Справа №479/825/16-к
Провадження №1-кп/474/15/21
У Х В А Л А

про результати розгляду клопотання щодо недопустимості доказу

23.11.21 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка, в режимі відеоконференції, клопотання захисника ОСОБА_6 про недопустимість доказу (протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 21.10.2016р.) по кримінальному провадженню № 0000224 від 09.05.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Врадіївського районного суду Миколаївської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні 29.12.2020 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 посилався на незаконні методи слідства в частині психологічного примусу прокурором ОСОБА_3 на потерпілого ОСОБА_7 щодо підписання ним в кабінеті прокурора 24.10.2016р. - протоколу слідчого експерименту за його участю, який був складений ще 21.10.2016р., тобто поза межами строку для складання протоколу відповідної слідчої дії, а тому він просив суд визнати протокол слідчого експерименту не допустимим доказом.

Під час судового засідання що мало місце 20.09.2021 року послався, що ці обставини можуть бути підтверджені наявним у нього відеозаписам цих подій, доказ не надав.

20.09.2021р. судом було вирішено питання про надання доручення керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, провести перевірку зазначених захисником обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 обставин застосування незаконних методів слідства, на виконання якого останнім було надано лист, в якому обставини повідомлені захисником з`ясовані не були.

15.11.2021р. захисником ОСОБА_6 до матеріалів справи було надано доказ лазерний диск з аудіо, - відеозаписом обставин, на якому зафіксовано порушення прокурором ОСОБА_3 вимог КПК.

15.11.2021 р. ухвалою суду було оголошено перерву в судовому засіданні та встановлено стороні захисту строк для відкриття доказів стороні обвинувачення, в т. ч. потерпілому, його представнику, у строк до 22 листопада 2021р.

23.11.2021 р. ухвалою суду було вирішено питання про проведення судового засідання в частині дослідження відкритого сторонам доказу (диску з аудіо та відеозаписом) та вирішення клопотання захисника щодо допустимості (недопустимості) доказу (слідчого експерименту), у відсутність нез`явившогося потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 ..

Прокурор ОСОБА_4 зазначив, що наданий захисником доказ викликає сумніви щодо фіксації на ньому подій про які було повідомлено захисником, оскільки відеозапис не містить необхідних реквізитів, таких як фіксація дати та часу зйомки, геолокація проведення місця зйомки. Та на ньому не зафіксовано тиску щодо будь я кого учасника процесу, не видно моменту про який вказує захисник (тицяння прокурором дуль стороні захисту), а тому ці обставини вважає доцільним та можливим з`ясовувати у потерпілого.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти тверджень прокурора, та проти відкладення розгляду справи, пославшись, що вказаний доказ є відкритим, сторона обвинувачення ознайомлена з ним ще з 2016 року, оскільки ним подавалися скарги на дії прокурора ОСОБА_3 , до вищестоящих органів з цього питання. Зазначив, що відео було знято на його мобільний телефон, який може надати для огляду. Доповнив, що обставини повідомленні ним стосуються саме протоколу слідчого експерименту, який був проведений 21.10.2016р. прокурором ОСОБА_3 , а не слідчим.

Відповідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате

З огляду на вищевикладене, не встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд вважає доцільним питання щодо недопустимості доказу вирішити в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення

Керуючись ст.ст. 290, 368, 370-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Питання щодо недопустимості доказу сторони захисту під час судового розгляду, - протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , який був проведений 21.10.2016р. прокурором ОСОБА_3 , вирішити під час його оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення кінцевого судового рішення у справі.

Роз`яснити стороні обвинувачення право на з`ясування у потерпілого, під час його додаткового допиту, думки щодо визнання доказу (слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 21.10.2016р.) недопустимим.

Роз`яснити сторонам, що до постановлення судом ухвали про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, і переходу до судових дебатів, вони мають право, після виконання вимог ст. 290 КПК України щодо відкриття доказів, надати суду докази на підтвердження обставин на які вони посилаються як на підставу задоволення чи заперечення клопотання про визнання доказу недопустимим.

Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1