Справа № 304/1798/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/640/22, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2022 року задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 29 червня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Обчислювати ОСОБА_9 строк тримання під вартою з моменту його фактичного затримання, а саме з 09 год 27 хв 19 грудня 2022 року.

Дата закінчення дії ухвали про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 16 лютого 2023 року (включно).

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 29 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що СВ відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000334, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

Стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який зареєстрований АДРЕСА_1 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні та пересиланні з метою збуту психотропних речовин, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

20 грудня 2022 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення. Підозра, оголошена ОСОБА_9 , обґрунтовується зібраними на стадії досудового розслідування доказами, які приєднані до матеріалів клопотання. У зв`язку з тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, а тому сторона обвинувачення вважає, що у даному випадку наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, на думку сторони обвинувачення, цей ризик обґрунтовується також змістом кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 . Так, особи, які наразі підозрюються у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, об`єднались в злочинну організацію, метою якої є систематичне вчинення тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком більше десяти років, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідка, який конфіденційно співпрацює з стороною обвинувачення, з метою зміни ним показань на його користь, зокрема, будучи на волі він зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство до нього, а тому наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку сторони обвинувачення, свідок не зможе почувати себе у безпеці у випадку якщо знатиме, що ОСОБА_9 перебуває на волі. Одночасно зазначає, що ОСОБА_9 є особою молодого віку, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою; офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним.

Оцінюючи у сукупності вказані обставини, а також наявність обґрунтованої підозри та вищенаведених ризиків, сторона обвинувачення приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_9 для запобігання наведеним ризикам, тому просить клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що 19 грудня 2022 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, про що свідчать докази, зібрані органом досудового слідства та надані слідчому судді, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_9 молодий за віком, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Слідчий суддя дійшов висновку, що з урахуванням вищевикладеного, а також суспільної небезпеки злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам вчинення підозрюваною ОСОБА_9 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, переховуванням його від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх підкупу або залякування, а відтак до нього з огляду на положення ст. 177, 181 КПК України слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою без визначення відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, захисників, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України, - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_10 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні передбачених ч.3 ст.307 КК України кримінального правопорушення.

Вказаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами) та іншими матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_9 діяння підпадають під ознаки передбаченого ч.3 ст.307 КК України кримінального правопорушення.

Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджує обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінального правопорушення.

Тому, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри ОСОБА_9 апеляційний суд відхиляє. При цьому, береться до уваги те, що сторона захисту не посилається на будь-які обставини та докази у підтвердження цих доводів.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливого переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_9 , у разі визнання його винуватим, та даними про особу підозрюваного повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

Колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Також колегія суддів, погоджується із висновком слідчого судді про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_9 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином.

Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що твердження захисника обвинуваченого, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем характеризується позитивно, то такі не підтверджені належними доказами.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що ризики, вказані у клопотанні слідчого нічим не доведені, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Апеляційний суд вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя взяв до уваги і положення ст. 183 КПК України.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_9 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, у тому числі й домашній арешт, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що сторона захисту як у суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі та під час її розгляду, не посилалась на наявність у ОСОБА_9 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, і підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, так як тримання його під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Строк тримання ОСОБА_9 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст. 370 КПК.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді