Справа № 132/307/23
Провадження №1-кп/132/210/23
Вирок

Іменем України

10 березня 2023 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 18 січня 2023 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іванів Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно непрацевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, всупереч встановленим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільним відносинам, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст.7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995 року, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року, у жовтні 2022 року (більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено), незаконно придбав рослини коноплі, знайшовши їх в лісі неподалік села Іванів Хмільницького району Вінницької області, та заніс їх до свого житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де вподальшому, шляхом їх сушіння та подрібнення, виготовив наркотичний засіб, помістивши його у поліетиленовий пакет. 18.01.2023 року о 15год.32хв. ОСОБА_6 незаконно зберігаючи наркотичний засіб у лівій кишені своєї куртки, рухаючись неподалік приміщення Іванівської сільської ради, що розташована по вулиці Свинаря в селі Іванів Хмільницького району Вінницької області, був зупинений працівниками поліції, які під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_6 , у лівій кишені його куртки, чорного кольору, виявили та вилучили поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження, зеленого кольору. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/1332-НЗПРАП від 23.01.2023 року, надана на дослідження речовина рослинного походження, є наркотичним засобом канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, масою (у перерахунку на висушену речовину) - 9,89г., яку ОСОБА_6 незаконно придбав, виготовив та зберігав для власних потреб, без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши, що дійсно в жовтні 2022 року в лісі неподалік села Іванів Хмільницького району Вінницької області знайшов рослини коноплі, які заніс до свого житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де вподальшому шляхом їх сушіння та подрібнення, виготовив наркотичний засіб, який помістив у поліетиленовий пакет. 18.01.2023 року о 15год32хв. зберігаючи даний наркотичний засіб у лівій кишені своєї куртки, та рухаючись неподалік приміщення Іванівської сільської ради, був зупинений працівниками поліції, які під час проведення його особистого обшуку, вищевказаний наркотичний засіб виявили та вилучили. У скоєному розкаюється, усвідомив суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, зробив належні висновки, обіцяє, що більше подібне ніколи не повториться, та просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке за класифікацією згідно вимог статті 12 КК України, віднесено до кримінального проступку, раніше не судимий, розлучений, маючий на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно непрацевлаштований, характеризується з посередньої сторони, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, щире каяття. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно зі статтею 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу в межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а також визначити можливість виправлення засудженого без відбування покарання із застосуванням положень статті 75 КК України.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (наприклад, у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За правилами статті 75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може звільнити вказану особу від відбування заходу примусу з випробуванням, умотивувавши належним чином своє рішення.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру діяння, обстановки, способу, місця, часу його вчинення, наявності пом`якшуючої обставини, особи обвинуваченого, суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, оскільки дане покарання на думку суду, відповідатиме вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, є відповідним вчиненому кримінальному правопорушенню, а також за своїм видом та розміром - необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Згідно частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 від 20 січня 2023 року у справі № 132/200/23, на поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження, зеленого кольору, накладений арешт.

З урахуванням вимог процесуального закону, та беручи до уваги, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 від 20 січня 2023 року у справі № 132/200/23, на поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження, зеленого кольору.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме речовину рослинного походження, яка є наркотичним засобом канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 9,89г., яку згідно постанови дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 26.01.2023 року, визначено зберігати в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, необхідно знищити.

Відповідно до частини 4 статті 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування призначалося та проводилося дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, розмір якого згідно довідки про витрати на проведення експертизи відповідно до висновку № СЕ-19/102-23/1332-НЗПРАП від 23.01.2023 року, становить 1887грн.80коп.

З урахуванням цього, витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-23/1332-НЗПРАП від 23.01.2023 року у розмірі 1887грн.80коп., підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 10 березня 2023 року.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме речовину рослинного походження, яка є наркотичним засобом канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 9,89г., яку згідно постанови дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 26.01.2023 року, визначено зберігати в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 від 20 січня 2023 року у справі № 132/200/23, на поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження, зеленого кольору - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-23/1332-НЗПРАП від 23.01.2023 року у розмірі 1887грн.80коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя