У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт накладений 13.11.2009 слідчим СУ ГУ МВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 на автомобіль «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 /

Клопотання мотивовано тим, що у зв`язку з притягенням ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, 13.11.2009 слідчим СУ ГУ МВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було накладено арешт на належний йому автомобіль марки та моделі «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Про накладений арешт ОСОБА_6 стало відомо лише 02.11.2022 з довідки регіонального центру ГСЦ МВС у Вінницькій області №331/2/0541-2814, однак останній був відсутній при розгляді питання про накладення арешту на майно, а відтак звернувся, через захисника, до суду з клопотання про скасування арешту на майно.

ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надсилали.

В силу положень частини другої статті 174 КПК України неявка особи, яка заявила клопотання, та особи, за клопотанням якої було арештовано майно не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як слідує з самого клопотання, у зв`язку з притягенням ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, 13.11.2009 слідчим СУ ГУ МВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було накладено арешт на належний йому автомобіль марки та моделі «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Однак, жодних доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин ні ОСОБА_4 ні його захисником адвокатом ОСОБА_3 до клопотання не додано, жодних клопотань про витребування доказів до суду також не надходило.

З огляду на зазначене слідчий суддя позбавлений можливості встановлення фактичних справи, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Крім того, визначаючись щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя виходить з того, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. (ст. 2 КПК)

Відповідно до частини першої та другої статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом (КПК України).

Згідно з пунктом 18 статті 3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За правилами визначеними частиною першою статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

З аналізу вищенаведених норм слідує висновок про те, що слідчий суддя здійснює повноваження судового контролю, в тому числі, щодо накладення та скасування арешту майна, виключно в межах здійснення досудового розслідування, яке розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та завершується днем звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або ж днем ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною третьою статті 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України).

Отже, Кримінальним процесуальним кодексом України визначено, що слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування, однак жодних доказів на підтвердження того, що на даний час здійснюється досудове розслідування, щодо наведених у клопотанні обставин, матеріали клопотання не містять.

Поряд з цим, суд звертає увагу на наступне.

Як зазначено у клопотанні адвокатом ОСОБА_3 , арешт на майно накладено 13.11.2009 слідчим СУ ГУ МВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 , тобто арешт на майно накладався під час дії КПК України 1960 року за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом.

Відповідно до пункту 9 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (в редакції 2012 року) арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України 2012 року, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до частини шостої статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 174 КПК України 2012 року як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому у застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Проте, слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому КПК України 2012 року. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження КПК України не передбачає.

В той же час, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19 висловлено правову позицію щодо того, що:

- спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства;

- питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Отже, скасування арешту майна, що накладений органом досудового слідства під час процесу досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року, має відбуватись в порядку цивільного судочинства.

Оскільки з клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , слідує, що арешт на майно був накладений до набрання чинності КПК України 2012 року (у 2009 році), такий арешт продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у вищезазначеному порядку, а відтак вирішення питання про скасування арешту майна має відбуватися в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 3, 26, 100, 170, 219, 284, 303, 309, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя