Дата документу 02.12.2022
Справа № 334/5294/22
Провадження № 1-кс/334/1775/22
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

про арешт майна

02 грудня 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000050, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2022 за частиною другою статті 15, частиною другою статті 190 КК України,

встановив:

28.11.2022 слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , в якому слідчий просить накласти арешт на майно, яке виявлене та вилучене під час проведення обшуку від 03.11.2022 у накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить нині покійній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Клопотання обґрунтоване тим, що невідомі особи в період з 07.11.2020 по теперішній час намагаються заволодіти нерухомим майном на території Дніпровського району м. Запоріжжя, а саме житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 . В ході досудового розслідування також встановлено, що Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі № 334/6727/21 від 24.01.2022 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання дійсним договору купівлі- продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 . В подальшому, рішенням Запорізького апеляційного суду від 05.10.2022 у справі № 334/6727/21 апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2022 у цій справі залишено без змін. Зі змісту матеріалів інвентаризаційної справи № 207526 вбачається, що дотепер вищевказана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . Згідно з інформацією з ДРРП відомості щодо власників об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні. За відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 16.09.1980 по теперішній час, разом з нею зареєстровані особи відсутні. Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру спадкодавцем є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О. 31.03.2021 відкрито спадкову справу № 14/2021, яка станом на 16.11.2022 є чинною. Інформація щодо спадкоємців відсутня. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт померлої особи не здано, відомості про неї внесені на підставі лікарського свідоцтва про смерть, громадянство, місце народження та місце проживання померлої особи документами не підтверджено, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання не видано. Зазначене свідчить про відсутність близьких осіб та родичів померлої. Проте, приватним нотаріусом ОСОБА_8 відкрито спадкову справу № 14/2021 на підставі заяви ОСОБА_7 від 31.03.2021 про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 троюрідної тітки ОСОБА_5 . Окрім заяви, інших документів ОСОБА_7 що підтверджують родинні стосунки із померлою ОСОБА_5 , надано не було. Враховуючи вище викладене, у слідства є підстави вважати, що не встановлені особи намагаються заволодіти вищевказаною нерухомістю шахрайським шляхом. Так, ОСОБА_6 , нібито 02.08.2001 уклавши з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи вимоги законодавства щодо нотаріального посвідчення подібного роду правочинів, цього не зробив, зареєструвавши лише його в Запорізькій товарній біржі «Торг-Інвест». Як стверджує ОСОБА_6 , умови договору виконані сторонами в повному обсязі, проте, право власності на майно він не зареєстрував, ОСОБА_5 продовжила проживати у вказаній квартирі сама до самої смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Лише після її смерті ОСОБА_6 та після спливу шестимісячного строку для подання заяв про прийняття спадщини подає позов до суду про визнання вищевказаного договору дійсним. При цьому, відповідачем ОСОБА_6 зазначає ОСОБА_7 , який в свою чергу перед подачею зазначеного позову, подає заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 . Окрім заяви, інших документів ОСОБА_7 , що підтверджують родинні стосунки із померлою ОСОБА_5 , надано не було, лише зазначивши себе у заяві про прийняття спадщини троюрідним племінником; будь-яких постанов нотаріусом щодо спадкового майна та видачі чи відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину відносно ОСОБА_7 нотаріусом не приймалось. В період з моменту відкриття спадкової справи з 31.03.2021 по теперішній час ОСОБА_7 не надано нотаріусу документів, що посвідчують його родинні стосунки з померлою ОСОБА_5 , хоча мав для цього достатньо часу та можливостей. Відкриття спадкової справи не є тотожним поняттю фактичне прийняття спадщини. В судове засідання щодо розгляду зазначеного позову ОСОБА_7 , не являючись дійсним спадкоємцем та не отримавши свідоцтво про право на спадщину, не маючи ніякого юридичного відношення до квартири, подає заяву про визнання позову в повному обсязі. Судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позову. Не зупинячись на вчиненому, ОСОБА_6 подає апеляційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя, яка Запорізьким апеляційним судом залишена без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя без змін. Тим самим, вказані особи використовують різні методи та способи заволодіти вищевказаним нерухомим майном, а саме вводять в оману суди різних інстанцій, приватного нотаріуса. Це свідчить про те, що дані особи намагаються заволодіти квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом. У разі не встановлення дійсних спадкоємців померлої ОСОБА_5 , вказана квартира може бути визнана відумерлою спадщиною та перейти у власність територіальної громади м. Запоріжжя. Тому, для запобігання спробам вищевказаних чи інших осіб заволодіти даним майном, необхідно накласти на нього арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування ним з метою його збереження як речового доказу, а також для того, щоб мати можливість в повному обсязі провести об`єктивне досудове розслідування. З метою виконання завдань, передбачених статтею 2 КПК України, для запобігання незаконних операцій з об`єктом нерухомого майна, з метою забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні та збереження речових доказів, враховуючи негативні наслідки, що матимуть місце при незастосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження, під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, оскільки їх незастосування може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню і усуненню негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Разом з клопотанням подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

За відсутності відомостей про власника (володільця) майна судове засідання проводиться без його участі.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників провадження відповідно до частини першої статті 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог статті 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши документи, додані до клопотання, дійшов наступних висновків.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що передбачено пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України.

Відповідно до положення статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди..

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що передбачено в частині першій статті 98 КПК України.

Слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 15.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 за частиною другою статті 15, частиною другою статті 190 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпровською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області.

Відповідно до витягу з ЄРДР невідомі особи в період з 07.11.2020 по теперішній час намагаються заволодіти нерухомим майном на території Дніпровського району м. Запоріжжя, а саме житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2021 у справі № 334/6727/21 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності, у задоволенні позову відмовлено. Предметом позову було визнання дійсним договору купівлі-продажу, укладеного 02.08.2001 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зареєстрований 02.08.2001 Запорізькою товарною біржою «Торг Інвест» та визнання за ОСОБА_6 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 05.10.2022 після його перегляду Запорізьким апеляційним судом.

Право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується матеріалами Інвентаризаційної справи № 207526, інформаційною довідкою з ДРРП.

З 16.09.1980 місце проживання ОСОБА_5 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Інші особи зареєстроване місце проживання за адресою вказаної квартири не мають.

31.03.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_5 відкрита спадкова справа № 14/2021 за заявою ОСОБА_7 про прийняття спадщини після померлої троюрідної тітки ОСОБА_5 , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру та копією рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2021 у справі № 334/6727/21.

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт померлої особи не здано, відомості про неї внесені на підставі лікарського свідоцтва про смерть, громадянство, місце народження та місце проживання померлої особи документами не підтверджено, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання не видано.

18.11.2022 слідчим ОСОБА_3 винесена постанова про визнання речових доказів, відповідно до якої квартира за адресою: АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

На стадії досудового розслідування у слідчого виникла необхідність в арешті вищевказаної квартири, з метою збереження речового доказу, який необхідний для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зауважує, що 18.11.2022 слідчий ОСОБА_3 вже звертався до нього з аналогічним клопотанням, за наслідками розгляду якого слідчий суддя своєю ухвалою від 21.11.2022 у кримінальному провадженні № 1-кс/334/1678/22 (справа № 334/5294/22) відмовив у задоволенні клопотання про арешт майна.

Ухвала про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна від 22.11.2022 була мотивована слідчим суддею тим, що в рішенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2021 у справі № 334/6727/21 зроблені висновки про те, що суд не зміг встановити, що ОСОБА_7 дійсно є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , оскільки єдиним документом, який вказує існування такої обставини є заява ОСОБА_7 від 31.03.2021 про прийняття спадщини. Крім цього, матеріали справи також не містять жодного доказу, що договір купівлі-продажу між сторонами був фактично виконаний, враховуючи, що позивач ОСОБА_6 не зареєстрований за вказаною адресою, доказів фактичного проживання у спірній квартирі не надано, державна реєстрації права власності на підставі вказаного договору-купівлі продажу не проводилася. Проте, встановлені у вказаному рішенні судом обставини не свідчать про те, що позивач ОСОБА_6 намагався отримати право власності на квартиру шляхом обману (зокрема шляхом надання суду підробленого договору купівлі-продажу, укладеного 02.08.2001 між ним та ОСОБА_5 , зареєстрованого 02.08.2001 Запорізькою товарною біржою «Торг Інвест»). Докази на підтвердження вищевказаної обставини слідчим до клопотання не додані, а також докази того, що відповідач ОСОБА_7 не належить до кола спадкоємців померлої ОСОБА_5 . Таким чином, клопотання та додані до нього документи не містили фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що в даному випадку мав місце закінчений замах на заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а отже не доведена і необхідність такого арешту, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про арешт майна слідчим суддею відмовлено на підставі пункту 1 частини третьої статті 132, частини першої статті 173 КПК України.

Звертаючись до слідчого судді з цим клопотанням про арешт майна, слідчим ОСОБА_3 крім письмових документів, які додавались до аналогічного клопотання при минулому зверненні, додані також копії актових записів цивільного стану померлої ОСОБА_5 та її померлих батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Проте, вказані письмові документи жодним чином не підтверджують та не спростовують факту родинних відносин ОСОБА_7 з померлою ОСОБА_5 , а отже і факту належності його до кола спадкоємців останньої.

При цьому, посилання слідчого при обґрунтуванні клопотання на те, що до теперішнього часу ОСОБА_7 не подав нотаріусу документів, що підтверджують його родинні відносини зі спадкодавцем та не отримав свідоцтва про право на спадщину після її смерті, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до статей 12963-1298 ЦК України спадкоємець не обмежений строком для звернення за свідоцтвом про право на спадщину. Саме під час такого звернення спадкоємець зобов`язаний подати відповідні правовстановлюючі документи, у тому числі документів, які підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства (родинних відносини зі спадкодавцем) (стаття 68 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до частини третьої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Клопотання та додані до нього документи не містять фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що в даному випадку мав місце закінчений замах на заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчим вкотре не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а отже не доведена і необхідність такого арешту, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини третьої статті 132, частини першої статті 173 КПК України.

Керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Копію ухвали надіслати слідчому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: