КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0002228 - прокурора відділу нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.12.2022 відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , про застосування заобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали визначено в межах терміну досудового розслідування, строком на 56 діб, тобто до 28.01.2023 включно.

_____________________________________________________________________________________

Справа № 761/26969/22 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/168/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор відділу нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів. У випадку застосування запобіжного заходу у виді застави, визначити підозрюваній ОСОБА_6 розмір застави в межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі від 80 до 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав, що застосовуючи більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_6 у виді домашнього арешту, слідчий суддя безпідставно визначив житло для застосування такого запобіжного заходу за адресою АДРЕСА_1 , оскільки будь-яких документів щодо проживання за цією адресою, підозрюваною не було надано.

Натомість, у судовому засіданні ОСОБА_6 повідомляла, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проте, фактично проживає за іншою адресою: АДРЕСА_3 , на підтвердження цього надала суду відповідний договір оренди цієї квартири. Наприкінці судового засідання ОСОБА_6 повідомила, що не проживає в орендованій квартирі, а проживає за іншою адресою: АДРЕСА_1 , на підставі усної домовленості з господарем.

19.01.2023 від захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він посилався на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

У запереченнях захисник зазначав про те, що ОСОБА_6 сумлінно виконує покладені на неї оскаржуваною ухвалою обов`язки.

Крім того, захисник вказував на те, що з грудня 2022 року підозрювана проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено власником житла ОСОБА_11 06.12.2022 у судовому засіданні, під час розгляду клопотання слідчого, та додатково підтверджується договором про надання житла у безоплатне користування від 07.12.2022.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора відділу нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002228 від 18.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи у складі організованої групи, будучи обізнаними про порядок реєстрації права власності на земельну ділянку у відповідності до статей 125, 126 Земельного Кодексу України ч. 4 ст. 18, п. 3 ч. 4. ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, та про те, що відповідно до Пункту 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, та те, що відповідно до вимог пункту 3 цього розділу Закону у разі якщо на земельній ділянці, право власності (користування) на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власників такого будинку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також про те, що ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені.

Не маючи встановлених законодавством підстав для набуття права власності на земельну ділянку, з метою виведення земельної ділянки загальною площею 0,30 гектара, яка знаходиться по АДРЕСА_4 , з комунальної власності та реєстрації права власності на вказану земельну ділянку на підконтрольних осіб, ОСОБА_12 діючи як організатор у відповідності до розподілу функцій, згідно спеціально розробленого і узгодженого плану, відомого всім учасника групи, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 24.05.2021, залучив для виконання одного з розроблених ним етапів злочинного плану, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , з метою внесення нею як державним реєстратором на підставі раніше підроблених документів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно недостовірних відомостей про наявність житлових будинків АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , загальною площею 35,80 кв.м., 30,7 кв.м., та 38,3 кв.м. та реєстрації права власності вказаних об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_13 .

При цьому, учасники організованої групи, розкрили ОСОБА_6 загальний план заволодіння земельною ділянкою загальною площею 0,30 гектара, яка знаходиться по АДРЕСА_4 .

У свою чергу, ОСОБА_6 , будучи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та здійснюючи нотаріальну діяльність за адресою: АДРЕСА_8, з метою наданням засобів для реалізації плану щодо шахрайського заволодіння земельною ділянкою та усунення перешкод у реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, достовірно знаючи про відсутність житлових будинків АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , оскільки володіла інформацією про те, що державними органами виконавчої влади не присвоєно поштову адресу вказаним будинкам, та відсутня декларація про введення в експлуатацію житлового будинку, вступила в попередню змову групою осіб із ОСОБА_12 ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , та сприяла вчиненню кримінального правопорушення вказаними співучасниками, розглянувши заяви про державну реєстрацію права власності від 24.05.2021 №№ 45784071, 45784399, 45784543 подані ОСОБА_13 разом з підробленими документами на неіснуючі житлові будинки а саме: довідку про показники об`єкта нерухомого майна житлового будинку садибного типу літ. «А», за адресою: АДРЕСА_5 від 17.05.2021 № 1704, виготовлену на бланку ТОВ «НІКА ЛТД», довідку про показники об`єкта нерухомого майна житлового будинку садибного типу літ. «А», за адресою: АДРЕСА_6 від 17.05.2021 № 1705, виготовлену на бланку ТОВ «НІКА ЛТД», довідку про показники об`єкта нерухомого майна житлового будинку садибного типу літ. «А», за адресою: АДРЕСА_7 від 17.05.2021 № 1706, виготовлену на бланку ТОВ «НІКА ЛТД», технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_5 від 17.05.2021 виготовлений на бланку ТОВ «НІКА ЛТД», технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_6 від 17.05.2021 виготовлений на бланку ТОВ «НІКА ЛТД», технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_7 від 17.05.2021 виготовлений на бланку ТОВ «НІКА ЛТД», інформаційну довідку від 27.05.2021 № 840, виготовлену на бланку КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» та в супереч вимог законодавства в сфері державної реєстрації на підставі вищевказаних підроблених документів прийняла на користь останнього рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.06.2021 №№ 58500174, 58499590, 58497320, на підставі яких відкрито розділи №№ 00, 000, 000 на житлові будинки №№ 21, АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , та винесла записи про право власності №№ 42275760, 42275319, 42274639 за ОСОБА_13 .

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 328 Цивільного кодексу України учасники організованої групи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за попередньою змовою групою осіб з приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , набули на користь ОСОБА_13 права власності на вищевказані неіснуючі житлові будинки, тобто вказаними особами, проведено всі необхідні дії щодо оформлення набутого права власності.

Створена ОСОБА_12 організована група, до складу якої увійшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виконала всі дії, які передбачали створення умов для заволодіння шляхом обману об`єктами нерухомого майна - земельними ділянками які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, проте не змогли довести цей злочин до кінця з причин, що не залежали від волі учасників даної групи, у зв`язку із викриттям їхньої діяльності правоохоронними органами.

28.11.2022 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у пособництві в готуванні до заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190 КК України.

05.12.2022 старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , в якому просив застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а у випадку застосування запобіжного заходу у виді застави, визначити розмір застави у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі від 80 до 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.12.2022 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії визначено в межах терміну досудового розслідування, строком на 56 діб, тобто до 28.01.2023 включно.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частин 1-4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Особа, обвинувачувана у вчиненні злочину, має бути завжди звільнена до суду, за винятком випадків, коли Держава може довести, що існують «істотні і достатні» причини для обґрунтування безперервного утримання під вартою».

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Дійшовши висновку про недоведеність підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувавши щодо неї запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190 КК України.

При цьому, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про маловірогідність існування ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, з огляду на процесуальну поведінку підозрюваної та її особу, яка раніше не судима, не одружена, має постійне місце проживання у м. Києві, має постійне місце роботи, утримує сина.

З урахуванням наведених обставин, як вірно встановлено слідчим суддею, під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням даних про особу підозрюваної та конкретних обставин інкримінованого їй кримінального правопорушення, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не забезпечать виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу.

З такими висновками погоджується колегія суддів, та звертає увагу на недоведеність слідчим у клопотанні та прокурором під час апеляційного розгляду тих обставин, що заявлений органом досудового розслідування ризик має такий ступінь небезпеки, якому здатен запобігти лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винуватою, дані про особу підозрюваної, беручи до уваги її вік, міцність соціальних зв`язків, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби, із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого, застосувавши до підозрюваної більш м`який запобіжний захід.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , перевірялися колегією суддів під час апеляційного розгляду, проте не знайшли свого підтвердження.

Як убачається із матеріалів судового провадження, зокрема копії договору про надання житла у безоплатне користування від 07.12.2022, ОСОБА_11 надав ОСОБА_6 частину житлового будинку, яка складається з 1 кімнати, житлова площа якої 25 кв.м, та інших приміщень загального користування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 4 місяці.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду підозрювана ОСОБА_6 пояснила, що проживає за раніше зазначеною адресою, інші зазначені нею місця для проживання станом на день розгляду апеляційної скарги не придатні до життя.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 376, 407, 418, 422, 492 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0002228 - прокурора відділу нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3