Справа № 445/1466/22
Провадження № 1-кп/445/181/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

з участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000280 від 18.06.2022 року та угоду про визнання винуватості щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, батька трьох малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , 18 червня 2022 року, приблизно о 05:39 годині, керуючи автомобілем марки Mitsubishi Grandis р.н. НОМЕР_1 із причепом ПІГ МФ 8915 р.н. НОМЕР_2 та рухаючись ним автодорогою М-09 сполученням «Тернопіль-Львів-Рава- Руська», на її ділянці 66км. +450м., що в с. Червоне Золочівського району Львівської області, порушив вимоги розділу 1 п.п. 1.2, 1.5; розділу 2 п.п. 2.3 «б», «д»; розділу 10 п.п. 10.1 та розділу 11 п. 11.3. чинних Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України Ne 1306 від 10.10.2001 року, які виразилися в тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого позбавив водія зустрічного автомобіля Volkswagen T4 р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_6 технічної можливості зупинити свій транспортний засіб, з моменту виникнення небезпеки, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, після чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

Внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , пасажир автомобіля марки Mitsubishi Grandis р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: КТ-ознаки гематоми брижі тонкого, сигмоподібного кишківника, гемоперитонеум, двобічний слідовий гідроторакс, відрив петлі сигмоподібної кишки з утворенням вікна і некрозом стінки товстої кишки і розривом серозно-фібринозного притоніту, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення та водій автомобіля Volkswagen Т4 р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді нестабільного зламу кісток тазу, поліфрагментарний злам тіла лівої клубової кістки із поширенням на ліву кульшову западину, із зміщенням фрагментів, злам нижньої гілки лівої лонної кістки із діастазом фрагментів, розрив лівого сакроілеального з?єднання, постравматичний геморагічний вміст в лівій клубовій ділянці, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерім триватого розладу здоров?я.

Невідповідність дій ОСОБА_5 технічним вимогам 10.1 та 11.3. чинних розділів Правил дорожнього руху України перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо - транспортної пригоди та наступленням суспільно небезпечних наслідків - спричинення потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження та потерпілому ОСОБА_8 тяжкого тілесного у ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження та тяжке тілесне укшодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Сторони кримінального провадження ініціювали укладення угоди про визнання винуватості. Між прокурором Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000280 від 18.06.2022, та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , була укладена та підписана 29.09.2022 року угода про визнання винуватості. Дана угода про визнання винуватості була скерована до суду разом з матеріалами обвинувального акту.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник просили затвердити угоду.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України: у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, особу обвинуваченого, зокрема те, що останній одружений, працюючого інженером з охорони праці у ТзОВ «СНЄЖКА-Україна», не інвалід, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психолога не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, працездатного віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, зважаючи на наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню, усунення заподіяної шкоди, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням (іспитовим строком) та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені главою 35 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України і така кваліфікація є вірною. Відповідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Встановлено, що умови угоди жодним чином не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди та відсутність будь-якого тиску з метою укладення угоди. Обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду не має.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань немає.

Судом з`ясовано, що узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам КК України. При визначенні узгодженого покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого.

Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставинами, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право прийняти рішення затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Таким чином, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, приходить до переконання, що вказана угода підлягає затвердженню виходячи із вищевказаних мотивів.

На підставі вищенаведеного, проаналізувавши матеріали обвинувального акту та угоду про визнання винуватості, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, обставини вчинення злочину, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, що обтяжує покарання, не встановлено, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе, та дану угоду слід затвердити.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України а накладені арешти скасувати.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся, витрати понесені державою на проведення експертиз в межах кримінального провадження слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474,475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.09.2022 року між прокурором Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобом.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з 12.12.2022

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави 4719,50 грн. (чотири тисячі сімсот дев`ятнацдять гривень 50 копійок) витрат за проведення судових ексертиз,що була проведена Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.

Скасувати арешт з автомобіль марки Volkswagen T4 р.н. НОМЕР_3 , білого кольору, 2002 року випуску, та з автомобіля марки Mitsubishi Grandis р.н. НОМЕР_4 , який був накладений ухвалою слідчого судді Золочівський районного суду Львівської області від 22.11.20212

Речові докази:

- автомобіль марки Volkswagen T4, р.н. НОМЕР_3 , білого кольору, 2002 року випуску, - повернути ОСОБА_9 .

- автомобіль «Mitsubishi Grandis», р.н. НОМЕР_4 , повернути ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_11 ОСОБА_12