Справа № 345/2828/22
Провадження № 11-кп/4808/95/23
Категорія ст. 309 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у кримінальному провадженні № 0000182 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Калуського міськрайонного суду від 22.11.2022 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.10.2021 року тим же судом за ст. 309 ч. 1, ст. 310 ч. 1 ККУ до штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 грн

засуджено за ст. 309 ч. 2 ККУ до позбавлення волі на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 71 ККУ за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутого покарання за вироком того ж суду від 20.10.2021 року остаточно йому визначено покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі та штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17 000 грн, що виконувати самостійно.

Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_7 рахуватиметься з часу фактичного взяття під варту після набрання вироком суду законної сили.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що маючи судимість за зберігання наркотика без мети збуту, незаконно зберігав наркотичний засіб без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій оспорює законність вироку суду, вважає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі. При вирішенні питання про призначення йому покарання, судом не враховано пом`якшуючу обставину щире каяття. Обвинувачений зазначає, що він визнав свою вину, дав правдиві покази, щиро жалкує про вчинене та негативно оцінює скоєний злочин, він добровільно видав наркотичний засіб та вчинив усі дії щодо сприяння розкриттю злочину. Те, що суд прийшов до висновку про відсутність в обвинуваченого щирого каяття через те, що він не відніс екстракт канабісу до особливо небезпечного наркотичного засобу, вважає помилковим, оскільки висновок експерта від 05.09.2022 чітко встановив, що екстракт канабісу відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів. Проте, що він став на шлях виправлення свідчить те, що він за вироком Калуського міськрайонного суду від 20.10.2021 року сплатив штраф 17000,00 грн. (копія квитанції від 02.12.2022 p. та довідка відділу ДУ «Центр пробації»). Крім цього, просить врахувати, що він є особою молодого віку, знаходиться на замісній підтримуючій терапії у лікаря нарколога. Будь-яких порушень дисципліни та режиму прийому медичних препаратів не було, що підтверджується довідкою лікаря. Має постійне місце проживання, характеризується позитивно. На його утриманні є дід, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та баба, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалід ІІ гр., які внаслідок захворювання та віку потребують догляду. Просить вирок суду змінити, призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В апеляційній інстанції:

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу та просять її задовольнити в повному обсязі;

- прокурор доводи апеляційної скарги обвинуваченого заперечив, просить її відхилити, а вирок залишити без змін.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши окремі документи, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, ст. 50, 65 ККУ вирок суду має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим, а призначене винній особі покарання законним й справедливим.

Оскаржений вирок в частині покарання обвинуваченого не відповідає вказаним вимогам закону, тому підлягає зміні.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 за ст. 309 ч. 2 ККУ належно обґрунтований й вмотивований, в апеляції вирок в цій частині не оспорюється, тому не перевіряється.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про несправедливість призначеного йому реального покарання через його суворість, апеляційний суд визнає обґрунтованими та вмотивованими.

Призначаючи реальне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд неналежно врахував вимоги ст. 65 КК України про ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання, обставини при яких було скоєно кримінальне правопорушення.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставинами є те, що він визнав вину, активно сприяв досудовому слідству, щиро розкаявся у вчиненому.

Невизнання судом його щирого розкаяння через те, що він не знав про те, що вказаний наркотик, який він викурював, є особливо небезпечним, апеляційний суд визнає необґрунтованим, оскільки ця обставина істотно не впливає на стан розкаяння особи за вчинене ним діяння і не може погіршувати його правового становища.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги позитивні дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він молодого віку, позитивно характеризується, добровільно лікується в лікаря нарколога від залишків наркозалежності, він єдиний допомагає в утриманні його перестарілих й хворих дідуся і бабусі, з якими разом проживає.

Позитивною обставиною слід визнати те, що він виконав попередній вирок і сплатив призначений йому штраф, про що додані відповідні документи і що є правовою підставою для виключення з вироку посилання на ст. 71 ККУ, оскільки вказаний вирок в частині покарання вже виконано.

Немає обставин, які б відповідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченогоОСОБА_7 . Його попередня судимість не є обтяжуючою його покарання обставиною, вона є кваліфікуючою ознакою його діяння.

Враховуючи в сукупності всі вказані пом`якшуючі покарання обставини та позитивні дані про особу обвинуваченогоОСОБА_7 , відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що вчинений ним злочин не є тяжким, апеляційний суд прийшов до переконання про можливість його виправлення без реального позбавлення волі, що є підставою для його звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 ККУ.

Така позиція апеляційного суду узгоджується з висновком досудової доповіді Калуського міськрайонного сектору ДУ «Центр пробації» про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.

Таким чином, апеляційний суд частково задовольняє апеляцію обвинуваченого у зв`язку з тим, що він не конкретизував свої апеляційні прохання щодо його остаточного покарання, змінює вирок в частині його покарання і звільняє його від нього з випробуванням на підставі ст. 75 ККУ.

Таке умовне звільнення обвинуваченогоОСОБА_7 від відбування покарання сприятиме його перевихованню і не перешкоджатиме в попередженні вчинення ним та іншими особами подібних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково, вирок Калуського міськрайонного суду від 22.11.2022 року щодо нього в частині покарання змінити.

На підставі ст. 75 ККУ звільнити його від призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком випробування на 1 рік. Накласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 ч.1 п.п.1, 2 ККУ.

Виключити з вироку посилання на ст. 71 ККУ.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_4