печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_2.,

при секретарі: ОСОБА_3.,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000374 від 24.04.2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000374 від 24.04.2019 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_4 зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2019 року за № 0000374 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 02.04.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2021 року№757/15732/21-к, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено належне ОСОБА_1 майно, а саме: мобільний телефон марки Iphone 11 PRO з сім-карткою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , який знаходився у чохлі.

Оскільки, вилучене майно не входить до переліку речей щодо яких слідчим суддею прямо надано дозвіл на його відшукання та вилучення в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а відтак є тимчасово вилученим майном, яке за відсутності ухвали слідчого судді про накладення арешту підлягає негайному поверненню володільцю. Вилучене під час обшуку майно не має жодної з ознак речового доказу у кримінальному провадженні, є особистою власністю ОСОБА_1 , який жодного відношення до обставин, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, не має.

Згідно протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 12.09.2022 року вказана скарга надійшла в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5В судове засідання особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_4 не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, 08.09.2022 року подав заяву про залишення скарги без розгляду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки, особа, яка подала скаргу, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, а неявка прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2019 року за № 0000374 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

02.04.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2021 року № 757/15732/21-к, проведено обшук за вищевказаною адресою, під час якого виявлено та вилучено, серед іншого, мобільний телефон марки Iphone 11 PRO з сім-карткою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , який знаходився у чохлі, що належить ОСОБА_1 .

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, зокрема, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як визначено у ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Проте 08.09.2022 року адвокатом ОСОБА_4 подано заяву про залишення скарги без розгляду, тому оскільки він не підтримує вказану скаргу у слідчого судді відсутні правові підстави для її розгляду по суті.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься, диспозитивність.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з тим, адвокат ОСОБА_4 у своїй заяві просить залишити скаргу без розгляду, проте, згідно Кримінального процесуального кодексу України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя зазначає, що за наслідком розгляду скарги, чинним законодавством не передбачено відкликання скарги.

Відтак, слідчий суддя вважає, що у задоволені скарги адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000374 від 24.04.2019 року слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7,22,26,107, 220,303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000374 від 24.04.2019 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_2