Справа № 462/569/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000299 від 27 жовтня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, востаннє 19.03.2020 року Франківським районним судом м.Львова за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.

Так, 20 жовтня 2021 року, в період часу з 10 год. 25 хв. до 10 год. 41 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в холі під`їзду будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду викрав велосипед марки «Трек», який належить ОСОБА_6 , після чого із місця скоєння злочину із викраденим майном втік. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим велосипедом на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 9000 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю. Щиро кається у вчиненому. Просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували.

Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Обставиною, яка пом`якшує вину обвинуваченого ОСОБА_4 та передбачена ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілій заподіяна матеріальна шкода у розмірі 9000 грн., яка не відшкодована.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який усвідомив суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, беззаперечно визнав свою вину, у вчиненому розкаявся, однак раніше неодноразово судимий, злочин вчинив через рік після засудження його до покарання у виді позбавлення волі за корисливий злочин, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному диспансері та в наркологічному диспансері не перебуває, не є особою з інвалідністю, не є військовослужбовцем строкової служби, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Крім цього, судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 22.08.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22.12.2022 року вирок Сихівського районного суду м. Львова від 22 серпня 2022 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Оскільки після постановлення вироку Сихівським районним судом м. Львова від 22.08.2022 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 винний ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно, слід обрати покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання, що призначене за даним вироком, більш суворим, що призначене за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 22.08.2022 року, яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого в даному кримінальному провадженні не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, що призначене за даним вироком, більш суворим, що призначене за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 22 серпня 2022 року, яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, остаточно обрати ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази: цифровий носій, на якому знаходяться чотири файли, із відеозаписами з камер відеоспостереження ОСББ "Фамільний дворик", що знаходиться за адресою м.Львів вул.Кульпарківська, 230А залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1