Провадження №1-кс/463/2285/23
У Х В А Л А

03 квітня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львів клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.10.2021 року,

у кримінальному провадженні №0000542 від 26.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.10.2021 року, у кримінальному провадженні №0000542 від 26.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.

Клопотання мотивує тим, що 13.10.2021 року в ході проведення на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено майно, детальний перелік якого відображений в прохальній частині клопотання. 22.10.2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ухвалою наклав арешт на зазначене майно. Заявник зазначає, що на даний час відпала потреба у продовженні обмеження його права власності. Внаслідок арешту, заявник довготривалий час не має можливості користуватись своїм майном. Зазначає, що КПК України не передбачає відповідної підстави для обмеження права власності як безкінечне та невизначене ознайомлення слідчого з матеріалами кримінального провадження, навпаки, досудове розслідування має проводитись в розумні строки.

Заявник до судового засідання подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_4 до судового засідання подав заяву, відповідно до якої просить на даний момент арешт не скасовувати, оскільки вказані речі мають доказове значення в межах кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно та матеріали клопотання про скасування такого, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено судом, в провадженні слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000542 від 26.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, щодо несанкціонованого втручання в роботу банківських систем. Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, несанкціоновано втручається в роботу всесвітніх інтернет банків та використовує скомпроментовані банківські дані кредитних банківських карток для незаконної купівлі товарів у мережі інтернет.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 13.10.2021, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 справа №463/10353/21, провадження №1-кс/463/6118/21 від 29.09.2021, слідчим слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 проведено обшук у житловому приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено речі та майно, з клопотанням про накладення арешту на які звернувся слідчий. Вказане стверджується долученою до матеріалів клопотання копією ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 29.09.2021 про надання дозволу на проведення обшуку та протоколу обшуку від 13.10.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.10.2021 року, накладено арешт на вилучене майно в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявою слідчого ОСОБА_4 встановлено, що із вищезазначеного кримінального провадження, яке скеровано до суду, матеріали виділено в кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000945 від 30.12.2021 та в подальшому об`єднано до ЄРДР за №0000806 щодо невстановлених осіб.

Встановивши обставини справи, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або вилучений нею, повинен бути якнайшвидше повернутий власнику, крім випадків передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слід зазначити, що відповідно до абзацу 2 ч.2 ст. 168 КПК України (чинного на час проведення обшуку) тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Абзацом 3 ч.2 ст. 168 КПК України передбачено, що забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Необхідність визнання електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку речовими доказами зумовлена саме потребою у збереженні інформації, що може міститися у цих пристроях, а також дослідженні їх властивостей (в т.ч. встановлення часу та місця створення файлів, перевірки наявності видалених відомостей та за можливості їх відновлення). Як тільки інформацію із пристрою скопійовано, перевірено його необхідні властивості, це в процесуальному порядку зафіксовано, необхідність у збереженні приладів зникає, що вказує на необхідність скасування заходів забезпечення кримінального провадження у зв`язку із досягненням мети їх застосування.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Суд накладаючи арешт на вказані речі, виходив з того, що тимчасово вилучене майно є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, таке майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. А тому, з метою збереження вилученого майна, яке має значення речового доказу для кримінального провадження, могло зберегти на собі його сліди, та є необхідними для проведення судових експертиз з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування, клопотання слідчого вирішив задоволити та накласти арешт на вказане майно.

Як встановлено в ході судового розгляду, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває та з моменту вилучення вказаного арештованого майна пройшло вже більше сімнадцяти місяців, однак будь-яких доказів того, що зазначене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи містить на собі сліди вчинення злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження суду не надано. Також, слідчим не надано доказів причетності заявника до даного кримінального провадження, такий не наділений статусом підозрюваного чи обвинуваченого.

Слідчим не надано жодного доказу, що зазначені речі наділені критеріями передбаченими ст. 98 КПК України.

Крім цього, слідчим не надано жодного доказу, що вилучене та арештоване майно було набуте протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують подальший ступінь втручання у права і свободи заявника, зокрема право володіння користування своїм майном.

Вирішуючи питання щодо арешту майна, слідчий суддя також враховує сталу прецедентну судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

При цьому, втручання є виправданим, у випадку, якщо воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

На думку слідчого судді таке втручання у право власності заявника було необхідне, до поки в подальшому застосуванні цього заходу не відпала потреба. Враховуючи конкретні обставини справи, скасування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна), жодним чином не зашкодить виконанню завдань кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що клопотання про скасування арешту з майна є підставним та підлягає до задоволення.

При цьому, обов`язок повернути власнику майно безпосередньо виникає у результаті скасування арешту майна, і тому не повинен окремо визначатись слідчим суддею.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132,169, 174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.10.2021 року в справі №463/10353/21, на майно вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «DellALIENWARE», серійний номер 8DYKRQ2 із зарядним пристроєм до нього марки «Dell», які поміщено у cумку чорного кольору для ноутбука , яку поміщено у спецпакет SUD 4026025,телефон марки "iPhone" 11 pro max чорного кольору із сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 НОМЕР_2 ,який поміщено у спец пакет KIV1134333, хард диск сірого кольору марки «FUjITSU» модель ММВ 20804В, серійний номер 07015304, який поміщено у спец пакет KIV 1134330, паперовий тарифний пакет червоного кольору «VodafoneRed» із зазначеним на ньому мобільним номером телефону НОМЕР_3 , який поміщено у спец пакет KIV1134329, паперовий аркуш із записом « НОМЕР_4 ОСОБА_6 , НОМЕР_5 ОСОБА_7 » на одному аркуші, SD-карта чорного кольору 8GB«Apacer» , пластикова картка «лайфссел», якs поміщено у спец пакет KIV 1134332, паперовий аркуш із записом « ОСОБА_8 .ua» у кількості 1 шт, паперовий аркуш з записом «apples 608 agmail.com, apple 3521 пароль айклауд Apple 3521» у кількості 1 шт., паперовий аркуш із записом « НОМЕР_6 ОСОБА_9 06.12.17. 09:00», які поміщено у cпец пакет KIV 1134328..

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1