Провадження № 1-кп/243/334/2023
Справа № 243/3166/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфернеції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon, проведення якої також доручено державній установі "Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)" на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000813 від 26 серпня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Билбасівка Слов`янського району Донецької області, громадянина України, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивоване тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, та існують всі підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України. Зокрема зазначив, що на теперішній час заявлені ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та стадії досудового розслідування не зменшилися, існують ризики того, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків з метою уникнення покарання. Ризик ухилення від суду обгрунтовується тим, що ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років. Знаючи про наслідки своїх протиправних дій, ОСОБА_3 може вчинити дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду. Натомість наслідки та ризик втечі для ОСОБА_3 в цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування. У ОСОБА_3 відсутні міцні соціальні зв`язки, що свідчить про те, що обвинувачений усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності. Ризик впливу на потерпілого та свідків обгрунтовується тим, що ОСОБА_3 відомі місця мешкання потерпілого та свідків, у зв`язку із цим, шляхом умовляння чи погроз може вплинути на показання свідків. За таких обставин, існують підстави для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зокрема цілодобовий арешт не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Наполягав на застосуванні запобіжного заходу у виді взяття під варту, а у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід його підзахисному на більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт, оскільки стороною обвинувачення не доведено ризиків, які зазначені в клопотанні, крім того звернув увагу на те, що ОСОБА_3 має мати, яка перенесла інсульт та потребує догляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свого захисника, заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив задовольнити клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який - цілодобовий домашній арешт.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав захисника, заперечував проти застосування відносно його батька ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з таких встановлених в судовому засіданні обставин, відповідних ним доказів та норм чинного законодавства.

На сьогодні до суду направлений обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.

З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що саме за критерієм оцінки «з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача» на сьогодні є можливість вважати, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, а саме у вчиненні вбивства через необережність.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2022 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 21 жовтня 2022 року до 27 листопада 2022 року включно.

25 листопада 2022 року враховуючи положення ч. 5 ст. 615 КПК України та неможливість Слов`янським міськрайонним судом Донецької області провести підготовче судове засідання, строк дії ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 21 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_3 , продовжено на строк 2 місяці, тобто до 23 січня 2023 включно.

Надаючи оцінку доводами сторони захисту суд зазначає, що висловлені вищенаведені сумніви та заперечення щодо представлених стороною обвинувачення доказів безсумнівно підлягають ретельній перевірці під час проведення судового розгляду.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Як видно із наданих сторонами документів, ОСОБА_3 на даний час офіційного місця роботи не має, вдівець, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не судимий, має постійне місце проживання.

Суд приймає до уваги доводи сторони обвинувачення стосовно того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та виконання процесуальних обов`язків, оскільки станом на сьогодні даних про те, що обвинувачений проживає разом із сім`єю взагалі, - суду не надано. У зв`язку з цим, наявність соціальних зв`язків, які б були стримуючим фактором щодо ухилення від суду, в судовому засіданні не встановлено, за таких обставин ризик ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від суду та його втечі продовжує існувати з високим ступенем ймовірності.

На думку суду, стороною обвинувачення доведено також наявність ризику незаконного впливання на потерпілого свідків, оскільки потерпілий є сином обвинуваченого, а інші родичами та сусідами обвинуваченого, які в судовому засіданні не допитані.

Суд при цьому відхиляє доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу до обвинуваченого на цілодобовий домашній арешт, оскільки, враховуючи тяжкість обвинувачення, можливість спілкування обвинуваченого із потерпілим та свідками, зміна запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт не зможуть запобігти ризикам ухилення від суду та впливу на потерпілого та свідків.

Суд враховує, що даний запобіжний захід є винятковим, однак, без застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, на сьогодні продовжує існувати достатньо високий рівень ймовірності ризиків ухилення обвинуваченого від явки до суду, впливу на потерпілого та свідків, а також неможливості досягнення мети щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі, а також забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за необхідне застосувати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

З огляду на викладене, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, та те, що обвинувачення ОСОБА_3 пред`явлено щодо злочину, який спричинив загибель людини, суд приходить до висновку про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Суд вважає, що в даному випадку потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи ОСОБА_3 про який йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на викладене, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, з метою запобігання доведеним ризикам визначеним ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що існують всі підстави для задоволення клопотання прокурора та застосувати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки, на думку суду, в даному конкретному випадку утримання його під вартою вимагають інтереси суспільства, а тому, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, є доцільним застосувати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Більш м`який захід забезпечення кримінального провадження, на думку суду, не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд зазначає, що доводи сторони захисту щодо заявленого клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт обвинуваченому не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314 - 317 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000813 від 26 серпня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі "Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)", на строк 60 (шістдесят днів), починаючи з 10 січня 2023 року по 10 березня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий суддя: ОСОБА_1