ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4629/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/103/23 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

скаржника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеокнференції, матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2023 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвалюючи вказане рішення, слідчий суддя виходив з того, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення, поданої ОСОБА_6 06.03.2023 року до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, не наведено достатньо доказів та фактів для того, щоб розпочати кримінальне провадження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, за змістом якої вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права, а також судом неповно враховані обставини справи.

Зазначає, що в скарзі до Личаківського районного суду м. Львів ним були наведені факти злочинів, вчинених слідчими поліції Івано-Франківського РУП ГУНП України і саме на підставі цих фактів слідчий повинен був провести досудове розслідування.

Вказує, що слідчий ОСОБА_7 безпідставно зареєстрував у ЄРДР кримінальне провадження за попередньою кваліфікацією ст.366 КК України, як службове підроблення, оскільки, на переконання апелянта, він навів достатньо фактів для кваліфікації кримінального правопорушення як зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень.

Тому, на переконання апелянта, в діях слідчого ДБР ОСОБА_7 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України - невиконання судового рішення.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою його скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м. Львові внести в ЄРДР відомості про злочин, невиконання судового рішення слідчим четвертого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_7 , і розпочати досудове розслідування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; апелянта ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу і просить її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_6 03.03.2023 року у порядку ст..214 КПК України звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань м. Львів з повідомленням про злочин, а саме - невиконання судового рішення слідчим четвертого відділу ТУ ДБР м. Львів ОСОБА_7 .

При цьому, ОСОБА_6 зазначалося, що 17 серпня 2021 року ухвалою Личаківського районного суду м. Львів у справі №463/9215/21 було винесено рішення яким зобов`язано уповноважену особу Територіального управління ДБР зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань злочин вчинений слідчими поліції Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, котрі зловживаючи своїм службовим становищем та перевищуючи свої службові повноваження по досудовому розслідуванню кримінального провадження №0002092 скрили злочин вчинений гр.. ОСОБА_8 . По факту протиправних дій слідчих поліції Івано-Франківського РУП ГУНП ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 слідчим Територіального управління ДБР м. Львів ОСОБА_7 було внесено відомості про злочин в ЄРДР за № 0000106. за ст.366 КК України. В подальшому, слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із тим, що в процесі розслідування фактів службового підроблення з боку слідчих не встановлено.

На переконання ОСОБА_6 , слідчий ДБР ОСОБА_7 не виконав ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17.08.2021 року, а тому в його діях є ознаки злочину, передбаченого ст.382 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги, місцевий суд виходив з того, що підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що у повідомленні про злочин, поданій ОСОБА_6 , відсутнє.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Згідно ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що самостійне визначення особою у заявах про злочин наявності певної статті КК та бажаної кваліфікації без наведення достатніх відомостей не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме таке кримінальне правопорушення.

Разом, з тим слідчий, прокурор не зобов`язаний вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.

Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 серпня 2021 року, на яку посилається апелянт, суд зобов`язав уповноважену посадову особу ТУ ДБР, розташованого м. Львові, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не за конкретно визначеною правовою кваліфікацією, а на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення.

Наведені обставини були предметом дослідження слідчого судді і отримали належну правову оцінку, з якою колегія суддів погоджується.

Зокрема, згідно п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР вносяться короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. З цими вимогами узгоджуються приписи Положення про ЄРДР, з огляду на які до реєстру вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Пункт 5 частини 5 статті 214 КПК містить поняття «попередня правова кваліфікація». Це свідчить про те, що кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який у цьому аспекті розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події. Так, на початку досудового розслідування наявний лише обмежений обсяг відомостей про події. У ході досудового розслідування кількість, обсяг та якість виявлених відомостей збільшуються, і на момент завершення досудового розслідування справи відповідний суб`єкт кваліфікації повинен володіти всіма суттєвими, необхідними й достатніми даними про скоєне діяння (поведінку).

Аналіз матеріалів кримінального провадження дає підстави для висновку, що подане ОСОБА_6 до ТУ ДБР у м. Львові повідомлення про злочин не містить достатніх відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 , оскільки аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 . Від 03.03.2023 року, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Львова, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 . Від 03.03.2023 року без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді