Справа № 202/2898/22
Провадження № 1-кп/177/95/22
У Х В А Л А
Іменем України
28 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні за правилами ст. 174 КПК України клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000659 від 21.09.2020,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_4

представника заявника адвоката ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження №0000659 від 21.09.2020, в рамках якого 18.10.2022 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , заявленого в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного 16.12.2021 слідчим суддею Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, в якому заявник просить скасувати арешт на автомобіль KIA K7 державний номер НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 .
Клопотання мотивовано тим, що вказаний автомобіль є власністю ОСОБА_3 . В ухвалі про накладення арешту безпідставно та необґрунтовано зазначено, що дане майно визнано речовим доказом в межах даного кримінального провадження. ОСОБА_3 немає жодного відношення до кримінального провадження, не перебував за кермом автомобіля під час проведення НСРД, жодного відношення до осіб, які фігурують в кримінальному провадженні не має. Майно знаходиться під арештом майже рік, при цьому жодних слідчих дій з автомобілем не проводилось, його не оглядали. З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно арештованого транспортного засобу існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації для забезпечення цивільного позову. Власник майна фактично позбавлений можливості розпоряджатися ним в скрутний час.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 , який дії в інтересах ОСОБА_3 , заявлені в клопотанні вимоги підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі.

Прокурор вважав клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вказав, що арешт на автомобіль накладений з метою збереження речових доказів. На даний час судовий розгляд в кримінальному провадженні не розпочався, а скасування арешту може позбавити суд та учасників кримінального провадження можливості в повному обсязі дослідити докази по справі. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи сторін, суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду клопотання суддею встановлено, що при досудовому розслідуванні в кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000659 від 21.09.2020, 14.12.2021 слідчим суддею Індустріального районного суду міста Дніпропетровська (справа №202/1709/21, провадження №1-кс/202/6664/2021) частково задоволене клопотання слідчого про арешт майна та накладений арешт шляхом заборони права відчуження та розпорядження на вилучений 30 листопада 2021 року в ході проведення обшуку, транспортний засіб - автомобіль KIA K7 державний номер НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_2 .

Власником автомобіля згідно вказаної ухвали є ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право суду на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наразі, заявником суду не наведено обґрунтованих доводів, що потреба у арешті автомобіля відпала. Натомість слідчий суддя, при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, врахував правову підставу для накладення арешту з метою збереження речових доказів, наслідки арешту майна для підозрюваного або інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 173 КПК України, тому необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтована та доцільна.

Отже, враховуючи мету накладеного арешту на автомобіль та, виходячи з тієї обставини, що кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді на стадії підготовчого провадження, суд дійшов до висновку, що потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вказане майно, наразі не відпала, а такий ступінь втручання у права власника майна є пропорційним із завданнями кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000659 від 21.09.2020- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1