Провадження № 11-кп/824/1930/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора, яка брала участь в розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 14.12.2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000191 від 11.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 та ч.5 ст.191 КК України, повернуто прокурору Голосіївської окружної прокуратури м.Києва,-

ВСТАНОВИЛА:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 . 20.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 5 ст. 191 КК України, відомості про яке внесено 11.09.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000191, а також реєстр матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 14.12.2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000191 від 11.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 та ч.5 ст.191 КК України, повернуто прокурору Голосіївської окружної прокуратури м.Києва.

В обґрунтуванні суд послався на те, що сформульоване прокурором обвинувачення щодо ОСОБА_8 є неконкретним і не зрозумілим, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснити захист обвинуваченого від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує його право на захист.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтуванні вказує, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 містить всі передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України дані, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, форму вини), які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію вчинених дій; формулювання обвинувачення; анкетні дані обвинуваченого, відомості про потерпілого та інше, в обвинувальному акті наведено всі фактичні дані, що у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, формулювання обвинувачення містить викладення як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони вчинення інкримінованих злочинів.

Крім того, будь-яких обмежень або загальновстановлених правил викладення фактичних обставин кримінальним процесуальним кодексом України не встановлено, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції щодо неконкретного формулювання обвинувачення не можна вважати обґрунтованими, оскільки вони є такими, що суперечать повноваженням суду, якими він наділений на стадії підготовчого судового засідання.

В той же час, суд першої інстанції, не здійснюючи судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов в обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження.

Отже, недоліків які б могли вплинути на можливість суду першої інстанції належним чином встановити обставини події та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , а самого обвинуваченого позбавити права на належний захист від чітко сформульованого обвинувачення, обвинувальний акт не містить.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, котрі просили рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями п.3 ч.3 ст. 314 КПК України передбачено право суду в підготовчому судовому засіданні прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

В приписах ст.ст. 109,291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акту та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України, суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Питання про відповідності викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи, а також про їх узгодженість з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

Отже, до таких висновків суд може дійти тільки після проведення в повному обсязі судового розгляду з дослідження всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження, тому висновки суду щодо наявності або відсутності певних кваліфікуючих ознак інкримінованого злочину чи достатності фактичних обставин для складу злочину, на даному етапі є передчасними.

Вказане узгоджується з висновком Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 року у справі № 273/1053/17, відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Крім того, конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються в ході судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, і не можуть бути предметом оцінки під час підготовчого судового засідання.

Так, із практики ЄСПЛ убачається, що детальні відомості правопорушення можна встановити не лише з обвинувального акту, але й з інших документів, підготовлених обвинуваченням у справі, та з інших матеріалів справи (п. 208 рішення від 08.12.2009 у справі "Превіті проти Італії" / "Previti v. Italy", заява №45291/06); фактичні деталі правопорушення можуть бути з`ясовані та уточнені під час провадження (п. 110 рішення від 19.05.2015 у справі "Сампех проти Італії" / "Sampech v. Italy", заява №55546/09; п. 198 рішення від 26.06.2018 у справі "Перейра Крус та інші проти Португалії" / "Pereira CruzandOthersv. Portugal", заява №56396/12).

Водночас, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 містить всі передбачені ч.2 ст.291 КПК України дані, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, форму вини), які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію вчинених дій; формулювання обвинувачення; анкетні дані обвинуваченого, відомості про потерпілого та інше.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

В обвинувальному акті наведено всі фактичні дані, що у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

При цьому, у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, наявність складу злочинів, правильність кваліфікації його дій, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду справи по суті. Завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. На стадії підготовчого провадження виконується функція контролю за досудовим розслідуванням, відповідність вимогам КПК України обвинувального акту та організаційна (підготовча) функція до наступної стадії судового провадження - судового розгляду з метою створення належних умов для успішного виконання завдань кримінального судочинства.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Таким чином, закон уповноважує прокурора (процесуального керівника) на викладення в обвинувальному акті обставин справи так, як вони ним встановлені.

Окрім того, в силу ст. ст. 338,339,340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись від підтримання державного обвинувачення.

Разом із цим, суд, при розгляді справи по суті, має право самостійно та безпосередньо дослідити надані сторонами докази, надати їм відповідну правову оцінку, виклавши висновки у прийнятому рішенні.

В той же час, суд першої інстанції, не здійснюючи судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов в обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження, а повнота та правильність розкриття об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочинів не є предметом підготовчого судового засідання.

Отже, недоліків обвинувального акта, які перешкоджали б призначенню справи до судового розгляду, колегія суддів які вбачає.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню через порушення судом вимог ст.291 КПК України, а обвинувальний акт поверненню до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, яка брала участь в розгляді справи судом першої інстанції - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 14.12.2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000191 від 11.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 та ч.5 ст.191 КК України, повернуто прокурору Голосіївської окружної прокуратури м.Києва - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Судді :