Справа № 314/404/23
Провадження № 1-кс/314/102/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізької області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000079, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

володільців майна ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

представника володільців майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2023 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна.

Згідно з матеріалами клопотання, 01.02.2023 о 13 годині 47 хвилин до Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області зі служби "102" надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІX, під час здійснення робіт з розчистки узбіччя автодороги Н-15 "Запоріжжя-Донецьк", здійснила крадіжку фрагментів свіжоспиляних дерев, об`ємом приблизно 3 куб. м.

З метою перевірки вказаної інформації було здійснено виїзд на ділянку автомобільної дороги Н-15 Запоріжжя Донецьк км 5+400 км 8+400. Близько 13 години 20 хвилин 01.02.2023 у транспортний засіб УАЗ 3303, зеленого кольору, вантажний, з відкритим кузовом, д/н НОМЕР_1 , чоловіки здійснили завантаження деревини, яка знаходилася на узбіччі дороги і є результатом спилювання дерев, порослі та чагарників. Після завантаження деревини, автомобіль УАЗ 3303 зеленого кольору, д/н НОМЕР_1 , від`їхав від узбіччя траси та направився у бік м. Вільнянськ, після чого прослідував на вул. Козачу (стара назва Радянська), де приблизно о 13 годині 40 хвилин заїхав у двір приватного домоволодіння № 16 та почав розвантажувати деревину.

01.02.2023 у період часу з 18 години 27 хвилин по 18 годину 36 хвилин слідчим СВ ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_3 , за участю власника домоволодіння ОСОБА_8 та двох понятих, була проведена невідкладна слідча дія обшук, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, що мала місце за адресою: АДРЕСА_1 , під час якої, на території подвір`я вказаного домоволодіння було виявлено та вилучено:

- автомобіль марки УАЗ 3303 зеленого кольору, вантажний з бортовим кузовом д/н НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 22.05.2019 є ОСОБА_5 ;

- фрагменти свіжоспиляної деревини породи "Клен" та "Ясень" загальним об`ємом приблизно 3 куб. м, діаметром від 3 см до 16 см, довжиною від 30 см до 39 см.

01.02.2023 вказаний автомобіль марки УАЗ 3303 зеленого кольору д/н НОМЕР_1 та фрагменти свіжоспиляної деревини породи "Клен" та "Ясень2 загальним об`ємом приблизно 3 куб. м визнано речовими доказами.

На підставі викладеного, зважаючи, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченими ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на автомобіль марки УАЗ 3303 зеленого кольору д/н НОМЕР_1 та фрагменти свіжоспиляної деревини породи "Клен" та "Ясень2 загальним об`ємом приблизно 3 куб. м, вилучені 01.02.2023 під час обшуку території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в обсязі тимчасового позбавлення права на користування, розпорядження та відчуження вказаного майна, з метою збереження речових доказів.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені, обґрунтовуючи накладення арешту на майно необхідністю збереження речових доказів.

Володільці майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх представник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти клопотання, зазначили, що 31.01.2023 до ФОП ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_9 з приводу придбання дров, які йому привезено до його домоволодіння 01.02.2023.Дрова, які були приведені ОСОБА_9 , перебували у власності ОСОБА_6 та зрубані ним із земельної ділянки колишньої Антонівської сільської ради (зараз Михайло-Лукашівської сільської ради) сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: :06:001:0018, :06:001:0080, :06:001:0079, :06:001:0073, :06:001:0078, :06:001:0081, :06:001:0038, :06:001:0085, :06:001:0030, :06:001:0083, :06:001:0024, :06:001:0071, :06:001:0056, відповідно до договору про надання послуг, укладеного з ФГ "Пилипенко В.М.", та земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0257, що розташована на території колишньої Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (зараз Михайло-Лукашівської сільської ради), площею 4,1000 га, належить до земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка за категорією земель відноситься до земель сільськогосподарського призначення. З даного приводу, 19.12.2022 до ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області подано заяву ОСОБА_6 , ФГ "Пилипенко В.М." про проведення робіт із вирубки чагарників, порослі тощо на вище перелічених земельних ділянках, які перебувають у приватній власності громадян та оренді фермерського господарства.

Жодної крадіжки дерев за договором, укладеним 20.01.2023 між ФОП ОСОБА_6 та Філією "Запорізька дорожньо-експлуатаційна дільниця ДП "ЗАПОРІЗЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" ВАТ ДАК "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ", не було. Слідчим у клопотанні не доведено, що дрова, які привезені до домоволодіння ОСОБА_10 , були привезеними саме із автодороги Н-15 Запоріжжя Донецьк км 5+400 км 8+400.

Відповідно до договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 28.12.2022, укладеним між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , останній здійснює перевезення вантажів власним автомобільним транспортом, тобто в даному випадку дрова, які були привезені ОСОБА_10 , були погружені до транспортного засобу УАЗ 3303 д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , попередньо були зібрані із земельних ділянок сільськогосподарського призначення, а не з автодороги, про що вказано у клопотанні про арешт.

Крім того, на думку представника володільців майна, клопотання про арешт майна є необґрунтованим з огляду на те, що ч. 4 ст. 185 КПК України передбачає відповідальність за крадіжку майна, вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану. В свою чергу, у справі відсутній заявник та потерпілий, у клопотанні не зазначено вартість викраденого майна, відсутня і будь-яка шкода. Таким чином, є сумнівним та безпідставним твердження органу досудового розслідування про те, що мало місце кримінальне правопорушення, а вилучені речі відповідають ознакам речових доказів.

Арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. В свою чергу, слідчий формально вказав, що метою накладення арешту на вилучені речі є збереження речових доказів, проте не вказав, за якими критеріями автомобіль та дрова відносяться до речових доказів.

Сама подія кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, за даним клопотанням не є очевидною, бо не підтверджена заявою потерпілого (заявника) та будь-якими іншими доказами, а сам факт перевезення вантажу дров, не містить ознак кримінального правопорушення.

Крім того, у клопотанні не зазначено, чому володільця автомобіля треба позбавити можливості користуватись майном, що саме може змінити або знищити ОСОБА_5 , якщо автомобіль не має на собі будь-якої доказової інформації, а сам факт наявності дров у кузові автомобіля вже зафіксовано протоколом обшуку.

На підставі викладеного, володільці майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх представник адвокат ОСОБА_7 просять відмовити у задоволенні клопотання слідчого у повному обсязі.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши думку прокурора, володільців майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх представника адвоката ОСОБА_7 , слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчим суддею встановлено, що 01.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 внесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

01.02.2023 у період часу з 18 години 27 хвилин по 18 годину 36 хвилин слідчим СВ Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_3 , за участю власника домоволодіння ОСОБА_8 та двох понятих, був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якої, на території подвір`я вказаного домоволодіння було виявлено та вилучено:

- автомобіль марки УАЗ 3303 зеленого кольору, вантажний з бортовим кузовом д/н НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 22.05.2019 є ОСОБА_5 ;

- фрагменти свіжоспиляної деревини породи "Клен" та "Ясень" загальним об`ємом приблизно 3 куб. м, діаметром від 3 см до 16 см, довжиною від 30 см до 39 см.

Постановою слідчого від 01.02.2023 вищевказані речі визнані речовими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 173 КПК України, повинен врахувати, зокрема правову підставу для арешту майна.

Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що необхідність такого арешту була обумовлена визнанням вищезазначеного майна речовими доказами, оскільки існує сукупність достатніх підстав вважати, що вилучене під час огляду майно, є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України.

Завданням арешту зазначеного майна слідчий визначив запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, збереження речових доказів.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що вилучені 01.02.2023 під час обшуку території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , фрагменти свіжоспиляноїдеревини породи "Клен" та "Ясень", загальним об`ємом приблизно 3 куб. м відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже, за таких обставин, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, можливість зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна в цій частині є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Вирішуючи клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль марки УАЗ 3303 зеленого кольору, вантажний з бортовим кузовом д/н НОМЕР_1 , слідчий суддя враховує положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В свою чергу, клопотання не містить жодних доказів або обґрунтувань того, що автомобіль марки УАЗ 3303 зеленого кольору, вантажний з бортовим кузовом д/н НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або був об`єктом кримінально протиправних дій, або набутий кримінально протиправним шляхом. Не містить клопотання і посилань на ті обставини, які саме сліди вищевказаний автомобіль має, у зв`язку з чим його визнано речовим доказом.

Крім того, у порушення вимог ч. 11 ст. 170 КПК України у клопотанні не зазначено підстави для накладення заборони на використання та розпорядження автомобіля марки УАЗ 3303 зеленого кольору, вантажний з бортовим кузовом д/н НОМЕР_1 , його власником ОСОБА_5 , яким чином дії володільця можуть призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тобтощо саме може змінити, пошкодити або знищити ОСОБА_5 , якщо автомобіль не має на собі будь-якої доказової інформації, а факт наявності деревини у кузові автомобіля вже зафіксовано протоколом обшуку.

Сам факт формального набуття згідно постанови слідчого від 01.02.2023 процесуального статусу речового доказу, яким є вилучене майно, а саме автомобіль марки УАЗ 3303 зеленого кольору, вантажний з бортовим кузовом д/н НОМЕР_1 , не свідчить про відповідність вказаного майна визначеним ст. 98 КПК України критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна.

При розгляді заяв про втручання держави у здійснення права власності Європейський суд з прав людини спершу розглядає, чи таке втручання здійснювалося для досягнення соціально значущої мети, а також у межах існуючого законодавства. Щодо першого критерію, Суд залишає державі можливість самостійного оцінювання.

Як свідчить аналіз практики Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого протоколу забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону. При цьому під "законом" Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути "доступним" (accessible) та "передбачуваним" (forseable). Також закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. "Доступність закону" означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та у осіб. "Передбачуваність" означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв`язку із застосуванням закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності, у розумінні Конвенції, вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При здійсненні оцінки правомірності та виправданості допустимих обмежень прав і свобод Європейський суд з прав людини послідовно вирішує чотири групи питань: 1) чи було оскаржуване обмеження (втручання) передбачене законом; 2) чи переслідувало воно одну з легітимних цілей, зазначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини; 3) чи було воно "необхідним у демократичному суспільстві"; 4) чи було воно пропорційним до тієї правомірної мети, якої намагалися досягти.

Згідно з вимогами ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, наведені в клопотанні доводи щодо необхідності арешту автомобіля марки УАЗ 3303 зеленого кольору, вантажний з бортовим кузовом д/н НОМЕР_1 , є неспроможними, ризики можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, на яке ставиться питання про арешт, жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені.

За таких підстав, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про накладання арешту на автомобіль марки УАЗ 3303 зеленого кольору, вантажний з бортовим кузовом д/н НОМЕР_1 , безпідставним та немотивованим, а відтак таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізької області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000079, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на фрагменти свіжоспиляноїдеревини породи "Клен" та "Ясень", загальним об`ємом приблизно 3 куб. м, вилучені 01.02.2023 під час обшуку території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в обсязі тимчасового позбавлення права на користування, розпорядження та відчуження вказаного майна, з метою збереження речових доказів.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

07.02.2023