Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/405/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві кримінальне провадження №758/14371/18, відомості про яке внесені 30 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002128, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, інвалідності не маючого, не депутата, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

де сторонами кримінального провадження є:

зі сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 ,

представник потерпілої особи ТОВ «Сільпо-ФУД» - ОСОБА_7 ,

за участю прокурора та обвинуваченого,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30 травня 2018 року приблизно о 00:20 год. перебував біля супермаркету «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Правди, 66. В цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме: пива з вказаного супермаркету «Сільпо».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи відкрито, умисно, з корисливих мотивів та мети, ОСОБА_5 зайшов до торгового залу супермаркету «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Правди, 66, де з прилавка взяв пак з пивом, в якому знаходилось 6 пляшок пива «Чернігівське Світле», об`ємом 2,5 літри кожна, вартість яких згідно довідки становить 173 гривні 94 копійок з ПДВ та 144 гривні 95 копійок без ПДВ, після чого пройшов до каси №1, де вказане пиво передав касиру для сканування штрих коду. Далі повернувся до торгівельної зали, де взяв дві пачки вермішелі швидкого приготування «Мівіна», передав їх касиру для сканування та в той момент схопив пак з пивом, в якому знаходились 6 пляшок пива «Чернігівське Світле», об`ємом 2,5 літри кожна та побіг в бік виходу з приміщення супермаркету «Сільпо». Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальної шкоди ТОВ «Сільпо-ФУД» на загальну суму 173 гривні 94 копійок з ПДВ та 144 гривні 95 копійок без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому та надав пояснення аналогічні тим, що вказані в обвинувальному акті. Вказав, що його до даного часу картає сумління і він зробив для себе належні висновки і весь час, від моменту вчинення ним злочину, він жодного разу не порушив закон та буде дотримуватись вимог закону в майбутньому.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що своїми діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі) ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.

В судових дебатах прокурор просила призначити обвинуваченому покарання у вигляді одного року позбавлення волі із застосуванням іспитового строку один рік.

При визначенні міри покарання суд враховує приписи ч.2 ст.50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості злочину який здійснив обвинувачений ОСОБА_5 , яке згідно із ст.12 КК України, є нетяжким злочином та проти власності, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, є одруженим, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, наявність міцних соціальних зв`язків, а також те, що обвинувачений хронічними захворюваннями не страждає; на обліку в реєстрі психіатричних та наркологічних хворих не перебуває, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; щиро розкаюється у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання; обтяжуючих вину обставин не встановлено; - відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі. Саме такий вид покарання та його розмір - на строк один рік з урахуванням вчиненого, а саме предмету злочинного посягання, характеру вчиненого та поведінки обвинуваченого після вчинення злочину - є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових злочинів, інший, більш м`який вид покарання, з урахуванням особи засудженого, не відповідатиме меті покарання.

Проте, за умовами ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому з урахуванням особи обвинуваченого, який щиро кається, просить вибачення за вчинений злочин, фактично відшкодував заподіяну шкоду, на протязі тривалого часу не порушує закон, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку (одного року) не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього, відповідно до ст.76 КК України, обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вказані обов`язки відповідно до ступеня тяжкості злочину та винної особи будуть необхідними та достатніми для його виправлення.

Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст.368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Під час судового розгляду запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбуття основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

- 6 пляшок пива «Чернігівське», об`ємом по 2,5 літри кожна, які визнані речовими доказами по справі згідно Постанови від 30.05.2018 року та передані на відповідальне зберігання представнику потерпілої особи - ОСОБА_8 згідно розписки від 30.05.2018 року - залишити за належністю ТОВ «Сільпо ФУД»;

- лазерний диск «PHILIPS» 4,7 GB з записом з камер спостереження супермаркету «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Правди, 66 від 30.05.2018 року, визнаний речовим доказом по справі згідно постанови від 30.05.2018 року - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1