Справа № 144/1179/22
Провадження № 1-кс/144/293/22
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07.12.2022 смт. Теплик

Слідчий суддя Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за його поданням від 23 жовтня 2022 року про притягнення посадових осіб Фермерського господарства «Емілія-Агро» до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В обґрунтування вимог скаржник посилається на те, що 24 жовтня 2022 року до ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ним рекомендованим поштовим відправленням було направлено подання від 23.10.2022 року про притягнення посадових осіб Фермерського господарства «Емілія-Агро» до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

30.11.2022 року за підписом начальника ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області на його адресу було направлено повідомлення про те, що підстав для внесення вказаної події до ЄРДР немає, оскільки в діях посадових осіб ФГ «Емілія-Агро» вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, а подальший розгляд звернення здійснено у порядку, передбаченому ЗУ «Про звернення громадян».

З огляду на це, на думку особи, яка подала скаргу, уповноваженими особами ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області допущено бездіяльність та не виконані вимоги ст. 214 КПК України.

В судовому засіданні приватний виконавец виконавчого округу Вінницької області ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на зазначені у ній доводи.

Начальник СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області та прокурор у судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомляли.

При таких обставинах, заслухавши позицію скаржника, вважаю можливим розгляд вказаної скарги провести у відсутності начальника СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області та прокурора, так як їх неявка, відповідно до приписів ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Заслухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, вважаю, що така підлягає до задоволення.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області з поданням про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб ФГ «Емілія-Агро» за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесено.

У своєму листі від 30.11.2022 року начальник ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області повідомляє ОСОБА_3 про відсутність підстав для внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, зазначене у його поданні.

Таке рішення мотивоване тим, що інформація, вказана ОСОБА_3 у зверненні, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З таким висновком начальника ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області слідчий суддя погодитись не може.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

За положеннями ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

У відповідності до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно положень ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаної статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається. При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви. Такі, зокрема, повинні містити у собі відомості про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, може бути вчинений як у формі невиконання судового рішення, так і шляхом перешкоджання його виконанню. Використання законодавцем у диспозиції ч. 1 ст. 382 КК словосполучень «невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду» та «перешкоджання їх виконанню» вказує на необхідність у кожному конкретному випадку звертатися як до тексту самого судового рішення, так і до норм законодавства, які визначають порядок виконання вироків, рішень, ухвал та постанов суду.

Обов`язковою умовою настання кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення є встановлення у ньому вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру, адресованої для виконання певним особам. Причому така вимога повинна стосуватися конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого своєчасно було доведено відповідний обов`язок про виконання рішення суду.

Залежно від характеру такої вимоги невиконання судового рішення може проявлятися у бездіяльності зобов`язаної особи щодо здійснення передбачених законом або визначених судом заходів, спрямованих на виконання цього рішення, або ж у вчиненні дій, які прямо заборонені у самому судовому рішенні.

За умови, що невиконання судового рішення виявляється в формі бездіяльності, для притягнення особи до кримінальної відповідальності обов`язковим є з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати.

Отже, умовами кримінальної відповідальності за будь-яку суспільно-небезпечну поведінку, зокрема і за невиконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КК України, є встановлена і доведена наявність у особи обов`язку вчинити певні дії (виконати судове рішення), а також реальна можливість виконати покладений на неї обов`язок.

Порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження», за положеннями ст. 15 якого сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 цього закону стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У скарзі приватний виконавець зазначає, що 23.10.2022 року він звернувся до ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області із поданням про вчинення кримінального правопорушення, у якому, на його думку, виклав відомості, які свідчать про ознаки кримінального правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 382 КК України у діях посадовими особами ФГ «Емілія-Агро», оскільки зазначене підприємство не виконує судовий наказ Господарського суду Вінницької області від 09.11.2021 року про стягнення з ФГ «Емілія-Агро» 725000 грн основного боргу, 42 328, 07 грн пені, 8 699, 99 грн 3% річних та 11 640, 42 грн витрат на сплату судового збору.

Зокрема у поданні вказано про те, що невиконання судового рішення посадовими особами ФГ «Емілія-Агро» виражається в ухиленні від його виконання, адже останні, не зважаючи на накладені арешти на майно, маючи реальну можливість виконати судове рішення через наявність вирощеної сільськогосподарської продукції та вирощування такої продукції на земельних ділянках для збору у майбутньому, наявності зареєстрованої на праві власності сільгосптехніки, здійснюються дії, які фактично унеможливлюють та ускладнюють виконання рішення, а саме приховування такого майна від приватного виконавця, ненадання пояснення за фактами невиконання рішень та законних вимог виконавця.

Згідно з вимогами ст. 7 КПК України загальною засадою кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З доданих до скарги матеріалів вбачається, що приватний виконавець вживає усіх необхідних заходів для здійснення виконання судового рішення, зокрема виніс постанову про зобов`язання боржника подати декларацію про доходи, попередив про відповідальність за її неподання або внесення завідомо неправдивих відомостей, копію якої направив боржнику. Також здійснено перевірку майнового стану боржника, здійснено пошук його майна, на яке може бути звернено стягнення, винесено постанови про арешт такого. Приватний виконавець, крім цього, встановив особу керівника підприємства, яким є ОСОБА_4 , та його місце проживання.

Тобто скаржник у своєму поданні виклав обгрунтовані факти щодо вчинення кримінального правопорушення, оскільки злочинність таких дій підтверджується достатніми об`єктивними даними.

Зазначаючи про незаконне, на думку заявника, ухилення від виконання наказу Господарського суду Вінницької області, заявник фактично довів те, що на ФГ «Емілія-Агро» був покладений обов`язок вчиняти дії з виконання судового рішення, надав відомості про те, що приватний виконавець здійснював усі можливі заходи, визначені ЗУ «Про виконавче провадження», для ефективного виконання судового рішення, які передбачені у ст. 18 цього Закону, навів обгрунтовані підстави вважати, що посадовими особами ФГ «Емілія-Агро» чиняться активні дії, пов`язані з ухиленням від виконання судового рішення, зокрема спрямовані на приховування майна боржника, на яке може бути звернене стягнення.

Отже, скаржником також доведена наступна обов`язкова умова притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення це наявність реальної можливості виконати покладений обов`язок та вчинення дій, за яких воно об`єктивно не може бути виконане.

З огляду на викладене, доводи скарги слідчий суддя вважає обгрунтованими, а тому є підстави для процесуального реагування слідчим суддею та задоволення скарги на бездіяльність слідчого.

Таким чином, подання ОСОБА_3 від 23.10.2022 року має бути зареєстроване в ЄРДР, оскільки з його змісту вбачається наявність формальних ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КПК України. Питання же щодо наявності або відсутності у діях осіб складу кримінального правопорушення, може бути вирішено лише в межах кримінального провадження під час досудового розслідування, за результатами, отриманими внаслідок проведення слідчих дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Скаргу приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданням приватного виконавця ОСОБА_3 від 23.10.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя