24.02.2023 Єдиний унікальний № 371/354/20
провадження № 1-в/371/1/23
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-в /371/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу

пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням начальника Обухівського районного сектору № 3 філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юхни, Миронівського району Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні дітей не маючого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше не судимого, засудженого 23 серпня 2022 року Миронівським районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 рік, -

У С Т А Н О В И В :

Начальник Обухівського районного сектору № 3 філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , засудженого 23 серпня 2022 року Миронівським районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, із звільненням його від відбування покарання у відповідності до положень ст. 75, ст. 76 КК України з однорічним іспитовим строком, із покладанням обов`язків, визначених п. п. 1, 2 ч. 1 та п. п. 2,3,4 ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема протягом строку випробування періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Клопотання обґрунтовано тим, що в період випробувального строку ОСОБА_5 не виконав покладених на нього вироком суду обов`язків, зокрема періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

В судовому засіданні представник органу пробації та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Засуджений в судовому засіданні пояснив, що 26 жовтня 2022 року не з`явився для реєстрації оскільки перебував за межами м. Миронівка, а автомобіль на якому він планував приїхати зламався. Він повідомив, що запропонована йому в фонді зайнятості робота його не влаштовувала, оскільки працевлаштувавшись туди у нього не буде вільного часу, а самостійно працевлаштуватися не зміг.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника органу з питань пробації, засудженого, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений 26 жовтня 2022 року не з`явився для реєстрації до Обухівського районного сектору № 3 філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області без поважної на те підстави, в подальшому після отримання попередження, порушень цього обов`язку не допускав.

Крім того отримавши 12 жовтня 2022 року направлення до Миронівської районної філії Київського обласного центру зайнятості для працевлаштування, туди не звернувся без поважних на то причин, проте після отримання попередження, 03 листопада 2022 року туди з`явився та став на облік як безробітний.

Із матеріалів справи вбачається, що засуджений від запропонованої йому Миронівською районною філією Київського обласного центру зайнятості посади в Миронівському м`ясопереробному заводі «Легко» відмовився.

Зважаючи на пояснення підстав відмови засудженого від працевлаштування на запропонованій Миронівською районною філією Київського обласного центру зайнятості посаді в Миронівському м`ясопереробному заводі «Легко», наданих ним у судовому засіданні вбачається, що він не до кінця розуміє покладеного на нього судом обов`язку працевлаштуватися.

Зокрема він не зрозумів, що він не має права відмовлятися від працевлаштування, якщо йому Миронівською районною філією Київського обласного центру зайнятості було запропоновано роботу.

А тому суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_5 що він не в праві відмовлятися працевлаштуватися на запропоновані Миронівською районною філією Київського обласного центру зайнятості вакантні посади.

Аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що в матеріалах справи недостатньо доказів, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання органу пробації, оскільки викладені в ньому факти не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

На підставі ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, керуючись ст. ст. 393, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1.В задоволенні клопотання начальника Обухівського районного сектору № 3 філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 відмовити.

2.Роз`яснити ОСОБА_5 що у відповідності до покладених на нього вироком Миронівського районного суду Київської області обов`язків, він не має права відмовлятися від працевлаштування на запропоновані Миронівською районною філією Київського обласного центру зайнятості вакантні посади. Він лише має право вибору із кількох запропонованих посад.

3.Після набрання ухвалою законної сили повернути до органу пробації особову справу ОСОБА_5 .

4.Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

5.Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

6.У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1