Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1633/21
Номер провадження 1-в/530/5/23

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2023 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника Полтавського РС № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Зіньків подання інспектора Полтавського РС №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федунка Шишацького району Полтавської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, судимого Зіньківським районним судом Полтавської області 28.01.2022 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов"язків не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації", періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, -

В С Т А Н О В И В:

На виконання до Зіньківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області 15.03.2022 року надійшов вирок, розпорядження, підписка на засудженого гр. ОСОБА_5 . Того ж дня засудженому було направлено виклик до органу пробації. Направлено повідомлення до Зіньківського районного суду про прийняття вироку на виконання, вимогу на судимість та сповіщення на засудженого до УІАП ГУНП в Полтавській області та повідомлення військовому комісару Зіньківського району.

18.03.2022 року засуджений з`явився до Полтавського РС №2 , де його було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання з іспитовим строком про що відібрано підписку, пояснення, складено анкету. Засудженому встановлено дні явки на реєстрацію, а саме перший та третій вівторок кожного місяця. Постанову оголошено під розпис 18.03.2022 року та заведено листок реєстрації, попереджено про наслідки невиконання обов`язків встановлених КВК України, Законом України Про пробацію, а також обов`язків які покладені на нього вироком суду.

Рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення до проведеної оцінки 13.04.2022 року визначений низький (підсумкова сума балів 25),виявлені криміногенні потреби Матеріальне становище, Контроль над поведінкою та мисленням, Стосунки в суспільстві, Готовність до змін.

ОСОБА_5 не з`явився на періодичну реєстрацію 20.09.2022 року. 26.09.2022 року ОСОБА_5 прибув до уповноваженого органу з питань пробації та пояснив, що не може надати документи, які підтверджують поважні причини. Цього ж дня, йому було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.

08.06.2022 року ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.175 ч.1 КУпАП та 26.07.2022 року за ч.1 ст.178 КУпАП з ним проведено індивідуальну профілактичну бесіду та наголошено на дотриманні порядку та умов відбування покарання.

ОСОБА_5 продовжив порушувати умови іспитового строку, а саме не з`явився на періодичну реєстрацію 06.12.2022 року та 20.12.2022 року. 28.12.2022 року ОСОБА_5 прибув до уповноваженого органу з питань пробації та пояснив, що перебував на роботі у м. Вінниця, але не може надати документи, які підтверджують факт перебування на роботі. Цього ж дня йому було винесене попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З метою недопущення вчинення засудженим нових злочинів, правопорушень та порушення порядку відбування покарання з випробуванням з ним постійно проводились профілактичні бесіди виховного характеру.

Враховуючи вищевикладене та небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення інспектор Полтавського РС №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд, заслухавши представника Полтавського РС №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_4 , яка підтримала своє подання, прокурора, який підтримав подання, засудженого ОСОБА_5 , який просив відмовити в задоволенні подання та дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд вважає подання про заміну іспитового строку на позбавлення волі є не обґрунтованим і приходить до висновку про задоволення подання за наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 засуджено Зіньківським районним судом 28.01.2022 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов"язків не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації", періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

18.03.2022 року засуджений з`явився до Полтавського РС №2, де його було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання з іспитовим строком про що відібрано підписку, пояснення, складено анкету. Засудженому встановлено дні явки на реєстрацію, а саме перший та третій вівторок кожного місяця. Постанову оголошено під розпис 18.03.2022 року та заведено листок реєстрації, попереджено про наслідки невиконання обов`язків встановлених КВК України, Законом України Про пробацію, а також обов`язків які покладені на нього вироком суду.

Рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення до проведеної оцінки 13.04.2022 року визначений низький (підсумкова сума балів 25),виявлені криміногенні потреби Матеріальне становище, Контроль над поведінкою та мисленням, Стосунки в суспільстві, Готовність до змін.

ОСОБА_5 не з`явився на періодичну реєстрацію 20.09.2022 року,06.12.2022 року,20.12.2022 року до Полтавського РС №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, у випадку, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов"язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання.

Засуджений ОСОБА_5 протягом іспитового строку два рази притягувався до адміністративної відповідальності за час відбування покарання ОСОБА_5 нового злочину не вчинив, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_6 встановлено іспитовий термін, який не може бути продовжений судом. Закінчення іспитового строку: 15.03.2023 р.. Тобто нормами КК та КВК, рішеннями Пленуму Верховного Суду України не передбачено, щоб в судовому засіданні було продовжено іспитовий термін засудженому.

На час розгляду подання, іспитовий термін у засудженого ОСОБА_5 закінчився.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», роз`яснено, що коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

За аналогією можна зробити висновок, що й у разі коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі та, як встановлено у судовому засіданні, навіть до вчинення злочину, за який вона була засуджена першим вироком, інший злочин, за який до неї знову було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та кожен вирок виконується самостійно.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов"язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно дост.1КК України та ст.2КПК України завданням Кримінального кодексуУкраїни та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Також, суд звертає увагу на роз"яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, повязаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зіст. 43 КК Українине було вирішено.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

В зв`язку з викладеним, з урахуванням матеріалів справи та інших доказів, досліджених в судовому засіданні, особи засудженого, який запевнив суд, що ухилятися від відбування призначеного судом покарання з випробуванням наміру не мав, за час іспитового строку нового злочину не вчинив, крім цього зважаючи ,що строк відбування покарання на час розгляду подання за вироком суду закінчився, суд приходить до висновку, що дії засудженого ОСОБА_5 не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а тому необхідно відмовити в задоволенні подання інспектора Полтавського РС №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.

Суд, вважає за доцільне попередити ОСОБА_5 про недопущення умов відбуття покарання та надати останньому можливість на виправлення.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання інспектора Полтавського РС №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_5 засудженого вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 28.01.2022 року у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1