Справа № 761/4099/23
Провадження № 1-кс/761/2932/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю особи, яка подала клопотання - адвоката: ОСОБА_2

власника майна : ОСОБА_3

секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2021 року, (справа № 761/25310/21, провадження № 1-кс/761/14748/2021),в рамках кримінального провадження №0001881, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України -

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2021 року, (справа № 761/25310/21, провадження № 1-кс/761/14748/2021),в рамках кримінального провадження №0001881, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи доводи свого клопотання, заявник вказує на те, що 22.07.2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва накладено арешт на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 120», рік випуску 2008, колір білий, об`єм двигуна 3956 куб.см., кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , із забороною відчуження та розпорядження, без заборони використання транспортного засобу особою у якої він перебуває у власності на законних підставах.

Заявник зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки до клопотання про арешт майна слідчим не подано жодного доказу на підтвердження існування реальної загрози приховання, псування, зникнення, втрати, знищення вказаного транспортного засобу. Також наголошує на тому, що ОСОБА_3 є власником автомобіля та гарантує належне зберігання та збереження автомобіля, однак внаслідок арешту позбавлений можливості використовувати автомобіль для власних потреб, що порушує його права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_2 підтримав доводи свого клопотання, просив його задовольнити з підстав наведених у ньому. Також просив долучити ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 22.07.2021 про накладення арешту на майно (справа №761/25310/21) та витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Окрім того, повідомив, що досудове розслідування триває, ним було подано клопотання про закриття кримінального провадження. Наголошував, що авто вже було оглянуто слідчим та повернуто власнику, котрий використовує майно у волонтерській діяльності.

Уповноважені особи органу досудового розслідування, прокуратури у судове засідання, будучи належним чином повідомленими не з`явились. Неявка учасників не перешкоджає розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Заслухавши клопотання представника власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001881, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 22.07.2021 року накладено арешт на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 120», рік випуску 2008, колір білий, об`єм двигуна 3956 куб.см., кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , із забороною відчуження та розпорядження, без заборони використання транспортного засобу особою у якої він перебуває у власності на законних підставах.

При цьому, як убачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, метою накладення арешту на майно, є збереження доказів у кримінальному провадженні, оскільки воно має ознаки речових доказів, та відповідає критеріям, встановлених ст. 98 КПК України.

Так, постановою слідчого Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 від 15.05.2021 автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 120», рік випуску 2008, колір білий, об`єм двигуна 3956 куб.см., кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, на переконання слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на товарно-матеріальні цінності з метою збереження речових доказів, з врахуванням наслідків від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпеченням своїм рішенням розумності співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У зв`язку з чим, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2021 року, (справа № 761/25310/21, провадження № 1-кс/761/14748/2021),в рамках кримінального провадження №0001881, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2021 року, справа № 761/25310/21, провадження №1-кс/761/14748/2021,в рамках кримінального провадження №0001881, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1