В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року смт Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білозерське Добропільського району Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

28.01.2023, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходилася ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю останньої, маючи на меті обернення на свою користь чужих коштів, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел на несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, що призвело до викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, використовуючи свій мобільний телефон та мобільний телефон ОСОБА_4 з банківської карги «Райффайзен Банк Аваль» виданої на ім`я ОСОБА_4 , за допомогою мобільного додатку «Приват-24» ввів номер банківської карти ОСОБА_4 для перерахунку грошових коштів з її банківської карти на банківську карту НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», яка видана на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після чого, на мобільний телефон ОСОБА_4 надійшло смс повідомлення з кодом підтвердження грошового переказу. Потім, ОСОБА_5 ввів в мобільний додаток «Приват-24» вказаний код і перерахував кошти в сумі 300,00 гривень. Після чого, діючи аналогічно, 28.01.2023 в період часу з 17 годин 58 хвилин до 18 годин 00 хвилин двічі перерахував грошові кошти по 2000,00 гривень щоразу з банківської карти ОСОБА_4 на свою банківську карту, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 4300,00 гривень.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено, що у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1, ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами) - продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Так 28.01.2023, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходилася ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю останньої, маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно і протиправно, з корисливих мотивів, знаючи, що в Україні введено воєнний стан, помітив в сумці ОСОБА_4 її мобільний телефон та жіночий гаманець, в якому знаходилася банківська карта «Райффайзен Банк Аваль», видана на ім`я ОСОБА_4 . За допомогою мобільного додатку «Приват-24», ввів номер банківської карти ОСОБА_4 для перерахунку грошових коштів з її банківської карти на банківську карту НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», яка видана на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після чого на мобільний телефон ОСОБА_4 надійшло смс повідомлення з кодом підтвердження грошового переказу. ОСОБА_5 ввів у мобільний додаток «Приват-24» вказаний код і перерахував кошти в сумі 300,00 гривень. Після чого, діючи аналогічно, 28.01.2023 в період часу з 17 годин 58 хвилин до 18 годин 00 хвилин двічі перерахував грошові кошти по 2000,00 гривень щоразу з банківської карти ОСОБА_4 на свою банківську карту, загальною сумою 4300,00 гривень та цього ж дня з банкомату в АДРЕСА_2 , зняв вищевказані грошові кошти і розпорядився викраденими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 4300,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 , вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, розкаявся у скоєному, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Потерпіла ОСОБА_4 не висловила жодних заперечень щодо встановлених обставин. При визначенні міри покарання поклалась на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушень, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.

Вина обвинуваченого у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 361 КК України тобто несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, та за ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відсутні.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_5 , відносяться, відповідно, до проступку та тяжкого злочину.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він судимості не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога КП «Близнюківська ЦРЛ» не перебуває, має позитивну характеристику, військовозобов`язаний, неодружений, не працює.

Згідно висновку досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 20.03.2023, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 є середньою, загальний рівень небезпеки для суспільства середній.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також висновок органу пробації.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 361 КК України та у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбаченими ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому, суд, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, неодружений, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_5 , передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене покарання ОСОБА_5 відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_5 суд також не вбачає.

Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів за цим кримінальним провадженням вирішити відповідно до вимог ст. 96-1, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 96-2 КК України.

Процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 361 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

На підставі статей 96-1 та 96-2 КК України, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: чоловічі кросівки біло-червоного кольору з чорними вставками зі шкірозамінника, на шнурках, 44 розміру, які ОСОБА_5 придбав в магазині в м. Лозова Харківської області за кошти, які він викрав з банківської карти гр. ОСОБА_4 28.01.2023, що передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, згідно квитанції № 167 конфіскувати на користь держави.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1