Справа № 339/282/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000462 від 03 серпня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, а потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень за наступних обставин.

Так, обвинувачений 02 серпня 2017 року приблизно о 13 год 45 хв у світлу пору доби та суху погоду, не маючи посвідчення водія відповідної категорії та стажу керування автомобілем відповідної категорії, керуючи автомобілем марки MAZDA 626, р.н. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі місцевого значення, яка знаходиться в адміністративних межах Гузіївської сільської ради, між с. Гузіїв Болехівської міської ради та м. Болехів Івано-Франківської області у напрямку м. Болехів.

У цей час у зустрічному напрямку по своїй смузі руху у напрямку с. Гузіїв Болехівської міської ради рухався мотоцикл марки «МТ ДНІПРО», р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який, не маючи посвідчення водія на керування даним видом транспорту, перевозив неповнолітніх пасажирів ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

При наближенні до заокругленої праворуч ділянки дороги, водій ОСОБА_4 , будучи, відповідно до пункту 1.10 ПДР України учасником дорожнього руху, маючи об`єктивну можливість виявити мотоцикл під керуванням ОСОБА_7 у порушення пунктів: 1.2, 1.5, підпункту «а» п. 2.1, підпунктів «б», «д» п. 2.3, пунктів 10.1, 11.1, 12.1, 12.3, підпункту «б» п. 12.6, пункту 13.3 ПДР України, проявив грубу неуважність та не врахував дорожню обстановку, яка склалася і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу, щоб не створити небезпеки для дорожнього руху, не обрав безпечної швидкості руху і при виникненні небезпеки для руху своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу та виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення із мотоциклом марки «МТ ДНІПРО» під керуванням водія ОСОБА_7 .

При цьому, ОСОБА_4 грубо порушив вимоги вказаних ПДР України, а саме:

-п. 1.2. згідно якого в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

-п. 1.5. згідно якого, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган;

-підпункт «а» п. 2.1., згідно якого, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

-підпункт «б» п. 2.3., згідно якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

-підпункт «д» п. 2.3,. згідно якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожньго руху;

-п. 10.1, згідно якого, перед початком руху, перестроюванням та будь- якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить першкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п. 11.1., згідно якого, кількість смуг на проїздній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними;

-п. 12.1,. згідно якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

-підпункт «б» п. 12.6., згідно якого, поза населиними пунктами на всіх дорогах та на адорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47 («Початок населеного пункту»), дозволяється рух транспортним засобам, яким керують водії із стажем до 2 років, із швидкістю не більше 70 км/год.;

-п. 13.3., згідно якого, під час обгону, випередження, обїзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватись безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеку для дорожнього руху.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України сталась дорожньо-транспортна пригода, у якій водій мотоцикла марки «МТ ДНІПРО», р.н. НОМЕР_2 Хайдаров ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, а пасажир мотоцикла «МТ ДНІПРО» р.н. НОМЕР_2 Микитин ОСОБА_11 - тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатовідламкового перелому правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя в момент спричинення та тілесні ушкодження у вигляді перелому присередньої кісточки правої великогомілкової кістки зі зміщенням, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав, пояснив, що 02 серпня 2017 року біля 11 год. зателефонував батько та попросив забрати його автомобілем ОСОБА_12 . На той час він посвідчення водія не отримував, але мав навики водіння, оскільки більше року проходив навчання в школі. На даний час має посвідчення водія, яке отримав 2.5 років тому.

Була сонячна літня погода, дорожнє покриття - асфальтне, ямкове, по центру дороги асфальт кращий.

Виїхавши з дому, до місця ДТП рухався зі швидкістю 50-60 км/год в сторону м.Болехів по своїй стороні, входив у поворот, на якому нічого не видно через посаджені високі кущі і коли мав повернути чуть праворуч, побачив мотоцикл під керуванням ОСОБА_7 за кілька секунд на відстані приблизно 5 метрів, який на великій швидкості їхав по зустрічній смузі. Він злякався, що буде лобове зіткнення і загальмував на своїй смузі руху і його автомобіль понесло на лівий бік на зустрічну смугу руху, де він зупинився і аж після цього відбувся удар мотоцикла в автомобіль. ОСОБА_7 не гальмував, якщо б він загальмував, то зіткнення могли уникнути.

Вийшовши з автомобіля, побачив, що у ОСОБА_6 була переломана нога і він не міг рухатися.

ОСОБА_7 лежав без свідомості позаду автомобіля. Він з ОСОБА_13 , який найпершим прибув на ДТП, піднімали його, ОСОБА_13 помив його та надав води.

ОСОБА_7 хотів витягнути мотоцикл та не мав бажання сідати в автомобіль швидкої медичної допомоги, але батько його заштовхав.

ОСОБА_9 , яка була на той час дівчиною ОСОБА_6 , також перебувала на мотоциклі та із- за постаттті ОСОБА_7 її не було видно на момент удару. Після удару вона впала, піднялася і сіла в його автомобіль.

Від удару мотоцикл забився в автомобіль коляскою, яка була пошкоджена, ліве переднє колесо було збоку, переднє колесо - впритул до правого боку автомобіля.

Він та його батько телефонували на швидку медичну допомогу, яка приїхала через 20-30 хв, працівників поліції ще не було. ОСОБА_7 запропонував не викликати поліцію. Він зателефонував і заказав евакуатор, щоб забрати автомобіль. ОСОБА_7 після ДТП ходив та спілкувався з ним, витягував мотоцикл. Через 30 хв йому зателефонували та повідомили, що бачили, як ОСОБА_7 до ДТП, переїжджаючи колію, не гальмував і випивав спиртне в м.Болехів. Вказує, що ОСОБА_7 перетягував мотоцикл і просив не викликати поліцію, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Приблизно через 1 год приїхала поліція, забрали автомобіль і вони поїхали в лікувальний заклад здавати аналізи на факт вживання алкоголю. Стверджує, що ОСОБА_7 на стан алкогольного сп`яніння не перевіряли; після ДТП через два дні кущі на заокругленій ділянці дороги були зрізані. Не пригадує чи підписував документи на місці ДТП, протокол огляду не бачив. В поліції при допиті підписував документи, які не читав, оскільки був тиск. Розслідування відбувалося несправедливо, слідчий експеримент з ним не проводився. Їхав з м.Болехів і бачив на дорозі ОСОБА_6 . ОСОБА_13 , з якими працівниками поліції проводили дії, але його не запрошували, незважаючи на те, що він подавав заяву, щоб його повідомили про проведення слідчого експерименту. З 02 серпня 2017 року по жовтень 2020 року перетинав кордон, батько не писав заяву в поліцію, що його немає, оскільки був за кордоном.

ОСОБА_7 надавав неправдиві свідчення з приводу того, що не відтягував мотоцикл з місця події, а мотоцикл відкинуто на узбіччя.

Його батько пропонував кошти потерпілим не тому, що він винуватий, а через те, що вони сусіди.

Однак винність ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами у справі: поясненнями потерпілих, свідків, матеріалами справи.

Так, потерпілий ОСОБА_6 вказав, що він перебував в м.Болехів на річці з своєю дівчиною ОСОБА_9 , з ними був також його брат ОСОБА_7 , який керував мотоциклом. Він запропонував ОСОБА_7 підвезти його в с.Гузіїв. ОСОБА_7 сів за кермо мотоцикла, ОСОБА_9 - позаду нього, а він - в коляску, захисних шоломів у них не було. Іхали по своїй смузі руху в с.Гузіїв, дорожньої розмітки та знаків не було; дорожнє покриття - сухе, погода - сонячна.

Коли мотоцикл здійснював маневр повороту, який був закритий через ростучі дерева, за декілька секунд із за повороту побачив автомобіль ОСОБА_4 , який їхав в сторону м.Болехів. По гальмах було чути як колеса скрипіли, на повороті автомобіль виїхав на їх сторону, відчув тріск, удар, зіткнення з мотоциклом і більше нічого не пам`ятає. Дорога там широка і два автомобілі могли роз`їхатися. ДТП сталося на повороті між с.Гузіїв і м.Болехів, перед зітненням інших транспортних засобів на дорозі, крім мотоцикла та автомобіля, не було. В який бік відбувся удар не пам"ятає, оскільки вилетів з мотоцикла на обочину дороги та втратив свідомість, до пам"яті прийшов, коли коли приїхала швидка медична допомога. Вважає винуватцем ДТП обвинуваченого, який виїхав на зустрічну полосу. ОСОБА_4 з батьками приходив перші дні в лікарню провідати, запитував про самопочуття, але відшкодувати шкоду не пропонували. З приводу травм, отриманих в ДТП, проходив масажі, реабілітацію, але нога працює неповноцінно, болить, хрустить та не згинається. Просить суворо покарати ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 02 серпня 2017 року біля 13 год була нормальна сонячна погода, він був на річці в м.Болехів та забрав пасажирів ОСОБА_6 з ОСОБА_9 , їхав мотоциклом чорного кольору (спочатку він був червоного, але потім перефарбував у чорний), який придбав 2 роки тому у Львівській області у справному стані та отримав документи. Технічні несправності не виявляв, передня фара світила, повороти світили, а задні стопи не пам`ятає, гальмівна система справна, задніми гальмами користувався, а передніми - ні. На момент ДТП мотоцикл був у справному стані. При проведенні експертизи пояснили, що передніх гальмів не було, а задні були. Номерні знаки мотоцикла перебували в колясці. Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та посвідчення водія він мав на момент ДТП, але категорії А, яка дозволяє керувати мотоциклом не отримував. Рухався зі швидкістю 30-40 км/год з м.Болехів в сторону с.Гузіїв по своїй смузі руху з братом ОСОБА_6 та його дівчиною ОСОБА_9 та не мали захисних шоломів. Знаків та розмітки не було, росли дерева та кущі, але на дорозі роз`їхати два автомобілі можуть. Із закритого повороту виїхав автомобіль Мазда 626, який рухався з великою швидкістю та не входив в поворот і виїхав на його смугу та якого бачив декілька секунд за 30-40 метрів. Він не бачив слідів гальмування та чи був автомобіль в стані гальмування. ОСОБА_4 в`їхав передньою правою частиною автомобіля йому в мотоцикл у переднє колесо, коляску, вилка була вирвана, зіткнення відбулося на його смузі. Він, коли їхав, ніяких дій не вживав, не гальмував, оскільки їхав по своїй стороні. Асфальтне дорожнє покриття було сухим. Мотоцикл був на правій смузі руху ближче до краю, йому не відомо за яких обставин мотоцикл опинився там, ніхто його не переміщав. Від удару він перекинувся через автомобіль головою в асфальт на праве узбіччя по ходу руху мотоцикла, йому не відомо куди пішов мотоцикл. Не бачив, що було з пасажирами, оскільки довго був без свідомості, інколи приходив до тями і знову втрачав свідомість. У ОСОБА_6 був відкритий перелом. Написав заяву в поліцію і мотоцикл забрав та він перебуває у нього. Слідчий експеремент проводили два рази. Шкоду йому не відшкодовано.

Вищевказані показання потерпілих є послідовними та повністю підтверджуються, як показаннями свідків, так і матеріалами справи.

Вищевказані показання потерпілих є послідовними та повністю підтверджуються як показаннями свідків, так і матеріалами справи.

Зокрема, свідок ОСОБА_9 підтвердила, що вона разом з ОСОБА_6 перебувалибули на річці, де зустріли ОСОБА_7 , який погодився на мотоциклі підвезти їх на річку в с.Гузіїв.

Вона сіла на мотоцикл "МТ Дніпро" позаду водія, а ОСОБА_6 - в коляску. По дорозі до с.Гузіїв їхали не швидко, перед поворотом відбулося зіткнення з автомобілем марки MAZDA червоного кольору під керуванням ОСОБА_4 біля 13 год.

Вказаний автомобіль побачила за секунду до зіткнення, оскільки із за водія ОСОБА_7 їй було погано видно. Зіткнення відбулося на правій смузі руху. На полі біля дороги прямо на повороті звисали гілки дерев, але на дорогу вони не виходили. Після зіткнення вона опинилася позаду автомобіля, а за мотоциклом стояв білий автомобіль. Крім водія автомобіля та осіб, які їхали мотоциклом, нікого не бачила. У неї після зіткнення були рвані рани на руці, нозі, голові та зміщені хребці шийного відділу. ОСОБА_6 лежав збоку автомобіля, вона його побачила, коли обходила автомобіль, щоб присісти на переднє сидіння; у нього був відкритий перелом стегнової кістки. Вона сіла в автомобіль і втратила свідомість і прийшла до тями після того як приїхав автомобіль швидкої медичної допомоги і їй надали медичну допомогу.

Шкода їй не відшкодована. ОСОБА_4 приходив до неї в лікарні сам, а також з батьками, вибачався за вчинене. На момент ДТП їй було 16 років, їй відомо, що потрібно їхати в мотошоломі, але ОСОБА_7 нічого не говорив і шолому у них було.

Свідок ОСОБА_14 вказав, що він їхав з дружиною з м.Болехів, то між с.Гузіїв та м.Болехів на повороті побачив ДТП. Автомобіль швидкої медичної допомоги приїхав ззаді нього. Він бачив, як потерпілих занесли у автомобіль швидкої медичної допомоги спочатку ОСОБА_6 , а потім дівчину, яка, коли він приїхав, сиділа на водійському сидінні автомобіля і він подумав спочатку, що вона є водієм. ОСОБА_7 був при свідомості, на ногах мав невеликі царапини, розбите коліно, у ОСОБА_6 - розбита голова.

Коли він приїхав, то мотоцикл не був у контакті з автомобілем, а перебував на відстані 2 м по ходу руху. ОСОБА_7 перетягував мотоцикл в сторону, щоб не заважав руху іншим автомобілям, оскільки був посередині дороги, і якщо їхати зліва, то не можна було проїхати іншим транспортним засобам. Автомобіль був на проїжджій зустрічній частині і мотоцикл був на цій смузі, вдарилися дві праві сторони, у коляски був побита права сторона і у автомобіля пошкоджено капот, фара, лобове скло. Осипи від фари ніхто не переносив. ОСОБА_7 спочатку не хотів їхати в автомобілі швидкої допомоги, але потім поїхав. На місці ДТП була його дружина та ОСОБА_13 , який приїхав пізніше. Автомобіль швидкої медичної допомоги забирав потерпілих в лікарню, тоді приїхала поліція. Він повідомляв, що мотоцикл не був там, де стоїть, а був на смузі зустрічного руху, але працівники поліції вказали йому, що вони фіксують те, що бачать, а далі буде проводитися слідство. Він підписав протокол огляду та схему. На схемі додаткового огляду були осипи скла на стороні зустрічного руху, якщо їхати з с.Гузіїв, що він засвідчив своїм підписом.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що того дня керував мотоциклом Вайпер, вперше побачив ОСОБА_7 , який керував мотоциклом біля 12 год 45 хв в м.Болехів, коли він виїджав з малого базарчика перед знаком стоп; на відстані привіталися та розмовляв з ним, ще з ним були ОСОБА_6 та дівчина незнайома.

Рухаючись мотоциклом з м.Болехів в сторону с.Гузіїв, проїхавши м.Болехів, побачив автомобіль Мазда червоного кольору та мотоцикл МТ чорного кольору, які зіткнулися, але сам факт зіткнення не бачив. Це було декілька секунд до зіткнення, оскільки він рухався по дорозі і попереду бачив вказаний мотоцикл, як тільки він завернув за поворот. Мотоцикл їхав по своїй стороні, а автомобіль знаходився на проїжджій частині на зустрічній смузі. Під`їхавши ближче побачив, що ОСОБА_4 , який стояв біля автомобіля, перебував в стані афекту.

На момент прибуття ОСОБА_7 лежав на дорозі непритомний, головою вниз і біля нього була велика калюжа крові, діаметром приблизно 30 см., у нього був проламиний череп, одна чашка ноги була огололена. Він надавав йому медичну допомогу, мав з собою воду і став його обливати його, він прийшов до свідомості, сидів трохи на дорозі і він не давав йому вставати. ОСОБА_7 вставав, падав, говорив незрозумілі речі та не розумів, що відбувається, підходив до ОСОБА_6 та казав, щоб він вставав, запитував чому він лежить. Він заспокоював ОСОБА_7 та говорив йому, що все з ним нормально. ОСОБА_7 взяв мотоцикл, намагався їхати, але впав на мотоцикл, який по інерції сам поїхав 0.5 м.

Він був від початку до закінчення і не бачив, щоб хтось відтягував мотоцикл, який був на узбіччі.

Мотоцикл був розвернутий на 90 градусів по відношенню до дороги в напрямку с.Гузіїв, коляскою до автомобіля марки Мазда, зіткнений з автомобілем в контакті; в контакті була передня частина.

Мотоцикл був в напрямку з м.Болехів на с.Гузіїв і зіткнення відбулося ближче до правої сторони; гальмівний шлях автомобіля Мазда був в такому напрямку, мотоцикл зіткнувся рівно перед автомобілем, майже не виступав ні вправо, ні в ліво, він так, як зіткнувся правим боком так і стояв. На момент, коли бачив мотоцикл майже на середині, він був стороною в автомобілі Мазда, але ближче до правого краю обидва і сторона мотоцикла майже не виступала за ширину автомобіля Мазда. Коляска влетіла трішки, але там були мінімальні зазори, переднє колесо було в автомобілі. Автомобіль ніхто не рухав, тільки коли транспортували. В автомобілі пошкоджений передній капот, радіатори, в салоні було видно зміщення мотору в зад, розбите лобове скло, крила праве та ліве переднє, внутрішня частина. На лобовому склі були залишки шкіри і кров.

ОСОБА_6 лежав на узбіччі, у нього був відкритий перелом ноги і було багато крові, але він був при свідомості, нормально мислив, він з ним розмовляв та запитував його чи все добре, він відповів, що так. Він намагався надавати домедичну допомогу, але підручних засобів не було, тому взяв футболку і хотів перев`язати ногу, розігнули ногу і там була артеріальна кровотеча, і вони вирішили, щоб не нашкодити, нічого не робити.

А також була дівчина, прізвище йому не відоме, яка знаходилася в нормальному стані, пересувалася самостійно, постійно рухалася, сиділа в транспортному засобі .

Також на місці події був водій, який їхав попереду нього автомобілем, але не пригадує хто це був. Батько обвинуваченого першим прибув на місце події.

Швидка медична допомога приїхала через 20-25 хв. Поліція приїхала через 40-45 хв, швидкої медичної допомоги вже не було, оскільки травми були серйозні і автомобіль ШМД був на місці протягом 7 хв. Дівчині на місці вкололи укол, оскільки вона казала, що в частині правого ребра болить і помістили в автомобіль ШМД. Ліва смуга в сторону с.Гузіїв була вільна. Автомобілі зупинялися і люди підходили та запитували чи потрібна допомога

Показання вказаних свідків узгоджуються з матеріалами справи.

Так, з рапорту працівника поліції ОСОБА_16 від 02 серпня 2017 року, який зареєстрований у журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події №3952 вбачається, що о 13 год 34 хв по телефону до чергової частини надійшло повідомлення від працівника КПШД Болехівської ЦМЛ ОСОБА_17 про те, що на автодорозі між м.Болехів та с.Гузіїв відбулося ДТП між мотоциклістом та автомобілем, є травмовані ( том 2 а.с.63).

В протоколі огляду місця події, який проведено слідчим ОСОБА_18 , з участю ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 від 02 серпня 2017 року зі схемою та фототаблицями до нього зафіксовано місцем події, якою є ділянка проїзної частини автодороги Гузіїв-Болехів по вул. Болехівській в с.Гузіїв Болехівської міської ради. Огляд проводився в напрямку с.Гузіїв. Проїзна дорога у місці огляду пряма у плані горизонтального поперечного профілю по напрямку огляду має незначний поворот.

Проїзна частина асфальтобетона у сухому стані, мається покриття з незначними вибоїнами. Знаків, які б обмежували швидкість руху чи позначували пішохідний перехід у місці огляду немає.

Справа до проїзної частини мається узбіччя, за яким знаходиться кювет, а за кюветом - поле. На відстані 10м від початку узбіччя справа на полі мається світлоопора НОМЕР_3 , ТН 2014, 280. Повздовжна прив`язка елементів огляду здійснюється до умовно перпендикуляру, який проведено відносно проїзної частини дороги, крізь основу електричної опори № СВ 10536 В1180, ТН 2014, 280. Вказаний перпендикуляр вважати базовою лінією.

Ширина проїзної частини 5.20 м, ширина лівого узбіччя 60 см , ширина правого узбіччя 70 см. На місці огляду дорожня розмітка відсутня.

По напряму руху на відстані 20.10 м від перпендикуляру на узбічсчі знаходиться мотоцикл марки «МТ Дніпро» без номерного знаку чорного кольору перед якого направлений в напрямку м.Болехів. Переднє ліве колесо та заднє ліве колесо впритик до краю узбіччя, частина вже на трав`яному покриві ближче до кювету. Колесо коляски впритик до початку проїзної частини. На момент огляду передня частина коляски автомобіля деформовано. Світловий фонар біля руля мотоцикла відсутній, біля руля на стойках маються сліди червоного кольору.

Далі в напрямку руху по лівій стороні проїзної частини розміщений автомобіль марки «Мазда 526» р.н. НОМЕР_1 , червоного кольору, передньою частиною направлений в напрямку м.Болехів. При цьому, відстань від осі заднього правого колеса до початку узбіччя зліва 3 м від осі переднього правого колеса до початку узбіччя зліва 2.80 м. При огляді автомобіля виявлено пошкодження: деформовано передній бампер в середину, радіатор зірваний з конструктивного місця кріплення та зміщений в напрямку з переду назад, рамка радіатора та його решітка зруйновані, обидві передні фари розбиті, капот деформовано та зміщений в напрямку з переду назад, переднє крило деформовано, скло вітрового вікна розбите.

Перед автомобілем розлито паливно-мастильних рідин з осипом осколок ТЗ «Мазда» довжиною 3.20 м, шириною 2.20 м.

За автомобілем від заднього правого колеса в напрямку с.Гузіїв та ближче до лівого узбіччя, мається слід гальмівного шляху довжиною 22.50 м.

Від лівого заднього колеса мається також слід гальмівного шляху довжиною 18.60м.

Замірами встановлено, що початок сліду гальмування, правого (зад) колеса розташовується на відстані 1.60м до лівого краю проїзної частини.

Під час огляду виявлено та вилучено автомобіль марки «Мазда» та мотоцикл «МТ Дніпро» в Долинське ВП (том 2 а.с.64-72).

В протоколі додаткового огляду місця події, який проведено слідчим ОСОБА_20 в присутності понятих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 20 липня 2020 року зі схемою та фототаблицями до нього зафіксовано, що місцем проведення огляду є ділянка між м.Болехів та с. Гузіїв Болехівської міської ради. Огляд проводився в напрямку с.Гузіїв. Проїзна частина дороги у місці огляду пряма із незначним поворотом ліворуч. Знаків, які б обмежували швидкість руху чи пішохідних переходів немає.

В ході проведення огляду, у вищевказаному повороті приблизно посередині (у найбільшому радіусі вигину) проведено перпендикулярну лінію відносно напрямку проведення огляду.

В подальшому на вище вказаній автодорозі було проведено наступні заміри:

- відносно вказаного перпендикуляра в напрямку до с.Гузіїв, а саме до знака, який знаходиться перед початком будинків, що в с.Гузіїв по ліву сторону автодороги на узбіччі, які вкриті травою та позначає в`їзд в с.Гузіїв. Знак з написом «Гузіїв. Вас вітає Гузіївська сільська громада». Відстань між даним знаком та перпендикуляром становить 253.4 метри. За вказаним знаком в напрямку до с.Гузіїв на відстані 6.1 м від знаказнаходиться електроопора бетонна 2014;

- відносно вищевказаного перпендикуляра в напрямку до м.Болехів, а саме до знака, який знаходиться на травянистому узбіччі по праву сторону автодороги та позначає в`їзд в м.Болехів. Знак з написом «Болехів». Відстань між даними знаками та умовним перпендикуляром становить 371.7 метра. Відстань між заками «м.Болехів» та с. Гузіїв становить 625.1 метра.

Відносно вищевказаного перпендикуляра в напрямку до м.Болехів по ліву сторону автодороги, на відстані близько 10 м від краю дороги знаходиться бетонна електроопора № СВ 10536 В1180, ТН 2014, 280. Відстань від умовного перпендикуляра до даної електроопори становить 12.2 метри (том 2 а.с.185-193).

З заяви ОСОБА_4 від 02 серпня 2017 року вбачається, що він надає добровільну згоду працівникам поліції на вилучення, зберігання, огляд з правом доступу та проведення необхідних експертних досліджень з його транспортним засобом (або яким має право розпоряджатись) марки MAZDA 626 р.н. НОМЕР_1 , який був учасником ДТП 02 серпня 2017 року (том 2 а.с.77).

В рапорті працівника поліції ОСОБА_16 від 05 серпня 2017 року, який зареєстрований у журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події №4012 зазначено, що о 16 год 09 хв по телефону до чергової частини надійшло повідомлення від гр. Данів про те, що в ОДКЛ доставлений ОСОБА_6 з діагнозом: відкритий перелом правого стегна, закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозгу, рани правого стегна, лівої гомілки та голови. Зі слів ОСОБА_6 тілесні ушкодження отримав внаслідок ДТП рухаючись на мотоциклі та зіткнувшись із автомобілем 02 серпня 2017 року між с.Гузіїв та м.Болехів (том 2 а.с.81).

В протоколі проведення слідчого експерименту від 02 жовтня 2018 року з фототаблицями за участю понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та потерпілого ОСОБА_25 зафіксовано місце ДТП - в напрямку від м.Болехів в с.Гузіїв, дорожнє покриття асфальтно-бетонне з вибоїнами, поверхня дороги суха.

Прив`язка елементів слідчого експеременту здійснюватиметься до умовного перпендикуляру, який проведено через проїздну частину дороги, через електроопору СВ 10536 В1180, ТН 2014, 280. Від вказаного перпендикуляру згідно згідно план-схеми у напрямку до с.Гузіїв відміряно відстань 20.10 м та віднесено на дорожньому покритті умовне позначення, що позначає місце зіткнення мотоцикла та автомобіля Мазда 626. Для слідчого експеременту застовано мотоцикл марки МТ з коляскою.

Потерпілий ОСОБА_25 вказав місце його знаходження, коли побачив зустрічний автомобіль на смузі свого руху, зокрема, він зупинив мотоцикл на проїздній частині дороги біля правого узбіччя, в місці, який співпадає з проведеним умовно перпендикуляром. Потерпілий вказав на ділянку дороги, де в той момент знаходився зустрічний автомобіль, після чого здійснено заміри відстань від мотоцикла до місця зіткнення становить 18 м, відстані від місця знаходження автомобіля до місця зіткнення 30 м, відстань від умовного позначення автомобіля до лівого узбіччя 3 м (том 2 а.с.136-140).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 27 жовтня 2018 року з фототаблицями з участю понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , потерпілого ОСОБА_27 та захисника ОСОБА_8 на місці ДТП вбачається, як ОСОБА_28 показав при яких обставинах сталося ДТП 02 серпня 2017 року на дорозі с. Гузіїв м.Болехів. Погодні умови без опадів, дорога в сухому стані, використовувався мотоцикл МТ-10 н.з. НОМЕР_4 та автомобіль марки Renault Kangoo н.з. НОМЕР_5 .

Ділянка дороги, де сталось ДТП, відповідно до встановлених знаків кінець «м.Болехів та с.Гузіїв» знаходиться за межами населеного пункту, для визначення радіусу повороту де сталася ДТП встановлено, що при величині хорди зовнішнього радіусу 40 висота опущена на неї 1.5 м.; відстань від електроопори №СВ 10536 В1180, ТН 2014, до якої проводилася прив`язка елементів огляду 02 серпня 2017 року по напрямку руху до с.Гузіїв до початку кривизни повороту в ліву сторону - становить 22.2 м.

На проїзній частині відповідно до метричних даних, зафіксованих в протоколі огляду місця події від 02 серпня 2017 року з допомогою двох рулеток, відмічено разташування слідів гальмування коліс автомобіля, при цьому встановлено, що слід гальмування правих коліс починається в межах повороту на смузі в напрямку м.Болехів, а закінчується на зустрічній смузі руху. Слід гальмування лівих коліс по напрямку руху починається в м.Болехів і закінчується на зустрічній смузі, тобто в момент початку гальмування автомобіль лівою частиною знаходився на зустрічній смузі, а в момент закінчення гальмування та зіткнення всією своєю частиною перебував на зустрічній смузі.

Для визначення видимості дороги транспортних засобів з місця пасажира мотоцикла і автомобіля відповідно до даних висновку експерта №4.2-824/18 від 06 лютого 2019 року від місця зіткнення мотоциклу у напрямку м.Болехів встановлено на смузі напрямку руху до с.Гузіїв на відстані 32.8 м, де він перебував коли мав технічну можливість попередити зіткнення, а автомобіль встановлено в місці, де він перебував у цей момент, тобто на відстані 16.57 м від місця зіткнення лівою частиною відповідно до слідів гальмування на зустрічній, а правою до м.Болехів в цьому положенні з місця водія автомобіля видно йому, що на зустріч зустрічною смугою рухається мотоцикл. З місця пасажира мотоцикла видно, що із-за повороту йому частково по зустрічній смузі, а частково по його виїхав автомобіль (том 2 а.с.141-147).

Висновком експерта № 4.2-560/17 від 12 жовтня 2017 року щодо проведенняінженерно- транспортної експертизи стверджується, що форма, характер і напрямок утворення пошкоджень на транспортних засобах, вказують на те, що при первинному контактуванні повздовжня вісь автомобіля марки MAZDA 626 р.н. НОМЕР_1 та повздовжня вісь мотоцикла «МТ Дніпро» перебували під кутом біля 170 ° + 5°.

Зіткнення транспортних засобів (автомобіля та мотоцикла) відбулось на проїзній частині дороги та відносно елементів дороги знаходиться в районі початку ділянки осипу частинок по напрямку до м.Болехів, а у поперечному напрямку в межах переміщення автомобіля зафіксованими слідами гальмування.

Враховуючи те, що початок сліду гальмування довжиною 22.5 м знаходиться на заокругленій ділянці дороги, а кінець даного сліду зафіксовано на прямолінійній ділянці дороги, експертним шляхом встановити відхилення координат початку сліду гальмування відносно осі проїзної частини не представляється можливим, тому встановити під яким кутом та в якому положенні знаходилися транспортні засоби відносно елементів дороги в момент первинного контакту експертним шляхом не предсталяється можливим (том 2 а.с.128-134).

За результатами проведення інженерно- транспортної експертизи щодо дослідження несправності гальмівної та рульової системи мотоцикла марки МТ Дніпро складено висновок № 4.2-559/17 від 14 вересня 2017 року про те, що на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система знаходилася у стані часткової відмови, а рульове керування мотоцикла марки МТ Дніпро - у стані відмови.

При цьому, встановлено, що виявлені несправності рульового керування мотоцикла марки МТ Дніпро виникли в результаті розвитку ДТП, тобто при дії на них значних по величині зусиль ударного характеру.

Несправності робочої гальмівної системи мотоцикла у вигляді непрацездатності гальмівного механізму переднього колеса виникли до ДТП.

Виявлені несправності рульового керування мотоцикла виникли в результаті розвитку ДТП та водій не мав можливості виявити їх до настання ДТП.

Несправності робочої гальмівної системи мотоцикла у вигляді непрацездатності гальмівного механізму переднього колеса носять експлуатаційний характер та водій мав можливість виявити їх до настання ДТП ( том 2 а.с.116-120).

Згідно висновку експерта № 4.2-558/17 від 14 вересня 2017 року робоча гальмівна система автомобіля марки MAZDA 626 р.н. НОМЕР_1 на час проведення інженерно- транспортної експертизи знаходилась у працездатному стані, а рульове керування - у стані відмови.

Виявлені несправності рульового керування автомобіля виникли в результаті розвитку ДТП, тобто при дії значних по величині зусиль ударного характеру, тому водій не мав можливості їх виявити до відмови (а.с. том 2 а.с.122-126).

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109/26-699 ІТ/19 від 14 листопада 2019 року, величина мінімальної швидкості руху автомобіля марки Mazda-626 р.н. НОМЕР_1 , яка була погашена гальмуванням, враховуючи довжину зафіксованих слідів гальмування його коліс, становила біля 67…70 км/год, в залежності від коефіцієнту зчеплення коліс автомобіля із дорожнім покриттям проїзної частини (том 2 а.с.173-176).

Згідно висновку СМЕ №13 від 24 лютого 2018 року у ОСОБА_6 малися тілесні ушкодження:

-забійні рани в ділянках обличчя та волосистої частини голови, лівого плечового суглоба на гомілках відносяться до легких? як таких, що викликали короткочасний розлад здоров`я;

-відкритий багатовідламковий перелом правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням відноситься до ушкоджень тяжких, що небезпечні в момент заподіяння;

-перелом присередньої кісточки правої великогомілкової кістки зі зміщенням відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Описані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, можливо в термін вказаний в постанові -02 серпня 2017 року (а.с.82, 86-90).

В потерпілого ОСОБА_7 згідно висновку експерта №14 від 23 лютого 2018 року малися тілесні ушкодження:

- закрита черепно-мозкова травма з забоєм головного мозку середнього ступеня відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент заподіяння;

-забійні рани відносяться до легких, як таких, що викликали короткочасний розлад здоров`я;

-садна та синців ділянці обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджень;

-забійно-рвана рана в ділянці правого плеча;

-забійна рана в ділянці правого передпліччя;

-забійні рани в ділянці правого колінного суглоба.

В зв`язку з тим, що повторний опис рентгенограм шийного відділу хребта, плечевого суглоба (сторона не вказана), колінного суглоба (сторона не вказана) обласним рентгенологом в умовах Івано-Франківської ОКЛ та повторна рентгенографія вказаних ділянок не проведені, висловитись про наявність інших будь-яких тілесних ушкоджень, характер та ступінь тяжкості, немає можливості.

Відсутність лікування більше 21-го дня не відповідає характеру тілесних ушкоджень і не є підставою для зміни ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.том 2 а.с.102, 109-114).

Як зазначено у висновку експерта №17 від 05 квітня 2018 року у ОСОБА_9 малися тілесні ушкодження рани в ділянках волосистої частини голови, правого стегна та правого колінного суглоба, садна на руках і ногах.

Описані ушкодження могли утворитися в термін вказаний в постанові (02 серпня 2017 року). Садна утворилися від ударно-дотичної чи ковзної дії тупих предметів, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Рани відносяться до ушкоджень легких, як таких, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

В зв`язку з тим, що консультаційні висновки спеціалістів до 05 квітня 2018 року не предоставлені, висловитись про наявність черепно-мозкової травми, травми шийного відділу хребта, характер їх та ступінь тяжкості немає можливості (том 2 а.с. 93, 97-101).

Як зазначено у висновку експерта ОСОБА_29 № СЕ-19/109/26-733 ІТ/19 від 28 листопада 2019 року, в заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки Mazda - 626 р.н. НОМЕР_1 Рогаль ОСОБА_30 повинен був з технічної точки зору керуватися вимогами п.12.1, 12.4, 10.1 ПДР України.

А водій мотоцикла марки «МТ Дніпро» ОСОБА_7 повинен був, із технічної точки зору, керуватися вимогами п. 31.4.1.а, 12.4, 12.3 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) ПДР України.

У відповідності до вимог вказаних пунктів ПДР України в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій ОСОБА_4 повинен був, з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою проїзної частини із швидкістю, яка не перевищщує 60 км/год., а перед початком виїзду на смугу зустрічного руху (зміни напрямку свого руху) переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Водій ОСОБА_7 не повинен був есплуатувати мотоцикл робоча гальмівна система якого перебувала у стані часткової відмови, однак в подальшому, діючи в супереч вимогам п. 31.4.1а ПДР України повинен був, з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги зі швидкістю, яка не повинна перевищувати 60 км/год, а з моменту виїзду автомобіля марки «Mazda-626» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 на смугу зустрічного руху- негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Під час проведення аналізу вихідних даних, що були отримані при проведенні слідчого експеременту із потерпілим ОСОБА_6 , а також матеріалів кримінального провадження експертом встановлено, що отримані значення віддалень 32.8 та 16.57 м є результатом розрахунків розташування транспортних засобів в певний момент часу, що були отримані при проведенні дослідження у висновку експерта № 4.2-824/18 від 06 лютого 2019 року. Іншими словами, відстані 32.8 м (відстань на якій знаходився мотоцикл від місця зіткнення, коли мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем) та 16.57 м (відстань на якій знаходився автомобіль від місця зіткнення) не є об`єктивними даними, що були отримані під час проведення слідчого експеременту із потерпілим ОСОБА_6 , а являються вибраними під час проведення попередньої експертизи величинами, що могли використовуватися з метою уточнення або ж перевірки їх на спроможність по відношенню до видимості в напрямку руху по даній ділянці проїзної частини.

За таких обставин, з метою відсутності об`єктивних даних про відстань між транспортними засобами в момент виникнення небезпеки для руху, експерт має підстави зробити висновок про те, що дати відповідь на питання: «Що з технічної точки зору стало причиною ДТП?» експертним шляхом не є можливим (том 2 а.с.178-183).

Експерт ОСОБА_29 за результатами інженерно- транспортної експертиз надав висновок № СЕ-19/109/13/3-546 ІТ/20 від 30 липня 2020 року, згідно якого взяв до уваги дані слідчого експеременту з ОСОБА_25 про відстань між мотоциклом та автомобілем до місця зіткнення .

Згідно висновку, в даній дорожній ситуації, водій автомобіля марки Mazda - 626 р.н. НОМЕР_1 Рогаль ОСОБА_30 повинен був з технічної точки зору керуватися вимогами п.12.6 ґ та 10.1 ПДР України. В заданій дорожньо-транспортній ситуації водій мотоцикла марки «МТ Дніпро» ОСОБА_7 повинен був, із технічної точки зору, керуватися вимогами п. 31.4.1.а, 12.6 ґ, 12.3 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) ПДР України.

У відповідності до вимог вказаних пунктів ПДР України ОСОБА_4 повинен з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою проїзної частини із швидкістю, яка не перевищує 90 км/год, а перед початком виїзду на смугу зустрічного руху (зміни напрямку свого руху) переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. А водій ОСОБА_7 у відповідності до вимог вищевказаних пунктів ПДР України не повинен був експлуатувати мотоцикл, робоча гальмівна система якого перебувала у стані часткової відмови, однак в подальшому, діючи в супереч вимогам п. 31.4.1а ПДР України повинен був, з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги зі швидкістю, яка не повинна перевищувати 90 км/год, а з моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту виявлення на своїй смузі автомобіля марки «Mazda-626») негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

При заданому комплексі вихідних даних, за умови застосування одночасно екстренного гальмування обох транспортних засобів, з моменту виникнення небезпеки для руху, водій технічно справного мотоцикла марки «МТ Дніпро» ОСОБА_25 рухаючись з максимально-допустимою за даних дорожніх умов швидкістю 90 км/год - не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем марки Mazda-626 р.н. НОМЕР_1 Рогаль ОСОБА_30 шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування.

Поставлене перед експертом питання: «Чи мав технічну молжливість водій мотоцикла ОСОБА_7 шляхом застосування своєчасного екстренного гальмування уникнути зіткнення з автомобілем марки Mazda 626 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 з моменту виникнення небезпеки для руху, рухаючись із несправною гальміною системою із швидкістю: а) максимально-допустимою за даних умов; б) 30 км/год», в частині руху мотоцикла з максимально-допустимою швидкістю за даних дорожніх умов позбавлене технічного змісту, оскільки при несправній гальмівній системі зупиночний шлях мотоцикла буде складати більшу величину, а отже позбавляє водія технічної можливості попередити дану ДТП шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з більшою ймовірністю.

При заданому комплексі вихідних даних, за умови застосування одночасно екстреного гальмування обох транспортних засобів, з моменту виникнення небезпеки для руху, водій мотоцикла марки «МТ Дніпро» із несправною гальмівною системою ОСОБА_7 , рухаючись із швидкістю 30 м/год, не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем марки Mazda 626 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 шляхом своєчасного застосування екстенного гальмування.

При заданому комплексі вихідних даних причиною настання даної ДТП з технічної точки зору були обставини, які пов`язані із невідповідністю дій водія автомобіля марки Mazda 626 р.н. НОМЕР_1 Рогаль ОСОБА_30 вимогам п.10.1 ПДР України (том 2 а.с.194-203а).

Так, згідно з п.п.1.1.3 п.1.1 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 53/5 від 08 жовтня 1998 року, основними завданнями автотехнічної експертизи є установлення відповідності дій водія транспортного засобу у даній дорожній ситуації технічним вимогам ПДР України, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам ПДР України, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП.

Момент виникнення небезпеки для руху, як правило, має зазначатися у документі про призначення експертизи (залучення експерта). Якщо у документі про призначення експертизи (залучення експерта) момент виникнення небезпеки не зазначений, то експерт, виходячи з аналізу дорожньої обстановки, може визначити його за даними, що містяться в матеріалах справи.

Оскільки для проведення інженерно-транспортної експеризи щодо дослідження обставин та механізму ДТП в розпорядження експерту ОСОБА_29 були надані, серед іншого, висновки експертів № СЕ-19/109/26-699 ІТ/19 від 14 листопада 2019 року, № 4.2-560/17 від 12 жовтня 2017 року, № 4.2-559/17 від 14 вересня 2017, № 4.2-558/17 від 14 вересня 2017 року, результати слідчого експерименту з потерпілими ОСОБА_31 , ОСОБА_25 , самостійне визначення ним моменту виникнення небезпеки для руху водія мотоцикла ОСОБА_25 та визначення причини настання ДТП, узгоджується з його повноваженнями і не ставить під сумнів правильність чи повноту висновку.

Разом з тим, суд не бере до уваги висновок експерта ОСОБА_32 № 4.2-824/18 від 06 лютого 2019 року через допущені помилки щодо обрахування відстані між транспортними засобами в момент виникнення небезпеки для руху, про що ствердив суду експерт ОСОБА_32 , визнавши допущену ним помилку та підтверджено експертними дослідженнями від 28 листопада 2019ороку та 30.07.2020року проведеним експертом ОСОБА_29 .

Зокрема, у вказаному висновку зазначено про те, що в заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки Mazda - 626 р.н. НОМЕР_1 Рогаль ОСОБА_30 повинен був з технічної точки зору керуватися вимогами п.12.1, 12.4, 10.1 ПДР України. А водій мотоцикла марки «МТ Дніпро» ОСОБА_7 повинен був, із технічної точки зору, керуватися вимогами п. 31.4.1.а, 12.4, 12.3 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) ПДР України.

У відповідності до вимог вказаних пунктів ПДР України в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій ОСОБА_4 повинен був, з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою проїзної частини із швидкістю, яка не перевищує 60 км/год, а перед початком виїзду на смугу зустрічного руху (зміни напрямку свого руху) переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. А водій ОСОБА_7 не повинен був есплуатувати мотоцикл робоча гальмівна система якого перебувала у стані часткової відмови, однак в подальшому, діючи в супереч вимогам п. 31.4.1а ПДР України повинен був, з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги зі швидкістю, яка не повинна перевищувати 60 км/год, а з моменту виїзду автомобіля марки «Mazda-626» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 на смугу зустрічного руху- негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

При заданому комплексі вихідних даних, причиною настання ДТП, з технічної точки зору були обставини, які з однієї сторони пов`язані із невідповідністю дій водія автомобіля марки Mazda-626 р.н. НОМЕР_1 Рогаль ОСОБА_30 вимогам п. 10.1 ПДР України, а з іншої невідповідністю дій водія мотоцикла марки «МТ Дніпро» ОСОБА_7 вимогам п. 12.3 ПДР України (том 2 а.с.149-157).

Однак, в судовому засіданні експерт ОСОБА_32 визнав, що складаючи даний висновок щодо причин ДТП, припустився механічної помилки в частині дослідження причини настання даної ДТП, а тому результати суттєво відрізняються від висновку експерта ОСОБА_29 .

Експерт ОСОБА_32 пояснив, що під час проведення дослідження ним і експертом ОСОБА_29 були вибрані різні методичні підходи для вирішення поставлених перед експертами запитань. Зокрема експертом ОСОБА_29 була прийнята методика, яка передбачає порівняння відстані між транспортними засобами в момент виникнення небезпеки для руху із сумою їх зупиночних шляхів, а ним ( ОСОБА_32 ) була використана інша методика, оскільки безпосередньо перед зіткненням транспортні засоби рухалися у загальмованому стані.

Використана ним методика передбачає значну кількість розрахунків з метою визначення відстані, на якій знаходилися транспорті засоби в різні моменти часу. І як наслідок, під час проведення розрахунку (аркуш 12 висновку експерта) помилково була допущена механічна помилка, де замість швидкості руху мотоцикла, була підставлена швидкість руху автомобіля, що в свою чергу змінило результати дослідження і висновок в цілому.

За умови недопущення вищевказаної помилки, висновок був би такий самий як в експерта ОСОБА_29 .

Щодо технічного стану мотоцикла, то в нього немає фари, поворотів, номерних знаків, мотоцикл не придатний до їзди, ОСОБА_7 живе біля нього і йому відомі ці обставинищо 02 серпня 2017 року, коли повертався з м.Стрия в 11 год. попросив сина, щоб забрав його. Йому було відомо, що син навчається водінню близько 6 місяців і не має посвідчення водія, а тільки посвідчення тракториста. Але сина мав навиків їзди на братовому автомобілі. Син придбав автомобіль Мазда, але довіреність була на нього. Син зателефонував йому та повідомив, що сталася ДТП та необхідно викликати швидку медичну допомогу.

По дорозі, коли йшов до місця ДТП, викликав швидку медичну допомогу, але коли прибув на місце (його підвезли автомобілем), то швидкої медичної допомоги ще не було, вона приїхала десь через 30 хв біля 11.30 год, а на місці були люди, і надавали допомогу. ДТП було між с.Гузіїв і м.Болехів на закритому повороті в сторону м.Болехів; дорожніх знаків та розмітки немає . Як їхати в м.Болехів по праву сторону знаходилися кущі (потім їх зрізали, але на даний час вони знову є), які обмежували видимість, а з лівої сторони, як їхати в сторону с.Гузіїв поворот відкритий, видимість краща.

Коли приїхав, ОСОБА_6 лежав перед автомобілем по лівій стороні головою до автомобіля і ногами в сторону м.Болехів, біля нього були салфетки, був побитий, в крові, а ОСОБА_9 сиділа в автомобілі на передньому сидінні водія. ОСОБА_7 ходив навколо автомобіля і розмовляв по телефону. Мотоцикл чорного кольору знаходився на зустрічній смузі 1.5-2 м від автомобіля і могли проїхати легкові автомобілі. Мотоцикл перетягувався два рази в його присутності. Коли приїхала швидка медична допомога, то надавали спочатку допомогу ОСОБА_6 який був непритомний, а після того як його забрали, то ОСОБА_7 взяв мотоцикл і відтягнув на то місце, де лежав ОСОБА_6 . Потім надавали медичну допомогу ОСОБА_9 , у якої не було великих подряпин, була побита рука, на голові - кров. ОСОБА_7 відмовився від огляду на місці, але батько заштовхав його в автомобіль швидкої медичної допомоги, щоб їхати в лікарню для надання допомоги, а також батько ОСОБА_6 говорив ОСОБА_7 залишати мотоцикл і їхати в лікарню. Перший раз переміщали мотоцикл, бо автомобілі не могли проїхати, свідки бачили, що мотоцикл перетягували. Перший раз мотоцикл знаходився на зустрічній смузі. Є зафіксовано місце розташування мотоцикла до того, як забрали ОСОБА_6 у швидку медичну допомогу і є зафіксовано розташування мотоцикла, коли приїхали працівники поліції Автомобіль був на місці. Коли забирали транспортні засоби через 1-2 год після ДТП, він був в лікарні, щоб підтримати потерпілих. На даний час автомобіль повернули.

Коли ОСОБА_6 транспортували до Івано-Франківська, то він супроводжував його, давав батькам грошові кошти. А також надавав грошові кошти бабці ОСОБА_9 . Біля автомобіля мали бути осколки на дорозі.

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України, надані прокурором та долучені в судовому засіданні до кримінального провадження, є допустимими та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до ст. 22 КПК, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Під час судового розгляду учасники судового провадження мають право заявляти клопотання у відповідності до вимог ст. 350 КПК України.

Частина 3 ст. 89 КПК України передбачає, що сторони мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Цьому праву кореспондує відповідний обов"язок іншої сторони довести допустимість такого доказу ( ч.2 ст.92 КПК УКраїни).

Тому розумно очікувати сумлінної процесуальної поведінки не тільки від сторони обвинувачення, але й від сторони захисту.

Разом з тим, захисник лише виступаючи в судових дебатах, в той час, коли справа більше року розглядалася судом, поставив під сумнів легітимність процесуальних документів, оголосивши клопотання про визнання доказів недопустимими, зокрема, протоколу огляду місця події від 02 серпня 2017 року , схеми до протоколу огляду місця події, технічного паспорту на мотоцикл М , посвідчення тракториста ОСОБА_4 , постанову про призначення інженерно-технічної експертизи від 16 серпня 2017 року ОСОБА_33 щодо технічного стану мотоцикла, висновок експерта №4.2-559/17 від 14 вересня 2017 року, постанову про призначення інженерно-технічної експертизи від 16 серпня 2017 року технічного стану автомобіля Мазда, висновок експерта №4.2-558/17 від 14 вересня 2017 року, постанову про призначення інженерно-технічної експертизи від 16 серпня 2017 року місце зіткнення, висновки експертів №4.2-560/17 від 12 жовтня 2017 року; №4.2-824/18 від 12 жовтня 2017 року; №СЕ-19/109/26-699 ІТ/19 від 14 листопада 2019 року, №СЕ-19/109/26-733 ІТ/19 від 28 листопада 2019 року, №СЕ-19/109/13/3-546 ІТ/20 від 30 липня 2020 року , як плоди отруйного дерева; протоколи проведення слідчого експеременту від 02 жовтня 2018 року з участю потерпілого ОСОБА_34 та потерпілого ОСОБА_6 з участю захисника ОСОБА_8 , постанови про призначення інженерно-транспортної експертизи від 15 листопада 2018 року, від 23 жовтня 2019 року щодо швидкості автомобіля Мазди, від 06 листопада 2019 року, заява прокурора про долучення матеріалів кримінального провадження в кількості 39 арк від 12 травня 2021 року; протокол додаткового огляду місця події від 20 квітня 2020 року, медична документація ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яка не вилучена слідчим в законний спосіб.

Слід зазначити , що ще 09.07.2021року захисник ОСОБА_5 просив оглосити перерву для підготовки клопотань щодо недопустимості доказів, яке задоволено судом.

Однак, в подальшому в судові засідання, призначені 30.07.2021, 07.09.2021, 01.102021, 26.10.2021, 12.11.2021, 26.11.2021, 17.01.2022, 07.02.2022, -1.03.2022, 05.04.2022, 05.05.2022,27.05.2022, 21.06.2022, 27.07.2022, 04.08.2022, 15.09.2022року такі клопотання від захисника не поступали.

Окрім того, 03.10.2022 року захисник просив повторно оголосити перерву для підготовки до судових дебатів та подання клопотання про визнання доказів не допустимими.

Проте, в судових засіданнях призначених на 21.10.2022, 17.11.2022, 02.12.2022 такі клопотання також не поступили від захисника.

Як убачається з журналу судового засідання від 02.12.2022року та його аудіозапису на запитання головуючої про наявність доповнень чи клопотань перед завершенням судового слідства захисник ОСОБА_5 заявив про їх відсутність та можливість завершити дослідження судом обставин кримінального провадження і перевірку їх доказами та не заперечував щодо проведення судових дебатів.

При цьому в судовому засіданні, яке відбулося 02 грудня 2022 року, головуюча окремо з`ясувала у присутніх учасників судового провадження, чи можливо закінчити судовий розгляд і перейти до судових дебатів.

З урахуванням думки учасників суд постановив закінчити дослідження доказів та перейти до судових дебатів.

Надалі під час судових дебатів захисник заявив клопотання про повернення до з`ясування обставин щодо дослідження технічного паспорту на мотоцикл марки «МТ ДНІПРО», р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 .

Суд вважає, що таке клопотання не підлягає до задоволення з огляду на положення ч.5ст. 364 КПК України, оскільки вказаний доказ уже був предметом дослідження судом.

Окрім того, під час судових дебатів захисник заявив клопотання про визнання доказів недопустимими. При цьому проти завершення судового слідства захисник не заперечував.

Згідно з положеннями ст. 363, 364 цього Кодексу, суд не зобов`язаний розглядати таке клопотання в судовому засіданні, а тому питання допустимості доказів вирішує відповідно до вимог кримінального процесуального закону, перебуваючи в нарадчій кімнаті при постановленні вироку.

Зокрема, захисник просив визнати недопустимим доказами як слідчі експеременти, так і похідні від цих доказів постанови про призначення експертизи та висновки експертів, викристовуючи доктрину " плоди отруєного дерева".

Так, доводи захисника про незаконність слідчого експерименту внаслідок того, що він проводився без участі обвинуваченого є безпідставними, оскільки ОСОБА_4 як на досудовому слідстві, так і в суді своєї вини не визнав і відстоював свою позицію про те, що ДТП сталася внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 , який, керуючи технічно несправним мотоциклем на великій швидкості, виїхав на зустрічну смугу руху.

Тож відтворювати за його участю ці обставини було б неможливо. Про проведення слідчого експерименту складено протокол, у якому докладно викладено умови і його результати (том 2 а.с. 136- 147).

Як зазначено ч.1 ст. 240 КПК України, метою слідчого експерименту є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань (ст. 240 КПК України).

Зі змісту протоколів слідчого експерименту від 02 та 27 жовтня 2018 року убачається, що слідча дія проведена за правилами, передбаченими ст. 240 КПК України, під час слідчого експерименту потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у присутності понятих не тільки розповіли, а й детально на місці показали відомі їм обставини вчиненого кримінального правопорушення, протокол слідчого експерименту в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема ст. 104 КПК України.

Враховуючи наведене, слідчий експеримент проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому докази, отримані під час та на основі здійснення зазначених слідчих дій, є належними та допустимими.

Відтак, суд не вбачає підстав визнати недопустимими і постанови про призначення експертизи та висновки експертиз, які проведена на основі слідчих експериментів та є похідними від них, як про це заявляє захисник.

Щодо подання заява прокурора про долучення матеріалів кримінального провадження від 12 травня 2021 року та визнання її недопустимим доказом, то слід зазначити що вона подана в судовому засіданні, оскільки ст.291 КПК України прямо забороняє стороні обвинувачененя при переданні обвинувального акту до суду надавати до початку судового розгляду будь-які документи, крім перебачених ч.4 цієї статті.

Так, згідно зі ст. 23 КПК УКраїни, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч.1 ст.94 КПК УКраїни і сформувати повне та безстороннє уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального правопорушення.

Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального правопорушення :справедливий судовий розгляд, презумпція невинуватості, , забезпечення права на захист, змагальність сторін.

Як вбачається з журналів судового засідання від 20 квітня 2021року та 12 травня 2021 за клопотанням прокурора до матеріалів справи долучені ряд документів на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті , що підтверджено поданим заявами від 20 квітня 2021року та 12 травня 2021 ( т. 2 а.с.62,172).

Зміст цих документів оголошено в судових засіданнях за участю всіх учасників провадження, яким було забезпечено можливість ознайомитися із ними та у разі необхідності ставити питання.

Таким чином, подані заяви прокурора відповідають вимогам процесуального закону ( ст. 23, 358 КПК ), а доводи захисника в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Безпідставним є також твердження захисника, щоб визнати недопустимими доказами протокол огляду місця події від 02.08.2017 автодороги Гузіїв Болехів та схеми до нього та додатковий огляд місця події.

Протокол огляду місця події від 02.08.2017 проводився старшою слідчою Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_18 в присутності двох понятих за участю спеціаліста. Даний документ відповідає вимогам ст.104 КПК України, без зауважень підписаний учасниками слідчої дії на всіх його сторінках, у тому числі й спеціалістом.

У вказаному протоколі зафіксовано покриття проїзної частини дороги, напрямок руху транспортних засобів та їх пошкодження.

До нього долучено схему ДТП, яка підписана понятими та слідчою ОСОБА_18 із зображенням розташування транспортних засобів та наявність осипів , додано фототаблиці і з описом та підписом виконавця ОСОБА_18 .

Присутність ОСОБА_4 не зафіксована у протоколі огляду місця події, а відтак, зауваження захисника про те, що він не підписаний обвинуваченим, не заслуговують на увагу.

З приводу твердження захисника щодо відсутності підпису спеціаліста на схемі ДТП наявність виправлень у протоколах огляду, то така обставина має суто технічний характер, не є підставою для визнання доказу недопустимим, адже такий підхід був би проявом надмірного формалізму та істотно порушував основні принципи правовладдя ( невідворотності покарання за скоєне порушення, справедливості, рівності, тощо).

Не обгрунтованими є також доводи з приводу визнання не допустимим доказом медичної документації, оскільки медична документація щодо лікування потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , на підставі яких проведено судово-медичну експертизу, отримана в порядку передбаченого главою 15 КПК України, зокрема, на підставі ухвал слідчого судді Болехівського міського суду ОСОБА_35 від 17.01.2018 та досліджено судом 26 листопада 2021 року (т.3 а.с99-103).

Необгрунтованою є також вимога про визнання недопустимим доказом технічного паспорту на мотоцикл марки «МТ ДНІПРО» та посвідчення водія, оскільки носять інформаційний характер і вони не зазначені у вироку, як докази, що підтверджують вину обвинуваченого.

Так, технічний паспорт документ, який містить відомості про основні технічні характеристики транспортного засобу, ідентифікаційні дані основних агрегатів, відомості про власника, постановлення на облік та зняття з обліку.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.1 ст. 87 КПК, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме відомості (фактичні дані), які отримані саме завдяки такому порушенню. Тобто закон вимагає встановити прямий причинний зв`язок між порушенням прав людини і отриманими доказами.

Якщо суд визнає доказ недопустимим з посиланням на ч. 1 ст. 87 КПК, він має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми. При цьому суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору ст. 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим.

Суд зазначає, що не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів.Тому, навіть якщо докази отримані в той час, коли сталося порушення того чи іншого права, однак це порушення прямо не впливало на отримання доказу, а лише співпадало в часі, це не є достатньою підставою для висновку, що докази отримані «внаслідок» такого порушення.

Аналогічний висновок Верховний Суд зазначив у постановах від 15 червня 2021 року (у справі № 204/6541/16, провадження № 51-2172 км19), 08 жовтня 2019 року (у справі № 639/8329/14, провадження № 51- 8259 км18).

Слід зазначити, що заявляючи клопотання про визнання вказаних доказів недопустимими захисником зовсім не аргументовано, які саме конвенційні чи конституційні права і свободи обвинуваченого були знівельовані, звужені чи обмежені та в чому це виразилося.

Відтак, посилання сторони захисту на недійсність зазначених доказів судом відхиляються, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального та процесуального закону і хибній оцінці одиничних доказів. При цьому, сторона захисту оцінює і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» чітко передбачені обов`язки учасника дорожнього руху, серед яких є також і обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

З огляду на наведене, суд вважає, що водій транспортного засобу може бути визнаний винним у порушенні Правил дорожнього руху тільки в тому випадку, якщо він не виконав якогось передбаченого цими правилами обов`язку. В тому разі, якщо такий обов`язок на нього не покладається, він не передбачає і не повинен передбачити виникнення аварійної обстановки, тобто не порушує Правил дорожнього руху.

Отже, обов`язок учасника дорожнього руху, яким на момент дорожньо-транспортної пригоди був ОСОБА_4 , знати і неухильно виконувати вимоги ПДР чітко визначений у національному законодавстві.

Пунктом 10.1 ПДР визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Вказане правило покликане не створювати перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху - як водіям, так і пішоходам. Виконання вимог цього пункту водієм, який починає рух, перестроювання чи будь-яку зміну напрямку руху, є однією з умов безпеки дорожнього руху від початку і до закінчення маневру.

Чинними ПДР зобов`язано учасника дорожнього руху під час виконання певного маневру проявити особливу увагу до дорожньої обстановки, що покладає на нього додатковий тягар пильності з метою нестворення небезпеки для інших учасників руху (наприклад пункти 10.5, 10.6, 14.5 ПДР ). Такий тягар міститься й у положенні п. 10.1 ПДР.

Слід звернути увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Пленум ВС у Постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14., в п.7 роз`яснює, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість їх уникнути.

Така ж правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного СудуУкраїни від 05 листопада 2015 року № 5-218кс15, та постанові ВС від 20.11.2014 року справа №5-18кс14, де визначена позиція, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами ст.286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

В цьому випадку досліджується характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясовується ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, розглядаючи справу №490/10025/17 наголосив, що основним чинником, який визначає відповідальність водія у разі створення небезпеки під час дорожнього руху, залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення. Причина, через яку створена небезпека для руху не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити.

Порушення учасником дорожнього руху правил само собою не виключає винуватість іншого учасника руху і створення небезпеки учасником дорожнього руху, яку водій був у стані виявити, не звільняє того від обов`язку вжити заходів, необхідних для уникнення або зменшення шкідливих наслідків від створеної небезпеки.

Під аварійною обстановкою, виходячи з диспозиції ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розуміють такі порушення Правил дорожнього руху, що примусили інших учасників руху різко змінити швидкість руху, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджується фактичними даними.

У даному випадку, саме водій ОСОБА_4 створив аварійну обстановку, порушивши Правила дорожнього руху, що призвело до виїзду керованого ним транспортного засобу на смугу зустрічного руху та зіткнення з мотоциклом.

Потерпілий ОСОБА_7 , хоч і допустив порушення ПДР (не повинен був експлуатувати мотоцикл, робоча гальмівна система якого перебувала у стані часткової відмови та не маючи посвідчення водія на керування даним видом транспорту), однак аварійної ситуації не створив, ці порушення не стоять у причинному зв`язку із наслідками ДТП.

Окрім того, як зазначено у висновку експерта ОСОБА_29 № СЕ-19/109/13/3-546 ІТ/20 від 30 липня 2020 року, ОСОБА_7 не мав можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Причиною настання даної ДТП були обставини, які пов`язані із невідповідністю дій водія автомобіля марки Mazda 626 р.н. НОМЕР_1 Рогаль ОСОБА_30 вимогам п.10.1 ПДР України, оскільки перед початком виїзду на смугу зустрічного руху (зміни напрямку свого руху) повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема водію мотоцикла під керуванням ОСОБА_7 .

І саме дії водія автомобіля Mazda 626, які пов`язані з виїздом на смугу зустрічного руху та створенні водієві зустрічного транспортного засобу аварійної обстановки, стали причиною настання цієї пригоди.

Заперечення обвинуваченого його вини у вчиненні ДТП, порушенні Правил дорожнього руху та позицію захисника, пояснення свідка ОСОБА_36 щодо перекладання провини за ДТП, яка сталася на іншого учасника ДТП, тобто на водія ОСОБА_7 , суд розцінює як засобом захисту інтересів обвинуваченого з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що за клопотанням сторони захисту опитаний як свідок батько обвинуваченого ОСОБА_36 , який пояснив, що він прибув на місце ДТП одразу і на його думку, ДТП сталося через халатність дій водія мотоцикла, оскільки ОСОБА_4 застосував заходи уникнення ДТП (гальмування) і його викинуло на зустрічну смугу руху, а в ОСОБА_7 не було гальмівного шляху та керував несправним мотоциклом і 80% по його вині сталося ДТП, оскільки він виїхав на зустрічну смугу без шолома.

Фактичні обставини кримінального провадження свідчать, що суспільно небезпечний наслідок у вигляді заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень, був породжений конкретними діями ОСОБА_4 , який порушив ПДР України, що свідчить про наявність однієї з обов`язкових ознак об`єктивної сторони злочину причинного зв?язку між порушенням правил безпеки дорожнього руху і зазначеними наслідками.

У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні поза всяким розумним сумнівом доведена і підтверджується обсягом досліджених судом в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку та не викликають у суду сумнівів.

Таким чином, оцінюючи в сукупності здобуті докази, суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив Правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, а потерпілому ОСОБА_7 - середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Відтак, підстав для ухвалення виправдувального вироку щодо ОСОБА_4 у зв"язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та закриття кримінального провадження, як про це просить сторона захисту, суд не вбачає.

Як і немає є підстав для постановлення окремих ухвал щодо дій працівників правоохоронних органів та прокуратури, які працювали з 02 серпня 2017року по 11 вересня 2020року, експертів.

Окрім того, слід зазначити, що діючий КПК, на відміну від КПК 1960 року, не урегульовує питання постановлення такого виду судових рішень, як то окрема ухвала чи постанова, які би надавали можливість суду звертатися до державних органів, посадових чи службових осіб з метою належного реагування на встановлені у ході судового розгляду порушення закону, прав і основоположних свобод людини органом досудового розслідування чи судом нижчестоящої інстанції.

Єдиним випадком коли чинний КПК прямо передбачає постановлення окремих ухвал є наявність процесуальних підстав, визначених у ст. 378 цього Кодексу.

Постановлення окремих ухвал, за приписами ст.378 КПК можливе лише при вирішенні питань щодо заходів піклування про неповнолітніх і непрацездатних та збереження майна обвинуваченого.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.50, 65-68 КК України враховує, характер вчиненого кримінального правопорушення особу обвинуваченого, враховує і те, що згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Домірність покарання за злочин є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

У ст. 65 КК визначено загальні засади призначення покарання, які наділяють суд правом вибору між однією із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, кожна з яких є законною. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

За змістом ст. 75 КК рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання.

Разом з цим, з огляду на положення ст. 75 КК, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. При цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Тому, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку віку, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра в медичних закладах за місцем проживання не перебуває, відсутність обставин, що обтяжує покарання, а також те, що з часу вчинення кримінального правопорушення пройшов доволі тривалий час (п"ять років), протягом якого обвинувачений належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки та не вчинив нового злочину, суд приходить до переконання про можливість досягти мети заходу примусу без ізоляції ОСОБА_37 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж визначеного іспитового строку, встановленого у ст. 75 КК, який був би достатнім для того, щоб останній довів своє виправлення.

Суд також прийняв до відома висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Слід зазначити, що іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Так, відповідно до ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинено внаслідок грубого порушення ним Правил дорожнього руху з застосуванням джерела підвищеної небезпеки автомобіля, суд вважає за необхідне призначити йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Посилання захисника на керування водієм ОСОБА_7 без посвідчення водія та без захисного шолому та технічно несправним транспортним засобом з огляду на вимоги ч.1ст 337 КПКне є предметом судового розгляду у даному кримінальному провадженні, але враховуються судом при вирішення питання про визначення розміру відшкодування завданої обвинуваченим шкоди в бік її істотного зменшення.

Окрім того, порушення Правил дорожнього руху іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди не виключає кримінальної відповідальності та не звільняє від відповідальності особу, дії якої були у причинно-наслідковому зв"язку з наслідками, що настали. Така правова позиція міститься у постанові ВС від 26.05.2020 року у справі №523/12810/15-к.

Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України, у відповідності до якої майно, яке було об"єктом кримінального правопорушення повертається законним володільцям.

Згідно постанови від 03 серпня 2017 року автомобіль марки MAZDA 626 р.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки «Дніпро МТ10-36» р.н.з. НОМЕР_2 , визнано речовими доказами ( том 2 а.с.78).

Як підтвердив в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , мотоцикл марки «Дніпро МТ10-36» р.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_38 , переданий йому на зберігання.

Ухвалою слідчого судді Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 16 березня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання про накладення арешту на транспортний засіб автомобіль марки MAZDA р.з. НОМЕР_1 який зареєстрований за ОСОБА_39 та фактично знаходиться у користуванні ОСОБА_4 .

Транспортний засіб автомобіль марки MAZDA р.з. НОМЕР_1 повернуто власнику ОСОБА_39 (том 2 а.с.79-80, 76).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, що становлять 5944.02 грн (том 2 а.с.121, 127, 135, 158, 177, 184, 204), за винятком вартості експертизи, проведеної експертом ОСОБА_32 № 4.2-824/18 від 06 лютого 2019 року, який судом не взято до уваги в сумі 1430грн.

Заявлені потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, пунктом 10 ч. 1 ст. 56 КПК України передбачено, що упродовж кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Як зазначено ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина друга цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Зі змісту позовної заяви а.с.60-67 т.1, вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 просив стягнути з обвинуваченого, як відповідача, матеріальну шкоду в сумі 18064.44 грн., що становить вартість лікування та реабілітації, а потерпілий ОСОБА_7 - матеріальну шкоду в сумі 7277.15 грн., як вартість лікування та медичного обстеження. ( том 1 а.с.107-114) .

ОСОБА_4 , як відповідач, та його представник в задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Так, згідно ч.3 ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження доводів щодо відшкодування вартості лікування та реабілітації ОСОБА_6 надано довідку Болехівської міської лікарні №266 від 30 березня 2018 року, з якої вбачається, що вартість лікування за його власні кошти за період 02 серпня 2017 року по 05 серпня 2017 року становить 949.65 грн (том 1 а.с.81-82).

З 05 серпня 2017 року по 18 вересня 2017 року ОСОБА_6 перебував на лікуванні та 11 серпня 2017 року йому проведено операцію по накладенню АЗФ ОСОБА_40 на праве стегно, вартість якого становить 9497.40 грн (том 1 а.с.83, 92).

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 отримав курс реабілітаційного масажу №10 з 16 жовтня 2017 року по 27 жовтня 2017 року, вартість якого становить 2000 (том 1 а.с.91), а вартість придбаних ним медичних препаратів становить 4636 грн.

Що ж стосується наданої позивачем квитанції №3 на а.с.96,98 том 1, то вона частково нечитабельна тому не є належним доказом .

А відтак, суд вважає, що розмір відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_6 становить 17083.05 грн.

На підтвердження доводів ОСОБА_7 щодо відшкодування вартості лікування надано довідку Болехівської міської лікарні №244 від 20 березня 2018 року, з якої вбачається, що вартість лікування за власні кошти за період 02 серпня 2017 року по 03 серпня 2017 року становить 592.64 грн (том 1 а.с.130-131).

Що ж стосується вимог про вішкодування витрат за СКТ головного мозку в сумі 1300 грн, та вартості перебування 1 ліжко-дня у нейрохірургічному відділенні Центральної районної лікарні Калуської міської та районної ради Івано-Франківської області в сумі 5291.25 грн, то такі не підлягають до задоволенню, оскільки позивачем не надано квитанцій про їх сплату.

А тому суд вважає, що розмір відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_7 становить 592,64 грн.

Що ж до вимог потерпілих про відшкодування моральної шкоди в розмірі по 500000грн. на кажного, то слід звернути увагу на те, що згідно вимог ЦПК України, розмір відшкодування моральної шкоди підлягає доведенню та має кореспондувати глибині та силі страждань, які мав потерпілий у зв`язку із порушенням його прав, а також відповідати поведінці завдавача шкоди.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою, суд розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В процесі розгляду справи встановлено, що обвинувачений, як цивільний відповідач, не вживав заходів на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до роз`яснень, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.95 (із змінами та доповненнями), «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди, на думку суду, не повинен призводити до збагачення особи.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд згідно вимог ст.23ЦК України враховує величину фізичного болю та страждань, яких потерпілі зазнали у зв`язку із заподіяння їм тілесних ушкодженнь, з приводу яких перенесли біль, що порушило їх життєві зв"язки та стосунки.

Крім цього, суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілих з приводу ртиманих травм, обставини справи, ступінь вини відповідача, його майновий стан, вимоги розумності та справедливості. А також те, що потерпілі тривалий час знаходилися на лікуванні та перенесли операції, що порушило їх звичний уклад життя, а також зазнали сильних душевних страждань у зв`язку із пошкодженням здоров`я та фізичним болем в ході реабілітації, порушення нормального способу його життя.

Як уже вказував суд, при визначенні розміру шкоди потерпілому ОСОБА_7 , суд враховує і його винні дії, зокрема те, що він керував частково несправним мотоциклом, не маючи відповідного посвідчення водія, перевозив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 без мотошоломів та сам керував мотоциклем без мотошолому, отримавши тілесне ушкодження середньої тяжкості: черепно-мозкову травму та вважає, що розмір суми відшкодування моральної шкоди підлягає істотному зменшенню та становить 15000 грн.

В той же час суд вважає, що ОСОБА_6 , який отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатовідламкового перелому правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням, що є небезпечні для життя в момент спричинення та тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді перелому присередньої кісточки правої великогомілкової кістки зі зміщенням, з приводу чого тривалий час знаходився на лікуванні, переніс операційне втручання ноги, яка на даний час не згинається, що порушило його звичний уклад життя, супроводжувалось фізичним болем в ході реабілітації, має право на відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000грн.

Щодо понесених потерпілими судових витрат в розмірі по 10 000 грн, то згідно акту виконаних робіт, складений адвокатом ОСОБА_8 такі витрати становлять: захист інтересів під час досудового слідства - 3000 грн, підготовка матеріалів до написання позову, зняття копій документів - 1000 грн, підготовка цивільного позову - 1500 грн, представництво в суді 4500 грн (том 1 а.с.134).

Положеннями ч.1ст.124 КПК України, передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

В силу п.1 ч.1 ст.118 КПК України, до процесуальних витрат належать і витрати на правову допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

З наведеним розрахунком щодо вартості судових витрат, суд погоджується в повному обсязі.

А тому, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілих підлягають стягненню судові витрати в сумі 10000 грн.

Керуючись ст. 368, 370- 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Згідно ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді три роки позбавлення волі, встановивши йому іспитовий термін - три роки.

На підставі статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- автомобіль марки MAZDA 626 р.н.з. НОМЕР_1 , який повернуто ОСОБА_39 залишити йому, як власнику.

- мотоцикл марки «Дніпро МТ10-36» р.н.з. НОМЕР_2 , який повернуто на зберігання ОСОБА_7 - залишити йому, як володільцю.

Оригінали медичних карток стаціонарного хворого №1875 від 02 серпня 2017 року на ім`я ОСОБА_6 , №1874 від 02 серпня 2017 року на ім`я ОСОБА_9 , №1873 від 02 серпня 2017 року на ім`я ОСОБА_7 , які вилучена у ході тимчасового доступу до речей і документів та зберігаються при матеріалах кримінального провадження - повернути Болехівській міській лікарні.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави:

- 790 (сімсот дев`яносто) грн 96 коп за проведення інженерно-транспортної експертизи № 4.2-559/17 від 14 вересня 2017 року;

- 790 (сімсот дев`яносто) грн 96 коп за проведення інженерно-транспортної експертизи № 4.2-558/17 від 14 вересня 2017 року;

- 1484 (одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) грн 40 коп за проведення інженерно-транспортної експертизи № 4.2-560/17 від 12 жовтня 2017 року;

- 628 (шістсот двадцять вісім) грн 04 коп за проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109/26-699 ІТ/19 від 14 листопада 2019 року;

- 942 (дев`ятсот сорок дві) грн 06 коп за проведення інженерно-транспортної експертизи№ СЕ-19/109/26-733 ІТ/19 від 28 листопада 2019 року;

- 1307 (одну тисячу триста сім) грн 60 коп за проведення інженерно-транспортної експертизи№ СЕ-19/109/13/3-546 ІТ/20 від 30 липня 2020 року.

До набрання вироку законної сили підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 немає.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 17083 (сімнадцять тисяч вісімдесят три) грн компенсації за матеріальну шкоду, 50000 (п"ятдесят тисяч) грн компенсації за моральну шкоду та 10000 (десять тисяч) грн судових витрат.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 593 ( п"ятсот дев"яносто три) грн компенсації за матеріальну шкоду, 15000 ( п"ятнадцять тисяч) грн компенсації за моральну шкоду та 10000 (десять тисяч) грн судових витрат.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Суддя ОСОБА_1