Оболонський районний суд міста Києва
Справа № 756/5727/22
№ 1-кп/756/1172/22
ВИРОК
Іменем України
21 листопада 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у колегіальному складі:
головуючий суддя: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000446 від 05.03.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
04.03.2022 року приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом із цивільною дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньою дитиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Перебуваючи вказаною адресою, у кімнаті між ОСОБА_5 і ОСОБА_8 виник конфлікт, в результаті чого у ОСОБА_5 , виник умисел на вбивство ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_5 взяв кухонний ніж, який знаходився на кухні, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді смерті потерпілої та бажаючи їх настання у вигляді смерті, умисно, наблизившись до ОСОБА_8 , наніс їй правою рукою два удари ножем в область грудної клітини зліва. Після чого, ОСОБА_5 побачив, що ОСОБА_8 виявляє ознаки життя та рухається, продовжив реалізовувати свій злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_8 , підійшов до останньої, та наніс ще один удар ножем в область грудної клітини зліва. Після цього, ОСОБА_5 взяв горючу речовину та облив нею диван у кімнаті, частина речовини попала на одяг ОСОБА_8 , та підпалив, в подальшому покинув місце вчинення злочину разом із малолітньою дитиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного проникаючого у грудну порожнину поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням лівої легені, серця та легеневої артерії; колото-різаного поранення на передній поверхні лівої половини грудної клітини та колото-різане поранення на передній поверхні правої половини грудної клітини; різаної рани на задній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу; синець на обличчі; опікові рани на передній поверхні грудної клітини та живота, на передній поверхні нижньої третини обох гомілок. Від тілесних ушкоджень у вигляді проникаючого у грудну порожнину поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням лівої легені, серця, яке супроводжувалось крововтратою та розвитком поліорганної недостатності, як тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у КНП "Київська міська клінічна лікарня № 1".
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у інкримінованому злочині визнав частково, пояснив, що з ОСОБА_10 він проживав разом з 2019 року, у них є син 2021 р.н. Він був пастором у церкві «Відродження», до того, як почали жити разом, ОСОБА_10 була його помічницею. 04 березня він знаходився вдома по АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_10 та сином. Зазначає, що на ОСОБА_10 було прокляття, і тому від неї виходила загроза для дитини. Ця загроза почалась із вагітністю ОСОБА_10 , так вона дуже схудла за вагітність та у неї були важкі пологи. Але, загроза для дитини виходила саме від ОСОБА_10 , це проявлялось періодично. Він не міг цього допустити, і як батько, був вимушений вжити заходів. В той день він побачив, що виникла загроза життю дитини, пояснити якої він не може, але стверджує, що дружина це теж відчувала, дитині було дуже погано на руках у ОСОБА_10 . Він вдарив ОСОБА_11 по обличчю рукою. Потім він заніс дитину у іншу кімнату, взяв з кухні кухонний ніж, довжиною леза приблизно 20 см, підійшов до ОСОБА_10 , яка знаходилась в кімнаті на ліжку, вона сказала «зроби це, якщо це врятує Ярика», і наніс їй удар ножем у ліву сторону, який попав у верхню частину тулубу біля ключиці, це був як поріз, і другий удар трохи нижче також з лівої сторони, який пройшов глибше, тоді ОСОБА_10 встала на ноги, сама взяла ніж і кинула його до дверей, а він побіг до дитини у іншу кімнату. Дитина заспокоїлась, але потім він знову побачив, що у дитини щось відбувається. Тоді він пішов, знову взяв ніж, ОСОБА_10 сиділа на ліжку у кімнаті, а потім лягла на підлогу між ліжком і шафою, він наніс їй ще один удар в область грудної клітини. Після чого відніс ніж на кухню. Потім, він облив диван у кімнаті бензином з пляшки, там було приблизно 150 грамів та трохи розщильнювача, ОСОБА_10 лежала біля дивану на підлозі, і якась частина попала їй на сорочку. Він взяв сірники та підпалив диван, чи загорілась при цьому ОСОБА_10 , він не бачив. Він відкрив двері, вийшов в коридор, забрав дитину, завернув дитину у покривало, коли вже був біля вхідних дверей, то побачив, що ОСОБА_10 вийшла з кімнати знімаючи сорочку, і пішла на кухню. Він вийшов з дитиною на вулицю, пройшов трохи, потім під`їхав патруль територіальної оборони, він їм все розказав, вони його побили. Зазначає, що він не задумувався, чи міг спричинити смерть ОСОБА_10 , але відчував, що повинен щось зробити, щоб захистити дитину. Стверджує, що він любив дружину, і не визнає вчинення злочину з особливою жорстокістю, вважає, що ніякої жорстокості з його боку не було, він сам пережив стрес через те, що зробив.
Незважаючи на часткове визнання вини, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується такими дослідженими судом доказами:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким 05.03.2022 р. зареєстровано кримінальне провадження за фактом цього кримінального правопорушення;
-протокол огляду місця події від 05.03.2022 р., згідно з яким слідчим проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , у кухні квартири на підлозі зафіксовані плями бурого кольору, та на підлозі жіноча сорочка в клітину зі слідами бурого кольору та двома прорізами в області грудної клітини. На столі наявний кухонний ніж з пластиковою ручкою, довжина леза приблизно 17 см зі слідами речовини бурого кольору на лезі. У кімнаті навпроти вхідних дверей обгоріла частина дивану;
-ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 09.03.2022 р., легалізовано проведення огляду у квартирі;
-протоколом затримання від 05.03.2022 року, згідно з яким ОСОБА_5 фактично затримано о 00 год. 30 хв. 05.03.2022 р. на підставі ст. 208 КПК України.
-актом про пожежу та звітом про причину виникнення пожежі від 05.03.2022 р., складеним головним інспектором відділу Оболонського РУГУ ДСНС України у м. Києві ОСОБА_12 , згідно з якими 05.03.2022 року у кв. АДРЕСА_2 , у житловій кімнаті, приблизно о 00:28 год. виникла пожежа, до її гасіння були залучені працівники ДСНС, пожежею частково знищено диван у кімнаті, пошкоджено меблі, особисті речі, підлога кімнати, сусіди почули сварку та крики, потім відчули запах горілого, осередок пожежі ймовірно знаходився на дивані; найбільш ймовірною причиною пожежі є занесення відкритого полум`я на спалимі матеріали у кімнаті (підпал);
-ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 15.04.2022 р., якою накладено арешт на речові докази, вилучені під час огляду місця події;
-протоколами пред`явлення особи для впізнання від 05.03.2022 р. згідно з якими свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , впізнали по фотознімкам ОСОБА_5 , як особу, яку бачили по АДРЕСА_3 ;
-протоколом огляду місця події від 29.03.2022 р., згідно з яким у морзі проведено огляд трупу ОСОБА_8 ;
-лікарським свідоцтвом про смерть від 31.03.2022 р., яким підтверджено смерть ОСОБА_8 29.03.2022 р. у медичному закладі;
-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 26.04.2022 р., згідно з яким слідчим отримано тимчасовий доступ до медичної документації ОСОБА_8 ;
-протоколом огляду від 26.04.2022 р., згідно з яким слідчим проведено огляд медичної документації ОСОБА_8 , встановлено, що ОСОБА_8 була госпіталізована з численними тілесними ушкодженнями, зокрема проникаючим пораненням грудної клітини зліва, наскрізне поранення верхньої частки лівої легені, поранення нижньої частки лівої легені; опіки шиї, передньої черевної стінки, нижніх кінцівок;
-висновком судово-медичного експерта № 021-1175-2022, згідно з яким у ОСОБА_8 знайдено: 1) колото-різане проникаюче у грудну порожнину поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням лівої легені, серця та легеневої артерії; 2) колото-різане поранення на передній поверхні лівої половини грудної клітини та колото-різане поранення на передній поверхні правої половини грудної клітини; 3) різана рана на задній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу; 4) синець на обличчі; 5) опікові рани на передній поверхні грудної клітини та живота, на передній поверхні нижньої третини обох гомілок. До смерті ОСОБА_8 , призвело проникаюче у грудну порожнину поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням лівої легені, серця, яке супроводжувалось крововтратою та розвитком поліорганної недостатності, яке кваліфікується як тяжке тілесних ушкодження, небезпечне для життя, інші тілесні ушкодження є легкими. Колото-різані поранення в області грудної клітини утворились при трикратній дії плаского колюче-ріжучого предмету, опікові рани є наслідком контакту грудної клітини,живота та нижніх кінцівок з термічним агентом;
-висновком експерта № 082-544-2022, згідно з яким визначено групову належність крові трупа ОСОБА_8
-висновком експерта № 061-451-2022, згідно з яким проведено дослідження внутрішніх органів трупу ОСОБА_8
-висновком експерта № 091-62-2022, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні кухонного ножа на клинку виявлено кров особи жіночої статі, що за груповою належністю не виключає її походження від ОСОБА_8 ;
-висновком експерта № 081-107-2022, згідно з яким в наданому на дослідженні змиву з підлогина кухні, вилученому під час огляду місця події в кв. АДРЕСА_2 , виявлена кров людини, та за груповою належністю не виключається її походження від ОСОБА_8
-висновком судово-психіатричного експерта № 185, згідно з яким ОСОБА_5 у період, до якого відноситься правопорушення не виявляв і на теперішній час не виявляє ознак будь-якого психічного захворювання, а виявляє ознаки акцентуації рис особистості; ОСОБА_5 у теперішній час та у період часу, до якого відносить вчинення правопорушення, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 05.03.2022 р., згідно з яким ОСОБА_5 у присутності захисника і понятих, у квартирі АДРЕСА_2 , продемонстрував, як він наносив два удари ножем ОСОБА_8 , потім через деякий час ще один удар ножем ОСОБА_8 в область серця, а потім підпалив диван у кімнаті. В судовому засіданні було досліджно відеозапис слідчого експерименту.
Також, в судовому засіданні 14.11.2022 року в режимі відеоконференції допитано свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що є матір`ю померлої ОСОБА_8 ЇЇ дочка проживала разом з ОСОБА_5 , у них є син 2021 року народження. Зазначила, що ОСОБА_5 ніколи не кривдив її дочку, на її дочці було родове прокляття, яке передалось від матері свідка, дух смерті. Вона вважає, що те, що зробив ОСОБА_5 було необхідним, так було продиктовано богом, і тому претензій до нього вона не має.
Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в судове засідання не з`явились, повідомили суд, що приймають участь у бойових діях.
За клопотанням прокурора судом були долучені до матеріалів справи та оголошені письмові показання вказаних свідків, проте відповідно до ст. 23 КПК України, суд не приймає їх до уваги в якості доказів, оскільки це було би порушенням приницпу безпосередності отримання показань. Крім того, суд наголошує, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 615 КПК України, такі показання не були зафіксовані технічними засобами, що дозволяло би їх використання в умовах воєнного стану.
Від допиту вказаних свідків прокурор відмовився в судовому засіданні 14.11.2022 року. Також, прокурор відмовився від допиту свідка ОСОБА_16 , яка до суду не з`явилась та повідомила, що народила дитину і тому не може з`явитись в засідання.
Суд відхиляє доводи сторони захисту в частині недопустимості використання як доказу висновку судово-психіатричної експертизи обвинуваченого, оскільки захисником не аргументовано і не доведено, які саме істотні порушення прав людини були допущені при проведення такої експертизи. Крім того, прокурором надано суду доручення слідчого про проведення допиту свідків, відповідно до якого працівниками ВКП Оболонського УП ГУНП у м. Києві допитувались свідки, покази яких були використані для проведення експертизи (а.с. 220).
Також, суд не вбачає жодних порушень вимог закону при проведенні слідчим огляду трупу ОСОБА_8 у морзі, і тому також вважає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо недопустимості протоколу цієї слідчої дії.
Таким чином, на переконання суду, зібраними і дослідженими у справі доказами, у їх сукупності та взаємозв`язку доведено винуватість ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у скоєнні умисного вбивства ОСОБА_8 .
Так, наведеними доказами підтверджено нанесення обвинуваченим потерпілій трьох ударів ножем, один з яких став причиною її смерті в подальшому у медичному закладі. Наведене не заперечується і самим обвинуваченим.
Надаючи оцінку доведеності такої кваліфікуючої ознаки, як вбивство з особливою жорстокістю, суд зазначає таке.
Умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю, якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних, психічних чи моральних страждань, а також якщо воно було поєднане із глумлінням над трупом або вчинювалося в присутності близьких потерпілому осіб і винний усвідомлював, що такими діями завдає останнім особливих психічних чи моральних страждань.
Суд зазначає, що стороною обвинувачення не надано суду доказів, які би підтверджували, що обвинувачений за характером вчинених ним дій завдав потерпілій особливих фізичних страждань, та що охоплювалось би його умислом.
Так, як було встановлено, обвинувачений завдав потерпілій три удари ножем, що саме по собі не свідчить про наявність особливої жорстокості у цих діях.
Надаючи оцінку діям обвинуваченого стосовно вчинення підпалу, суд зазначає, що як підтверджено актом про пожежу, та узгоджується з показами обвинуваченого, джерелом пожежі був диван, а не потерпіла чи її одяг, як стверджує сторона обвинувачення. При цьому, суду не надані докази, що обвинувачена під час пожежі знаходилась на дивані, а не на підлозі, як пояснив обвинувачений.
Суд приймає до уваги, що потерпіла отримала опіки від пожежі, яку влаштував обвинувачений, з локалізацією на грудній клітині, животі та нижніх кінцівках, проте лише це є недостатнім для висновку, що обвинувачений такими діями мав умисел на спричинення потерпілій особливих фізичних страждань та нестерпного болю.
Жодні інші досліджені судом докази, або встановлені обставини справи не дають підстав для висновку, що обвинувачений діяв з особливою жорстокістю, і це охоплювалось його умислом.
Також, суд виключає з обвинувачення сталі неприязні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , оскільки на підтвердження цього жодних доказів стороною обвинувачення не надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
З цих міркувань, суд вважає недоведеним вчинення вбивства з особливою жорстокістю, і тому вважає необхідним діяння обвинуваченого кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, а також особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає те, що обвинувачений дав суду послідовні покази скоєного ним, сприяв з`ясуванню судом обставин справи.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах. Водночас, суд вважає недоведеною таку обтяжуючу обставину, як вчинення злочину у присутності дитини, оскільки жодних доказів цього суду не надано.
Із наданих прокурором документів встановлено, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, має малолітню дитину. Обвинувачений у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий.
Водночас, суд враховує, що обвинувачений не розкаявся у вчиненому, оскільки хоча він і зазначає, що шкодує, але в той же час обвинувачений вважає, що вбивство потерпілої було правильним в тих обставинах, і що він мав це зробити. Така позиція не дає підстави для висновку, що обвинувачений дійсно розкаявся.
Керуючись статтями 65-67 КК України, суд знаходить необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 1 ст. 115 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
На підставі ст. 174 КПК України арешт з речових доказів слід скасувати, а питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 12 (дванадцять) років.
Початок строку відбування покарання рахувати з 05 березня 2022 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Скасувати арешт з речових доказів: кухонного ножа, змиву речовини бурого кольору, жіночої рубашки зі слідами бурого кольору та двома порізами, два ключа від квартири АДРЕСА_2 , накладений ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.04.2022 року.
Речові докази у справі:
-кухонний ніж, змив речовини бурого кольору, жіноча рубашка зі слідами бурого кольору та двома порізами знищити.
-два ключа від квартири АДРЕСА_2 повернути ОСОБА_5
-медична документація ОСОБА_8 повернути до медичного закладу КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17» за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3