В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002016 від 20 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, з середньою освітою, одружений, має на утриманні дитину 2016 року народження, громадянин України, не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів,

в с т а н о в и в :

органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002016 від 20 вересня 2022 року, відповідно до обвинувального акта встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

18.09.2022 приблизно о 10 год. 00 хв. потерпілий ОСОБА_3 зателефонував раніше знайомому ОСОБА_2 повідомив, що йому потрібна допомога у перерахуванні грошових коштів за кордон бабусі у розмірі 30 000 гривень, оскільки у ОСОБА_3 встановлений ліміт на перерахування грошових коштів, на що ОСОБА_2 погодився.

В момент спілкування у ОСОБА_2 виник протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом зловживання довірою, які належать ОСОБА_3 та призначив зустріч на наступний день за адресою: АДРЕСА_2 .

19.09.2022 приблизно о 16 год 10 хв ОСОБА_2 приїхав на автомобілі марки «Skoda Rapid», д.н.з. « НОМЕР_1 » за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4 та біля ТЦ «Лівобережний» зустрівся з ОСОБА_3 , який прийшов зі своїм знайомим ОСОБА_4 .

Цього ж дня, ОСОБА_3 будучи впевненим у добропорядності ОСОБА_2 , не здогадуючись про наміри останнього, здійснив переказ грошових коштів на картку № НОМЕР_2 в сумі 30 000 гривень.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , отримавши грошові кошти у розмірі 30000 грн. 00 коп. на рахунок власної банківської картки банку «ПриватБанку» з № НОМЕР_2 сказав, що перерахує грошові кошти на банківську картку бабусі ОСОБА_3 .

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, з метою власного збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_3 довірився, що ОСОБА_2 допоможе йому, останній завірив ОСОБА_3 , що перерахував грошові кошти на банківську картку бабусі ОСОБА_3 , після чого пішов до автомобіля марки «Skoda Rapid» білого кольору д.н.з. « НОМЕР_1 » та поїхав у невідомому напрямку. Тим самим ОСОБА_2 заволодів грошовими коштами у розмірі 30000 грн. 00 коп., що належали ОСОБА_3 , та завдав останньому матеріальний збиток на суму 30000 гривень 00 копійок.

Таким чином з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Із долучених до обвинувального акта матеріалів встановлено, що обвинувачений був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України. Також долучено заяву потерпілого ОСОБА_3 про те, що йому відшкодовано матеріальні збитку зі сторони обвинуваченого, погоджується на розгляд акта у спрощеному провадженні.

Тим самим обставини вчинення кримінального проступку установлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

А тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів, із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України дійсною та вірною.

Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває, зареєстрований та проживає у м. Києві, раніше не судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді громадських робіт.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Речові докази, а саме: банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_3 , мобільний телефон «Iphone 6S» повернути потерпілому ОСОБА_3 ; DVD-R диск з відеозаписом з камер спостереження залишити у матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1