Справа № 472/749/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2022 р.смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника відділу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове подання начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуваннямзасудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка, Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 12.10.2021 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2022 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області від начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_7 надійшло подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням громадянина ОСОБА_5 , якого вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12.10.2021 року засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Згідно ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_5 на період іспитового строку наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.

Подання обґрунтоване тим, 09.08.2022 р. з Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності.

Згідно наданої постанови від 12.09.2022 року, встановлено, що він 11.06.2022 року вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

25.08.2022 року до ОСОБА_5 застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для призначеного покарання, за вчинення ним вище вказаних адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

21.10.2022 року з Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності.

Згідно наданих постанов Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 21.11.2022 року, встановлено, що він 08.07.2022 року, 18.07.2022 року, 10.08.2022 року та 22.09.2022 року вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 127, ч.1 ст. 173-2, ст. 173, ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

24.11.2022 року до ОСОБА_5 застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для призначеного покарання, за вчинення ним вище вказаних адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

ОСОБА_5 систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_7 подання підтримав та просив його задовольнити з підстав, вказаних в поданні.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення подання, вказали що воно не обґрунтоване.

Прокурор ОСОБА_3 висловив думку, що подання не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбуття покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 на період іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Даний вирок було направлено на виконання до Веселинівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області та 17.11.2021 року ОСОБА_5 було взято на облік, заведена особова справа №32/2021.

25.11.2021 року відділом пробації засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку та покладеними на нього судом, про що свідчить відповідна підписка (а. с. 16). Роз`яснені правові наслідки, передбачені ст. 166 КВК України та ст. 78 КК України за ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього судом та вчинення ним адміністративних правопорушень під чи іспитового строку, що підтверджується підпискою в якій він власноруч під особистий підпис зазначив про ознайомлення.

25.11.2021 року винесено постанову про встановлення днів явки ОСОБА_5 на реєстрацію до вказаного органу пробації четвертий четвер кожного місяця (а.с. 19).

Згідно листка реєстрації ОСОБА_5 з`являвся на всі дні реєстрації призначені йому Вознесенським районним сектором №1.

В матеріалах особової справи ОСОБА_5 міститься постанова про вчинення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №432040 від 11.06.2022 року, складений поліцейським РПП СПД №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції ОСОБА_8 , з якої вбачається, що ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП. За даними фактами до засудженого було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. (а.с.78)

Відповідно до відповіді вих. №24361 від 17.10.2022 р. надану Вознесенсььким РУП ГУНП в Миколаївській області на запит начальника Вознесенського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_9 з якої вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності: 22.09.2022 р. за ч. 1 ст. 178 КУпАП, 22.09.2022 р. за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 18.07.2022 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 08.07.2022 за ч. 1 ст. 127 КУпАП, 10.08.2022 за ст. 173 КУпАП.

Відповідно до відповіді вих. №25862 від 01.11.2022 р. та Постанов по справі про адміністративне правопорушення надану Вознесенсььким РУП ГУНП в Миколаївській області на запит начальника Вознесенського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_9 з якої вбачається, що ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Так, відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст. 166 КВК України, зокрема у ч. 2 передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, відділ з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у ч. 3, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

За цим законом направлення засудженого впродовж іспитового строку для відбування призначеного покарання настає у двох випадках: коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків (при цьому суд у кожному випадку повинен з`ясувати причини їх невиконання) або якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, що дає суду підстави для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч.2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При цьому суд керується вимогами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При дослідженні постанов, серії БАВ №434361 за ч. 1 ст. 127 КУпАП, серії ВАБ №836026 за ст. 173 КУпАП, серії ГАБІ №688511 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, серії ГАБІ №688510 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, серії ВАВ №459224 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд критично ставиться до наданих доказів, оскільки дані постанови не містять підпису уповноважених осіб на їх складання. Крім того в даних постановах не розкрито суть адміністративного правопорушення, що не дає змоги суду проаналізувати при яких обставинах було вчинено адміністративне правопорушення, щоб з`ясувати суб`єктивну сторону правопорушення (ставлення засудженого до вчиняємого правопорушення).

Також слід зазначити, що дана категорія правопорушень передбачених ст.ст. 173, ст. 173-2 КУпАП підлягає розгляду в суді. Однак в матеріалах справи відсутні постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 .

Надані Постанови про притягнення до відповідальності на сторінках 86- 90 це витяги з поліцейської бази, і як зазначено вище, суд не може їх об`єктивно оцінити.

Крім того, в матеріалах справи міститься постанова про накладення адміністравного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №432040 за ч. 1 ст. 126 ч.1 ст. 126 ч. 2 ст. 126 КУпАП у відношенні ОСОБА_5 . Діяння скоєне ОСОБА_5 11.06.2022 працівником поліції було кваліфіковане за трьома статтями Кодексу України про адміністративне правопорушення. Інших порушень правил дорожнього руху він не допускав.

Таким чином при розгляді справи не встановлено доказів систематичного вчинення правопорушень ОСОБА_5 , що тягнуть за собою адміністративні стягнення у зв`язку з чим доводи зазначені у поданні є неспроможними з урахуванням вищенаведеного.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

За час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації, засуджений ОСОБА_5 , з`являється на всі дні реєстрації, до кримінальної відповідальності не притягувався, нових злочинів не скоїв.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Проте, матеріалами провадження не доведено факт умисного ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування.

Факт скоєння адміністративних правопорушень, не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Частинами 1 та 6 ст. 22 КПК України передбачено, що Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд вважає, що представником органу пробації недостатньо надано доказів для того, щоб скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання, оскільки притягнення засудженого до адміністративної відповідальності не може свідчити про те, що він не бажає стати на шлях виправлення, а від так приходить до переконання, що подання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_5 було звільнено від відбування призначеного покарання на час розгляду подання не закінчився, а тому особова справа підлягає поверненню до Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 - відмовити.

Матеріали особової справи стосовно засудженого ОСОБА_5 повернути до Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях для подальшого виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня винесення ухвали.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_10 ОСОБА_11