Справа № 243/138/23
Провадження № 1-кс/243/221/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 14.01.2023року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль Рівненської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який проходить військову службу на посаді водія-електрика молодшого спеціаліста служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду звернувся прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних силОСОБА_6 з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Згідно з клопотанням, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді водія-електрика-молодшого спеціаліста служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог закону, 14.01.2023 року, близько 19-19 год, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків до військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв в руки закріплений за ним автомат «Калашникова» АК-74, серійний номер НОМЕР_2 , та тримаючи його в руках, привів в бойову готовність шляхом перемикання запобіжника в положення автоматичної стрільби, дослав патрон в патронник, після чого, знаходячись від ОСОБА_7 на відстані близько 1 метру, здійснив 14 пострілів в бік останнього, три з яких влучили ОСОБА_7 в область правого стегна, чим ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження у виді ВКНП третьої ділянки кульшового суглобу праворуч з вогнепальним багатоуламковим переломом головки стегнової кістки праворуч.

15.01.2023 року солдата ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. ст. 207, 208 КПК України.

15.01.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

17.01.2023 року слідчим суддею Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було винесено ухвалу про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк 60 днів, тобто до 14.03.2023 року.

Таким чином, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у виді тримання під вартою спливає 14.03.2023 року.

У зв`язку із закінченням строку досудового розслідування слідчий звернувся до керівника Донецької спеціалізованої прокуратури з клопотанням про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 15.04.2023 року.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події, допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 , іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Водночас, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування по кримінальному провадженню необхідно виконати наступне: отримати медичну документацію з ДУС КЛ «Феофанія» на ім`я ОСОБА_7 , призначити судову медичну експертизу з метою встановлення ступеню тяжкості, характеру та локалізацію тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_7 , отримати та долучити до матеріалів провадження з військової частини акт проведення службового розслідування, отримати висновки судово-психіатричної експертизи, молекулярно-генетичної експертизи, у разі необхідності повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, ознайомити підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування, ознайомитися з матеріалами, які сторона захисту має намір використати в суді, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та звернутися до суду з обвинувальним актом, провести інші слідчі та процесуальні дій, в яких виникне необхідність в ході досудового слідства.

На даний час, у зв`язку з неможливістю завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні в строк до трьох місяців, у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строків досудового розслідування.

Потреба у продовженні застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку з чим ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, може вчинити спробу переховування задля уникнення відповідальності за скоєне.

Крім цього, існує ймовірність незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки вони проходять військову службу разом з ним, в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, в тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій або висування погроз застосуванням насильства. Також, прокурор у своєму клопотанні зауважив, що ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні, відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й в подальшому, на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Неможливість застосування запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту або особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання названим вище ризикам та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Прокурор звертає увагу на ту обставину, що у разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що є найбільш м`яким із можливих запобіжних заходів, можуть виникнути певні перепони для виконання підозрюваним певних обов`язків, які будуть покладені на нього в такому разі, зокрема, обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_4 повинен повернутися до місця мешкання, реєстрації або місця служби, тобто на територію Донецької області, до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка в будь-який час змінює своє місце розташування, що може створити умови для здійснення впливу підозрюваного на свідків та переховування від органу досудового розслідування. Крім того підозрюваний зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного.

Також той факт, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в Рівненській області, що значно віддалено від органу досудового розслідування, вказує на неможливість застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки його застосування в умовах воєнного стану може створити негативну тенденцію для інших військовослужбовців, а також може створити передумови для переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду. Більше того, за таких обставин ОСОБА_4 отримає можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні будь-яким чином.

Також, враховуючи, що протиправні дії ОСОБА_4 були вчинені із застосуванням насильства, відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, на думку прокурора, доцільно не визначати підозрюваному заставу у цьому кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що ризики, покладені в основу обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зникли та не зменшилися, соціальний статус підозрюваного не змінився, нові соціальні зв`язки не утворилися, керівництво військової частини до слідчого або прокурора із клопотанням про передання підозрюваного на поруки не зверталися, досудове розслідування не завершено, а ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, прокурор вважає, що утримання підозрюваного під вартою не втратило своєї актуальності та просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , з утриманням останнього в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку з місцем дислокації в АДРЕСА_2 , до закінчення строків досудового розслідування, без визначення застави, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити в його задоволенні та застосувати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Додатково пояснив, що він не має наміру переховуватися або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, може продовжити несення служби у військовій частині, при цьому необов`язково, щоб він виконував завдання зі зброєю в руках, він може виконувати інші обов`язки.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, заперечував проти задоволення клопотання, просив визначити ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, наполягав на призначення підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту в умовах військової частини. Зауважив, що потерпілий та свідки вже допитані, ОСОБА_4 не буде на них впливати. Крім цього, потерпілий зазначав, що не має претензій до підозрюваного, та взагалі він відмовився давати свідчення. Також сторона захисту наполягала на тому, що заявлені прокурором ризики не підтверджені, ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем несення служби позитивно характеризується, не зможе впливати на висновки експертів.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено наступне.

14.01.2023 року о 23-30 год в порядку ст. 208 КПК України було затримано громадянина ОСОБА_4 , та 15.01.2023 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт та тримання під вартою.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим суддею встановлено, що наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000050 від 14.01.2023 року, згідно з яким 14.01.2023 року до ЧЧ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що приблизно о 19-20 год за адресою: АДРЕСА_3 , в ході конфлікту військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 окремо-розвідувального батальйону, мол. спеціаліст з охорони державної таємниці ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 . Діагноз: наскрізне вогнепальне порушення верхньої третини правого стегна. (ЄО 580 від 14.01.2023);

-протоколом огляду місця події від 15.01.2023 року, згідно з яким було оглянуто приміщення будинку АДРЕСА_1 . В кухні на дерев`яному столі виявлено предмети, зовні схожі на автомати АК-74, а саме: предмет № 1 з номером НОМЕР_2 , патрона в патроннику немає, біля автомату знаходяться чотири магазини: магазин № 1 30 патронів з маркуванням 539*89, магазин № 2 30 патронів з маркуванням 539*89, магазин № 3 30 патронів з маркуванням 539*89, магазин № 4 16 патронів з маркуванням 539*89; предмет № 2, зовні схожий на автомат АК-74 з номером НОМЕР_3 , біля автомату знаходяться чотири магазини: магазин № 1 30 патронів з маркуванням 270*80 та 539*89, магазин № 2 30 патронів з маркуванням 539*89 та 270*80, магазин № 3 30 патронів з маркуванням 539*89 та 270*80, магазин № 4 30 патронів з маркуванням 539*89 та 270*80; предмет № 3, зовні схожий на автомат АК-74 з номером НОМЕР_4 , біля автомату знаходяться чотири магазини з патронами: магазин № 1 30 патронів з маркуванням 3*83, магазин № 2 30 патронів з маркуванням 539*89, магазин № 3 30 патронів з маркуванням 270*88, магазин № 4 30 патронів з маркуванням 239*89. Після з вказаних вище предметів, з курка рукоятки та спускового гачка зроблено змиви, які в подальшому були загорнуті в паперовий згорток, запаковані до паперового конверту. Предмети, зовні схожі на автомати АК-74 з магазинами до них поміщені до поліетиленових мішків, горловина яких скріплена ниткою з пояснювальними написами. Далі, в ході огляду кімнати № 2 виявлено 14 гільз, з яких 12 гільз з маркуванням 539*89, 1 гільза з маркуванням 270*89, 1 гільза з маркуванням 270*80. Гільзи упаковані до сейф-пакету № 5334944. В кімнаті № 3 з підлоги зроблено змив речовини, схожої на кров на марлевий тампон, який в подальшому було загорнуто до паперового згортку та запаковано до конверту. Далі на підлозі виявлено камуфляжної розфарбовки чоловічі штани з нашаруванням речовини, схожої на кров, на яких маються пошкодження у вигляді розриву. Штани упаковані до картонної коробки, яка опечатана з пояснювальними надписами;

-постановою слідчого від 15.01.2023 року, якою виявлені в ході огляду місця події речі та предмети були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000050 від 14.01.2023 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.01.2023 року, який пояснив, що він проходить військову службу за контрактом у ЗСУ, ВЧ НОМЕР_1 , призначений на посаду начальника фізичної підготовки та спорту. 14.01.2023 року вони з військовослужбовцем ОСОБА_11 прихали до смт Райгородок, де їх, з дозволу власника, заселили в будинок по АДРЕСА_3 , в якому мали тимчасово розташовуватися військовослужбовці. Тоді ОСОБА_12 залишився наводити лад в будинку, а ОСОБА_13 поїхав за військовослужбовцями ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Близько 14-00 год ОСОБА_13 привіз вказаних осіб до будинку по АДРЕСА_3 , вони розвантажили речі з автомобіля, їм дали вказівки, провели інструктаж, визначили старшого, яким став мол. сержант ОСОБА_16 . ОСОБА_17 ще деякий час їздив у справах, при цьому, він заздалегідь роз`яснив військовим заборону вживати алкоголь, коли близько 19-30 год йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_18 та повідомив, що ОСОБА_19 прострелив пах ОСОБА_20 . Тоді ОСОБА_13 дав ОСОБА_12 вказівку щодо надання першої медичної допомоги ОСОБА_21 , наказав викликати швидку медичну допомогу, повідомив про те, що сталося, черговому, попросив викликати військових медиків, після чого сів до автомобіля та вирушив до смт Райгородок. По прибуттю ОСОБА_13 до смт Райгородок ОСОБА_22 на місці вже не було, його забрала швидка, та ОСОБА_13 почав з`ясовувати обставини того, що сталося;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.01.2023 року, який повідомив, що він проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді електрика-дизиліста в інформаційно телекомунікаційному відділі. 14.01.2023 року він та військовослужбовці ОСОБА_19 , ОСОБА_7 заселилися в будинок в смт Райгородок, де спочатку наводили лад, потім швиденько пообідали, при цьому випили по одній чарці горілки, та після обіду продовжили займатись своїми справами з облаштування будинку, - ОСОБА_12 рубав дрова, ОСОБА_23 підметав підлогу в будинку, а ОСОБА_21 плівкою забивав вікна. Близько 16-30 год вони почули постріли на відстані близько 100 метрів, приготувались до бою, але постріли скінчились та вони поставили зброю на свої місця. Близько 18-00 год вони готували вечерю, потім сіли вечеряти. За столом сиділи ОСОБА_12 та ОСОБА_21 , а ОСОБА_23 в той час перебував у сусідній кімнаті, де він зберігав зброю та речі. Близько 19-15 ОСОБА_12 зателефонували та він вийшов на веранду, щоб поговорити. Через 3-4 хвилини свідок почув постріли, які пролунали із середини будинку. Тоді ОСОБА_12 повернувся в будинок, та побачив, що йому на зустріч біжить ОСОБА_23 в касці та бронежилеті. Рибачок намагався зупинити Лукомського, але той чинив супротив, після чого ОСОБА_12 повалив ОСОБА_23 на підлогу, зірвав з його бронежилета турнікет та зв`язав йому руки за спиною, та почув, що з другої кімнати його кличе ОСОБА_21 . Рибачок вдарив ОСОБА_23 по голові ногою, щоб той втратив свідомість, та побіг допомагати ОСОБА_21 , який лежав на підлозі, та у нього йшла кров в районі паху. Потім ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_24 та повідомив йому про цей випадок, а також виявив, що з тильного боку стегна у ОСОБА_21 є три вихідні отвори, з яких також йде кров, та ОСОБА_12 знов почав надавати тому медичну допомогу. Лукомський в той час прийшов до тями, намагався визволитись, але ОСОБА_12 знов його вдарив. Потім прибули військові медики та швидка медична допомога, яка забрала ОСОБА_21 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 15.01.2023 року, де той розповів та показав, за яких обставин 14.01.2023 ОСОБА_25 отримав тілесні ушкодження;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 15.01.2023 року;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.01.2023 року, який повідомив, що він проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді оператора телекомунікаційного відділення. 14.01.2023 року вони з іншими військовослужбовцями, в тому числі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , прибули до смт Райгородок, де поселилися по АДРЕСА_3 . Після розселення вони займалися прибиранням в будинку, готували їжу та коли вечеряли, випили трошки медичного спирту, який знайшли в будинку. Потім ОСОБА_21 та ОСОБА_12 вийшли на вулицю покурити, після чого ОСОБА_21 увійшов до будинку, а ОСОБА_12 залишився на вулиці розмовляти по телефону. В будинку потерпілий побачив ОСОБА_23 , який стояв в дальній кімнаті та у нього в руках був автомат. Лукомський спрямував автомат в бік ОСОБА_21 та декілька разів повторив «Не підходь до мене». ОСОБА_21 запитав у Лукомського, чи той збирається в нього стріляти, на що ОСОБА_23 відповів, що так. Не повіривши, стоячи на відстані близько 1 метру від ОСОБА_23 , ОСОБА_21 взявся за ствол автомату Лукомського, а той в цей момент почав стріляти. ОСОБА_21 направляв ствол автомату в підлогу, а він все продовжував стріляти. ОСОБА_21 кликав на допомогу ОСОБА_12 , а коли той увійшов, сказав йому тримати ОСОБА_23 . Після того, як ОСОБА_12 зв`язав ОСОБА_23 , він надав ОСОБА_21 медичну допомогу;

-повідомленням про підозру від 15.01.2023 року, згідно з яким ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 15.01.2023 року, згідно з яким останній показав, що він проходить військову службу у ЗСУ на посаді водія-електрика-молодшого спеціаліста служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 . 14.01.2023 року він та військовослужбовці ОСОБА_18 , ОСОБА_25 заселилися в будинок по АДРЕСА_1 , де до вечора поралися по дому, наводили лад. Ввечері вони разом сіли вечеряти, випили трохи спирту, пограли в шахи. Потім ОСОБА_18 почав принижувати ОСОБА_4 , ображати, дістав звідкілясь ніж, погрожував ОСОБА_26 . Підозрюваний просив ОСОБА_27 відчепитися від нього, але той не реагував, ходив за ним, в той час ОСОБА_25 з цього сміявся. Тоді ОСОБА_19 вирішив піти геть з будинку, одягнув теплі речі, взяв свою зброю, автомат Калашникова АК-74, та коли намагався втекти йому перегородив дорогу ОСОБА_25 , почав до ОСОБА_4 наближатися, хоча той казав йому не підходити ближче. Підійшовши до ОСОБА_4 , ОСОБА_21 вхопив рукою ствол автомата ОСОБА_4 та потягнув на себе, від чого автомат вистрелив, оскільки палець правої руки ОСОБА_4 знаходився на спусковому гачку. Тоді ОСОБА_21 впав, а ОСОБА_23 далі хотів тікати, але ОСОБА_21 знов вхопив ствол автомата Лукомського та знов відбувся постріл. Постріли відбували чергою, скільки їх було, ОСОБА_23 не може сказати. Також підозрюваний не пам`ятає, чи знімав він запобіжник з положення запобігання. Коли ОСОБА_19 зрозумів, що він не може забрати свою зброю у ОСОБА_21 , він її кинув та тікав далі, коли його зупинив Рибачок, вдарив декілька разів та зв`язав руки, після чого почав надавати медичну допомогу Медведюку;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.01.2023 року за участю ОСОБА_4 , в ході якого останній показав, яким чином відбувалися події 14.01.2023 року, коли його автомат вистрілив в ОСОБА_7 .

Наявні на теперішній час у кримінальному провадженні докази свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що на теперішній час у кримінальному провадженні продовжує існувати ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та перебуваючи на волі, підозрюваний може скористатися цією обставиною та вчинити спробу переховування задля уникнення кримінальної відповідальності.

Також вважаю доведеним заявлений прокурором ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ймовірність незаконного впливу підозрюваним на свідків кримінального провадження та потерпілого, оскільки наразі проводиться лише досудове розслідування кримінального провадження, обвинувальний акт стороною обвинувачення не складений, потерпілий та свідки судом не допитані, а тому, враховуючи, що підозрюваний особисто знайомий з потерпілим та свідками, йому відоме їх місцезнаходження, існує ймовірність того, що ОСОБА_4 може скористатися цим та, перебуваючи на волі, здійснити вплив на потерпілого або свідків по кримінальному провадженню, з метою змусити їх змінити небажані для нього свідчення, задля уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що потерпілий та свідки по кримінальному провадженню вже були допитані в ході проведення досудового розслідування, а тому у підозрюваного немає підстав на них впливати, слід зауважити, що відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Тобто, у разі направлення обвинувального акту до суду для його розгляду учасники кримінального провадження будуть допитані безпосередньо судом в ході судового розгляду кримінального провадження, та лише отримані безпосередньо в суді покази суд буде приймати до уваги при прийнятті рішення по справі. Отже, в цьому випадку існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити спробу впливу на потерпілого або свідків кримінального провадження, щоб змусити їх змінити покази, які вони будуть давати в ході судового розгляду, на його користь.

Крім того, вважаю, що прокурором було доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та клопотання, що розглядається.

Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.01.2023 року було обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з дня затримання, тобто до 14.03.2023 року включно.

Доказів того, що обставини, які були прийняті слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту суду не надано.

Постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_28 від 09.03.2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 14.01.2023 року, до трьох місяців, тобто до 15.04.2023 року.

Прокурор в своєму клопотанні просить продовжити строк застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до закінчення строку досудового розслідування.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до положення ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Враховуючи наведене вище, слідчий суддя зазначає, що вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною першою статті 197 КПК України встановлено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, враховуючи, що завершити досудове розслідування в строк до 14.03.2023 року не виявляється можливим через те, що не отримані всі необхідні висновки експертиз, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема, судово-психіатричної експертизи, молекулярно-генетичної експертизи, не долучені до матеріалів кримінального провадження медична документація з ДУС КЛ «Феофанія» стосовно ОСОБА_7 , яка необхідна для призначення судової медичної експертизи з метою встановлення ступеню тяжкості, характеру та локалізації тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, не долучені до матеріалів кримінального провадження з військової частини акт проведення службового розслідування, не вирішено питання щодо необхідності повідомлення підозрюваному про зміну раніше повідомленої підозри або про нову підозру, не виконано з підозрюваним та його захисником вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинення процесуальних дій для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду, не підготовлено обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, реєстр матеріалів досудового розслідування та не проведені інші необхідні слідчі та процесуальні дії, вважаю, що є законні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, який продовжено постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_28 від 09.03.2023 року на строк до 15.04.2023 року включно.

Саме цей запобіжний захід може в подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчим суддею також, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, розглянуті й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваного, які передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі й домашній арешт, на якому наполягала сторона захисту, однак, з огляду на характер обвинувачення, тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, з огляду на те, що кримінальне правопорушення спрямоване проти здоров`я людини та могло призвести до її загибелі, вважаю, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, що стосується доводів сторони захисту та прохання призначити підозрюваному запобіжних захід у виді домашнього арешту в умовах військової частини, вважаю наступне.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний час доби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання, місце проживання та місце реєстрації підозрюваного ОСОБА_4 значиться за адресою: АДРЕСА_1 , та в такому випадку організація та контроль за дотриманням підозрюваним обов`язків, які покладаються на особу при визначенні запобіжних заходів у виді домашнього арешту чи особистого зобов`язання можуть бути ускладнені значною відстанню від місця постійного проживання підозрюваного до місцезнаходження органу досудового розслідування, що не забезпечить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Військова частина це місце несення служби підозрюваного, але не місце його проживання. Крім того, місцезнаходження особового складу військової частини може періодично змінюватись у зв`язку з військовою необхідністю, що, в свою чергу, позбавить орган досудового розслідування можливості здійснювати контроль за виконанням ОСОБА_4 обов`язків, передбачених запобіжним заходом у виді домашнього арешту.

Щодо заявленої в клопотанні вимоги не визначати ОСОБА_4 розмір застави слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тобто, визначення або не визначення розміру застави в такому випадку це виключне право слідчого судді або суду.

Пунктом другим частини п`ятої статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім цього, вказаною статтею також передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, має родину, будь-яких негативних характеристик відносно ОСОБА_4 слідчому судді не надано, за місцем проходження військової служби підозрюваний характеризується позитивно, що свідчить з наданої службової характеристики від 16.01.2023 року, з огляду на рівень матеріального забезпечення військовослужбовців, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, враховуючі тяжкість кримінального правопорушення, яке ОСОБА_4 інкримінується, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 214720,00 грн, та вважає, що застава в такому розмірі здатна запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

У разі внесення підозрюваним у будь-який момент до 15 квітня 2023 року застави, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені частиною 5 статті 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 197, 199 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 14.01.2023року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку з місцем дислокації в АДРЕСА_2 , до закінчення строків досудового розслідування, тобто до 15 квітня 2023 року включно.

Підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти у разі внесення застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720,00 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем)на депозитний рахунок: UA0011792, отримувач коштів ТУ ДСА України в Донецькій області, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, , в будь-який момент протягом дії цієї ухвали, до 15 квітня 2023 року включно.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У разі невиконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього вказаних вище обов`язків, до нього буде застосований інший запобіжний захід, а застава буде звернута в дохід держави.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Копію ухвали направити до відома прокурору, підозрюваному, захиснику, а також до установи за місцем утримання підозрюваного під вартою, - для виконання.

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 13.03.2023 року о 14-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1