Справа № 362/1410/23
Провадження № 1-кс/362/251/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000126 від 16.02.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:

09.03.2023 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000126 від 16.02.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання обґрунтовано наступним.

В провадженні СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 16.02.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.02.2023 р. до ЧЧ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшов рапорт заступника начальника СКП ВП №1 Обухівського РУП про те, що громадянин ОСОБА_5 незаконно займається збутом бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу на території

м. Васильків, Обухівського р-ну, Київської області.

Під час виконання доручення слідчого №Д47 від 17.02.2023 р. надійшов рапорт заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Обухівського РУП про те, що в ході оперативно-розшукових заходів, опитування місцевих мешканців на території м. Васильків та Обухівського р-ну, встановлено, що невідома особа здійснює збут бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу на території міста Васильків, Обухівського р-ну, Київської області.

Так, до вказаної протиправної діяльності причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища міського типу Глеваха, Васильківського району, Київської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

07.03.2023 р. на підставі ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області, справа №362/1188/23 провадження 1-кс/362/226/23 від 27.02.2023 р., в період часу з 18 год. 36 хв. по 19 год. 52 хв. проведено обшук житлового будинку, а також інших володінь особи - гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення, що розташовані на земельній ділянці (кадастровий номер: :01:002:0004) за адресою: АДРЕСА_1 , за участю фактичного користувача приміщення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукування та вилучення бойових припасів вибухових речовин та пристроїв, грошових коштів, які здобуті в результаті незаконного збуту бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристрої, носіїв інформації, які підтверджують незаконний збут бойових припасів вибухових речовин та вибухових пристроїв. Під час вищевказаної процесуальної дії, яка проводилися у домоволодінні АДРЕСА_2 , фактичним користувачем якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: 9 предметів зовні схожих на набої калібру 5,45 на 39, які упаковано до спец пакету № WAR 0072176; 10 предметів зовні схожих на набої калібру 5,45 на 39, які упаковано до спец пакету № WAR 0072171; грошові кошти номіналом по 500 грн. в кількості 31 шт., купюри номіналом по 1000 грн. кількості 2 шт., які упаковано до спец пакету № WAR 0072170; грошові кошти номіналом по 100 грн. в кількості 4 шт. з серійними номерами: УЧ9434977,УИ0433982,УЛ2033044, СА7077720, грошові кошти номіналом по 200 грн. в кількості 3 шт. з серійними номерами: УИ5910806, СН1911564, ВЗ3691946, грошові кошти номіналом по 500 грн в кількості 1 шт. з серійним номером: ХБ7097856, грошові кошти номіналом по 50 грн. в кількості 2 шт. з серійними номерами: ФД3551729, ФЗ1714812, грошові кошти номіналом по 20 грн. в кількості 2 шт. з серійними номерами: ЄБ7336881, ЮБ1690372, грошові кошти номіналом по 10 грн. в кількості 2 шт. з серійними номерами: ЮА0060152, НК1262905, які упаковано до спец пакету № WAR 0072175.

07.03.2023 р. зазначені речі оглянуті в ході обшуку та прийнято процесуальне рішення у формі постанови щодо визнання їх речовими доказами.

Вищеперераховані предмети та речі було вилучено до ВП № 1 Обухівського РУП, за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Покровська,1.

Речові докази є матеріальними об`єктами, які зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Належне забезпечення збереження вказаного речового доказу можливе лише за умови накладення на нього арешту із забороною у користуванні та розпорядженні ним власником або іншою особою, яка має на те, передбачені діючим законодавством права, що може призвести до їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 263 КК України, зберігання та придбання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до п. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої и цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою накладення арешту на тимчасове вилучене майно є збереження речових доказів, а саме на тимчасово вилучене майно з будинку № НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 9 предметів зовні схожих на набої калібру 5,45 на 39, які упаковано до спец пакету № WAR 0072176; 10 предметів зовні схожих на набої калібру 5,45 на 39, які упаковано до спец пакету № WAR 0072171; грошові кошти номіналом по 500 грн. в кількості 31 шт., купюри номіналом по 1000 грн. кількості 2 шт., які упаковано до спец пакету № WAR 0072170; грошові кошти номіналом по 100 грн. в кількості 4 шт. з серійними номерами: УЧ9434977,УИ0433982,УЛ2033044, СА7077720, грошові кошти номіналом по 200 грн. в кількості 3 шт. з серійними номерами: УИ5910806, СН1911564, ВЗ3691946, грошові кошти номіналом по 500 грн в кількості 1 шт. з серійним номером: ХБ7097856, грошові кошти номіналом по 50 грн. в кількості 2 шт. з серійними номерами: ФД3551729, ФЗ1714812, грошові кошти номіналом по 20 грн. в кількості 2 шт. з серійними номерами: ЄБ7336881, ЮБ1690372, грошові кошти номіналом по 10 грн. в кількості 2 шт. з серійними номерами: ЮА0060152, НК1262905, які упаковано до спец пакету № WAR 0072175.

Вищевказані предмети та речі були вилучені 30.01.2023 р. під час обшуку будинку АДРЕСА_1 , за участю фактичного користувача приміщення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області, справа №362/1188/23 провадження № 1-кс/362/226/23 від 27.02.2023 р., в період часу з 18 год. 36 хв. по 19 год. 52 хв.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) (далі Конвенція) учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 р.).

Відповідно до ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

В зв`язку із вище викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також, у ході досудового розслідування необхідно з`ясувати усі обставини кримінального правопорушення, провести ряд слідчих дій та судових експертиз, для чого необхідно збереження майна, в тому стані в якому вони знаходилися на момент виявлення, що може вплинути на об`єктивність проведених досліджень, для цього необхідно накласти арешт на зазначене майно та зберігати його в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, без застосування аудіо-, відео фіксації, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

З Витягу з кримінального провадження вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2023 р. внесено відомості за № 0000126 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 07.03.2023 р. в період часу з 18 год. 36 хв. по 19 год. 52 хв. проведено обшук житлового будинку, а також інших володінь особи - гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення, що розташовані на земельній ділянці (кадастровий номер: :01:002:0004) за адресою: АДРЕСА_1 , за участю фактичного користувача приміщення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукування та вилучення бойових припасів вибухових речовин та пристроїв, грошових коштів, які здобуті в результаті незаконного збуту бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристрої, носіїв інформації, які підтверджують незаконний збут бойових припасів вибухових речовин та вибухових пристроїв. Під час вищевказаної процесуальної дії, виявлено та вилучено: 9 предметів зовні схожих на набої калібру 5,45 на 39, які упаковано до спец пакету № WAR 0072176; 10 предметів зовні схожих на набої калібру 5,45 на 39, які упаковано до спец пакету № WAR 0072171; грошові кошти номіналом по 500 грн. в кількості 31 шт., купюри номіналом по 1000 грн. кількості 2 шт., які упаковано до спец пакету № WAR 0072170; грошові кошти номіналом по 100 грн. в кількості 4 шт. з серійними номерами: УЧ9434977,УИ0433982,УЛ2033044, СА7077720, грошові кошти номіналом по 200 грн. в кількості 3 шт. з серійними номерами: УИ5910806, СН1911564, ВЗ3691946, грошові кошти номіналом по 500 грн в кількості 1 шт. з серійним номером: ХБ7097856, грошові кошти номіналом по 50 грн. в кількості 2 шт. з серійними номерами: ФД3551729, ФЗ1714812, грошові кошти номіналом по 20 грн. в кількості 2 шт. з серійними номерами: ЄБ7336881, ЮБ1690372, грошові кошти номіналом по 10 грн. в кількості 2 шт. з серійними номерами: ЮА0060152, НК1262905, які упаковано до спец пакету № WAR 0072175.

Постановою слідчого від 07.03.2023 р. зазначені речі визнано речовими доказами.

Частина друга статті 168 КПК України передбачає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За нормою частини сьомої статті 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до пункту 4 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (у новій редакції), затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 р. № 51/401/649/471/23/125, до вилучених з обігу належать:

- предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України;

- предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством;

- документи, визначені законодавством та іншими нормативними актами.

Як вбачається із змісту протоколу обшуку від 07.03.2023 р., було також вилучено 9 предметів зовні схожих на набої калібру 5,45 на 39, які упаковано до спец пакету № WAR 0072176; 10 предметів зовні схожих на набої калібру 5,45 на 39, які упаковано до спец пакету № WAR 0072171. Оскільки, вони є предметами, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане у клопотанні слідчого майно не є тимчасово вилученим майном, оскільки воно відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Відповідно до частини першої статті 173 КК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зокрема, слідчим не доведено необхідність такого арешту.

Тобто, майно на яке слідчий клопоче накласти арешт в цій частині не є тимчасово вилученим майном.

Як наслідок, відсутні ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Згідно протоколу обшуку від 07.03.2023 р. виявлено та вилучено грошові кошти, які постановою слідчого визнано речовими доказами.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що слідчим доведено необхідність застосування арешту на грошові кошти, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або подальшого використання, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для часткового задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170 175, 236, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , яке відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за вказаними параметрами на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 , а також інші володіння особи гаражні приміщення, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення, що розташовані на земельній ділянці (кадастровий номер: :01:002:0004) зареєстровані на ОСОБА_7 та фактичним користувачем яких являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: грошові кошти номіналом по 500 грн. в кількості 31 шт., купюри номіналом по 1000 грн. кількості 2 шт., які упаковано до спец пакету № WAR 0072170; грошові кошти номіналом по 100 грн. в кількості 4 шт. з серійними номерами: УЧ9434977, УИ0433982, УЛ2033044, СА7077720, грошові кошти номіналом по 200 грн. в кількості 3 шт. з серійними номерами: УИ5910806, СН1911564, ВЗ3691946, грошові кошти номіналом по 500 грн в кількості 1 шт. з серійним номером: ХБ7097856, грошові кошти номіналом по 50 грн. в кількості 2 шт. з серійними номерами: ФД3551729, ФЗ1714812, грошові кошти номіналом по 20 грн. в кількості 2 шт. з серійними номерами: ЄБ7336881, ЮБ1690372, грошові кошти номіналом по 10 грн. в кількості 2 шт. з серійними номерами: ЮА0060152, НК1262905, які упаковано до спец пакету № WAR 0072175 із забороною користування, відчуження та розпорядження даним майном ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1