УХВАЛА

Іменем України

26.12.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Житомирської обласної прокуратури про продовження строку покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, внесене в рамках кримінального провадження №0000129 від 08.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України та додані до нього матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк покладених на підозрювану ОСОБА_4 ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03.11.2022 року в справі № 295/11043/22 обов`язків, а саме: прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі міста Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та роботи; утримуватись від спілкування з свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

У клопотанні вказано, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000129 від 08.07.2022 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав в порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент російської федерації володимир ОСОБА_14 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади російської федерації, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

20.02.2014 року російською федерацією розпочато збройну агресію проти України.

За цих обставин, Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 №129-VIІІ відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року російська федерація визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства (зокрема і воєнні злочини).

У подальшому, 24.02.2022 року близько 5 год. президентом російської федерації путіним в.в. відкрито оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. В цей же день військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через її державні кордони та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе державне чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ та востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12.08.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

При цьому, прокурор зазначає, що не пізніше 04.03.2022 у ОСОБА_4 , з мотивів ідеологічно-політичних уподобань щодо підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, виник злочинний умисел на виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом висловлення закликів до визначеного кола осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 10 квітня 2022 року приблизно 11 год. перебуваючи поблизу головного входу адміністративного корпусу ліцею № 25 м. Житомира, розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Мала Бердичівська, 18, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході розмови зі своїми колегами, з ідеологічних мотивів виправдовувала, визнавала правомірною, заперечувала збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, а також виправдовувала та глорифікувала осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, переконуючи своїх колег по роботі, висловила такі заклики, що « ОСОБА_14 не винний в тому, що почалася спецоперація, винна влада України», «всередині було багато зброї і військових, у вибуху винна наша влада, яка помістила військових і зброю до ліцею, а ОСОБА_14 і російська армія не винні у вибуху», «руйнування ліцею відбулося у зв`язку з тим, що у приміщенні ліцею перебували військові та зберігалася зброя», «всередині було багато зброї і військових, у вибуху винна наша влада, а ОСОБА_14 і російська влада не винні у вибуху», «виною всьому керівництво країни, що дозволило тут розміщати військових і спровокували росіян, які проводять спецоперацію, вистрілити», «росія дбає за своїх людей, а через Україну нас підставили під удар, російська армія в цьому не винна», «росія нічого такого не хотіла, це Україна її спровокувала», « ОСОБА_14 не надавав наказ стріляти в нашу школу це наше керівництво їх спровокувало, помістивши у школи військових», «якби наше керівництво держави могло домовитись, йшло б на поступки рф то ми б не знали, що таке війна», «це наша політика, України з росією не домовилась, не пішла на поступки, що б завершити війну», «збройні сили російської федерації ведуть визвольну боротьбу проти націоналістичних рухів та діючої влади», «Україна і росія мають бути єдиним цілим, так як в росії краща медицина, освіта, краща економіка, а в нас немає нічого», «коли росія окупувала Кримський півострів у 2014 році…це правильно, так як Крим завжди був російським і належав росії», «окуповані території Донецьку і Криму належать по праву росії і росія правильно їх захопила, бо там російськомовне населення», «президент рф ОСОБА_14 правильно зробив, що ввів в Україну війська, оскільки в нашій країні занедбана економіка», після зміни влади в України жити стане краще», «ведення військ рф в Україну, а також запровадження так званої «політики путіна» у нашій державі піде на користь її розвитку, так як в них рівень економічного та освітнього потенціалу набагато кращий за наш», «президент рф ОСОБА_14 не віддав наказ про повномасштабне військове вторгнення в Україну, ніякої збройної агресії з боку росіян в Україну не має, а дії росії є правильними по відношенню до України та українців».

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в умисному виправдовуванні, визнанні правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, а також виправдовуванні та глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, тобто за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення, в порядку визначеному КПК України, доказами, які серед іншого відображені у наступних матеріалах досудового розслідування: рапортом про виявлене кримінальне правопорушення УСБУ в Житомирській області від 08.07.2022 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; одночасних допитів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 ; висновком за результатами проведення лінгвістичного дослідження писемного мовлення від 27.10.2022 року; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 28.10.2022 року, іншими матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу обґрунтованості підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 з вчиненими кримінальними правопорушенням, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою досягнення завдань кримінального провадження, визначених статті 2 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що враховуючи вищевикладені факти, з метою швидкого, повного та неупередженого розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно виконати наступні слідчі (розшукові) дії: виконати постанови прокурора про тимчасовий доступ до речей і документів від 30.11.2022 року щодо отримання інформації, яка знаходиться в оператора та провайдера телекомунікацій ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл» про з`єднання мобільних терміналів свідків та підозрюваної; здійснити огляд отриманої інформації про з`єднання номерів мобільних операторів, якими користуються свідки та підозрювана; виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування; виконати вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України, із врахування об`ємів матеріалів кримінального провадження.

Окрім цього, не виконана на теперішній час залишається постанова слідчого про призначення та доручення проведення лінгвістичної експертизи мовлення від 29.10.2022 (супровідний лист № 18845/14-01-02/22 від 29.10.2022).

Згідно листа КЕІДІСЕ № 8580/11268-9-22/39 від 11.11.2022 вище зазначена експертиза може бути виконана у строк до 90 календарних днів, у зв`язку зі значною поточною завантаженістю фахівців КНДІСЕ лінгвістичними дослідженнями різної категорії складності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення клопотання. ОСОБА_4 зазначила, що паспорт для виїзду за кордон відповідно до ухвали суду здала на зберігання до відповідного органу державної влади.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому перебуває кримінальне провадження №0000129 від 08.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

28.10.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03.11.2022 року клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_16 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задоволено частково та обрано стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, покладено на підозрювану такі обов`язки: прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі міста Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та роботи; утримуватись від спілкування з свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт для виїзду за кордон.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03.11.2022 року підозрювану ОСОБА_4 відсторонено від посади заступника директора з навчально-виховної роботи ліцею №25 м. Житомира на строк до 28.12.2022 року.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.12.2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000129 від 08.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України, до чотирьох місяців, тобто до 28.02.2023 року.

Вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, зазначеного у мотивації суду.

Згідно зі ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У разі необхідності строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто, при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, необхідно керуватися положеннями щодо продовження строку триманні під вартою

Таким чином, строк дії обов`язків може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України (ч. 3 ст. 197 КПК України). Клопотання про продовження строку дії обов`язків, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України (загальних відомостей щодо обґрунтування покладення обов`язків), повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують накладення обов`язків на підозрюваного; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (а, у випадку із внесенням застави - до закінчення дії обов`язків) (ч. 3 ст. 199 КПК України). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку дії обов`язків, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше їх накладення (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Слідча суддя досліджує такі обставини:

1.Чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України).

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий (детектив) чи прокурор, а також чи заявлений ризик (ризики) не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії обов`язків.

3.Обставини згідно ст. 178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо).

4.Обставини згідно ст. 199 КПК України, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії обов`язків, покладених на підозрюваного.

5.Які обов`язки покладаються на особу у разі задоволення клопотання (ст. 194 КПК України).

Сторона обвинувачення зазначає, що обґрунтованість підозри доведена доказами, зазначеними у клопотанні. Прокурор зазначає, що у клопотанні є докази, що вказують на наявність підстав для підозри, і що така підозра є обґрунтованою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідча суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

При продовженні строку дії обов`язків (як і при продовженні строку запобіжного заходу), необхідно також оцінити обґрунтованість підозри протягом усього періоду накладення таких обов`язків. Обґрунтованість підозри має оцінюватися на кожному етапі - від початкового періоду після затримання особи (у цьому випадку - з моменту притягнення до кримінальної відповідальності), так і в подальшому, коли строк дії обов`язків продовжується. (Рішення у справі Ilgar Mammadov проти Азербайджану, заява № 15172/13 від 22 травня 2014 року, параграф 90)

Підставами для продовження застосування до ОСОБА_4 обов"язків прокурор зазначає обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Звертаючись до матеріалів клопотання, слідча суддя зазначає, що обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів зазначених в клопотанні.

Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 працевлаштована заступником директора з навчально-виховної роботи ліцею №25 м. Житомира, раніше не судима.

Слідчим суддею враховано, що наведені в сукупності обставини можуть переконати об`єктивного спостерігача у можливості впливу підозрюваної ОСОБА_4 на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки переважна більшість свідків події є колегами підозрюваної, які в силу займаної нею посади заступника директора з навчально-виховної роботи ліцею №25 м. Житомира, підпорядковані їй.

Решта ризиків прокурором ґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення, належним чином не доведено та не обґрунтовано.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик впливу підозрюваної ОСОБА_4 на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Обставини згідно ст. 199 КПК України, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії покладених на підозрюваного обов`язків

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій.

Слідча суддя враховує те, що у органів слідства є обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження під процесуальним керівництвом прокурора. В цілому, слідча суддя не вбачає затягування досудового розслідування з боку органу досудового розслідування, вважає, що проведені слідчі (розшукові) дії було вчинено оперативно і є об`єктивні та обґрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії покладених на підозрюваного обов`язків.

Враховуючи викладене, оцінивши доводи клопотання прокурора, з огляду на мету і підстави продовження строку дії обов"язків у кримінальному провадженні, оцінивши в сукупності обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання.

Не підлягає до задоволення клопотання в частині продовження строку дії покладеного на підозрювану ОСОБА_4 обов`язку здачі на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт для виїзду за кордон, оскільки такий обов"язок виконано підозрюваною

Керуючись статями 131, 132, 176-178, 179, 184 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити частково.

Продовжити строк покладених на підозрювану ОСОБА_4 ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 03.11.2022 р. в справі № 295/11043/22 обов`язків до 26.02.2023 р., а саме:

1) прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження;

2) не відлучатися за межі міста Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та роботи.

4) утримуватись від спілкування з свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що у разі ухилення або невиконання покладених на неї даною ухвалою обов`язків, до неї буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1