печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3452/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні №0001421 щодо незастосування заходів безпеки та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні №0001421 щодо незастосування заходів безпеки та зобов`язання вчинити дії.

Просить визнати бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , що полягає у не застосуванні заходів безпеки щодо потерпілого та його дружини ОСОБА_6 протиправною, постановити ухвалу про забезпечення безпеки потерпілого ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_6 .

В обґрунтування скарги зазначив, що вказана бездіяльність слідчого ОСОБА_5 , яка полягає у невиконанні своїх обов`язків щодо розгляду заяви потерпілого ОСОБА_4 і не забезпечення його та членів його сім`ї заходами безпеки, ставить під загрозу життя і здоров`я як самого потерпілого ОСОБА_4 , так і членів його сім`ї.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України та у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Слідчим суддею встановлено, що 13.01.2023 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 із заявою про вжиття заходів безпеки до ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001421.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

За статтею 2 цього Закону право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав мають, серед інших осіб, потерпілий та його представник у кримінальному провадженні; підозрюваний, обвинувачений, захисники і законні представники.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.

Стаття 19 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» передбачає, що безпека осіб, які перебувають в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах або у місцях із спеціальним режимом тримання, забезпечується заходами, зазначеними у статтях 8, 11, 15, 16 цього Закону, за винятками, що випливають з вимог режиму їх тримання. Додатково до них можуть застосовуватися також такі заходи: а) переведення до іншої установи виконання покарань чи слідчого ізолятора або в інше місце із спеціальним режимом тримання; б) окреме тримання. Зміна запобіжного заходу, виду установи виконання покарань чи режиму відбування покарання здійснюється з додержанням вимог, передбачених чинним кримінальним, кримінальним процесуальним та кримінально-виконавчим законодавством.

Підставами для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну. Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.

У даному кримінальному провадженні приводом для розгляду судом питання про вжиття заходів забезпечення безпеки стала заява потерпілого ОСОБА_7 , подана в його інтересах та інтересах його дружини ОСОБА_6 .

Так, ознайомившись із вказаною заявою, слідчий суддя констатує відсутність підстав для такого застосування, оскільки немає будь-яких даних, що свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну цих осіб, а припущення особи, її побоювання, не обґрунтовані конкретними фактами.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», ст. ст. 303, 306, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні №0001421 щодо незастосування заходів безпеки та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1