020 року по 17.11.2020 року, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

17.11.2020 року прибув до державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14)», м. Одеси, був розподілений до відділення СПС № 4. За час відбування покарання характеризується позитивно. На виробництві установ:! працевлаштований на електро-слюсарній дільниці токарем та приймає активну участь у роботах по благоустрою території відділення, до праці відноситься І відповідальністю, доручену роботу виконує вчасно та якісно, за що був заохочений 5 (п`ять) разів. Засуджений дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Своєю поведінкою засуджений надає позитивний приклад іншим засудженим, які стають на шлях виправлення.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує зв`язки з засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних і ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дотримується порядку носіння форменого одягу встановленого зразка. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не порушує вимоги пожежної безпеки.

Із засудженим забезпечується проведення морального, правового, естетичного фізичного, санітарно-виховного та психологічного виховання, в індивідуальних і групових формах на основі психолого-педагогічних та соціально-виховних принципів і методів, на що він реагує, робить для себе належні висновки.

З метою виявлення факторів, що спричинили протиправну поведінку засудженого ОСОБА_7 формування актуальних цілей соціально - виховної роботи із засудженим проведено оцінку ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення. В результаті проведеної роботи встановлено середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

Заохочувальні норми законом:?

28.04.2021 року, відповідно ст. 82 КК України, підлягав розгляду стосовно заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, де комісією установи було відмовлено, як такому що не став на шлях виправлення.

30.11.2021 року, відповідно до ст. 81 КК України, підлягав розгляду стосовно умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, але комісією установи було відмовлено у зв`язку з враховуючими попередніми судимостями засудженого, а саме раніше звільнявся умовно-достроково та знову вчинив злочин.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що, згідно зі ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що в клопотанні не надані конкретні переконливі дані про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

В свою чергу апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_7 раніше шість разів притягувався до кримінальної відповідальності, за попереднім вироком до нього вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, проте він вчинив нові злочини, що характеризує його з негативної сторони та свідчить про відсутність позитивних змін в особистості ОСОБА_7 та його готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві.

Твердження апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про те, що він був працевлаштований на виробничій зоні установи, має 6 заохочень за сумлінну працю та поведінку, при цьому заходи стягнення до нього не застосовувались, на думку апеляційного суду не свідчать про наявність обставин, визначених положеннями ст.50, 81 КК України, з огляду на те, що рішенням установи ОСОБА_7 раніше було відмовлено стосовно заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення та стосовно умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, комісією установи було відмовлено, в зв`язку з тим, що він раніше звільнявся умовно-достроково та знову вчинив злочин.

З огляду на викладене та з урахуванням обставин злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання не досягло мети його призначення та не призвело до достатніх позитивних змін в особистості засудженого, а тому не вбачає підстав для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2022 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання ДУ «Одеська виправна колонія №14» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3