1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/707/23 1-кс/335/387/2023
07 лютого 2023 року м. Запоріжжя
Прокурор звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Вознесенівського району міста Запоріжжя група осіб займається незаконним переправленням осіб через державний кордон України.
Прокурором в порядку ст. 36 КПК України надано доручення УСБУ в Запорізькій області щодо встановлення осіб, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення.
У ході виконання вказаного доручення проведеним комплексом заходів встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
26.01.2023 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2023 слідчим проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: чорнові записи, банківські картки, грошові кошти, мобільний телефон, ноутбук, флеш накопичувач, документи.
27.01.2023 постановою слідчого вилучені речі визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.
Посилаючись на те, що вилучені під час обшуку речі мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти отримані незаконним шляхом, а саме в якості неправомірної вигоди, а також можуть бути використані з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, інші речі могли використовуватись під час скоєння кримінального правопорушення та можуть містити данні щодо його скоєння, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження для подальшого проведення слідчих та інших процесуальних дій, у той час як незастосування арешту до зазначеного у клопотанні майна може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, прокурор просив суд накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 та представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти та частину банківських карток. В обґрунтування заперечень представник власника майна зазначив, що прокурором не доведено, що вилучені ним грошові кошти можуть бути використані у якості доказів у кримінальному проваджені. Вилучені прокурором кошти належать ОСОБА_4 , мають законі джерела походження. Частина з вилучених під час обшуку банківських карток належать ОСОБА_7 , на підтвердження чого представником власника майна суду надані відповідні довідки банківських установ. Проти задоволення клопотання прокурора в частині накладення арешту на інші речі та документи представник ОСОБА_6 не заперечував та підтвердив, що зазначене майно дійсно належить ОСОБА_6 .
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання прокурора та додані до нього матеріали кримінально провадження, фотокопії документів, наданих власниками майна, слідчий суддя встановив наступне.
26.01.2023 під час проведення обшуку в офісі АДРЕСА_2 , в якому здійснюють підприємницьку діяльність ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , слідчим виявлено та вилучено грошові кошти, інші речі та документи, перелік яких зазначено в клопотанні.
Постановою слідчого від 27.01.2023 вилучені під час обшуку речі та документи визнані речовими доказами.
Ухвалою слідчого судді від 01.02.2023 клопотання повернуто прокурору, який здійснює повноваження прокурора в кримінальному провадженні з встановленням строку для усунення недоліків клопотання до 14 год. 00 хв. 04 лютого 2023 року.
03.02.2023 прокурор звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з новим клопотанням, що є предметом даного розгляду.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження містять достатні дані для висновку, що вилучені прокурором під час проведення обшуку мобільні телефони, носії інформації, відтиски печаток юридичних осіб та печаток з підписами, статутні документи юридичних осіб можуть містити відомості, які можливо використати як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Стороною обвинувачення також доведено існування ризиків того, що незастосування арешту шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном може призвести до його приховування, знищення, та відчуження.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна. Накладення арешту на вищезазначене майно відповідає потребам досудового розслідування та сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження.
Разом з тим, прокурором не доведено, що вилучені в ході обшуку грошові кошти та банківські картки, держателем яких є ОСОБА_4 , на які він просить накласти арешт, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Доводи прокурора про те, що вилученні грошові кошти можуть бути використані з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчим суддею відхиляються, оскільки матеріали кримінального провадження не містять інформації, що ОСОБА_4 або ОСОБА_6 набули статус підозрюваних.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 26.01.2023 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , а саме на:
-банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;
-флеш накопичувач в кількості 6 штук;
-блокнот в кількості 3 штуки (коричневого, сірого, зеленого кольору);
-чорнові записи на листах А4 в кількості 36 штук;
-зошит в кількості 1 штука;
-чорнові записи на частині зошиту, листа та записника
-банківські картки: «Монобанк» № НОМЕР_2 , «Монобанк» № НОМЕР_3 , «Монобанк» № НОМЕР_4 , «Otpbank» № НОМЕР_5 , «Otpbank» № НОМЕР_6 .
-мобільний телефони марки «IPhone 6» в корпусі сірого кольору зчорним чохлом;
-документи на 13 аркушах;
-ноутбук фірми «DELL» Inspiron 15 3000, в корпусі чорного кольору та зарядний пристрій до нього;
-білий конверт з записами,із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.
В іншій частинні клопотання прокурора залишити без задоволення.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали, після його оголошення, негайно вручити слідчому, прокуророві, особі, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт. Роз`яснити зазначеним особам, що часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна, в накладені арешту на яке слідчим суддею відмовлено.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складено 09.02.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1