Справа № 204/9531/22
Провадження № 1-кс/204/2184/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за №0000739 від 01.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділення ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за №0000739 від 01.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділенням відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000739 від 01.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що 01.11.2022 року до ЧЧ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що у липні 2022 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа майном, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (ЖЄО 20368 від 01.11.2022 року).
За вказаним фактом 01.11.2022 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000739, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування допитано у якості потерпілого ОСОБА_5 , яка надала наступні показання, що в липні місяці 2020 року до неї зателефонував її онук ОСОБА_6 и попросив дати потерпілої автомобіль, котрий стояв тривалий час в гаражі марки ВАЗ21099, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , темно-синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 у тимчасове користування його другу Гладкому Вадиму, котрому 20-21 років, останнього потерпіла знала особисто, на що потерпіла надала згоду. В цей же день ОСОБА_6 приїхав та взяв у потерпілої ОСОБА_7 автомобіль, вона віддала йому ключі, а технічний паспорт був в автомобілі. Ніяких документів з ОСОБА_8 вони не складали, договір був на усній основі. Приблизно з серпня місяця її онук ОСОБА_6 почав дзвонити свойому другу Вадиму, щоб той віддав автомобіль, котрий пообіцяв повернути в короткий строк. Потім ОСОБА_9 взагалі припинив відповідати на телефонні дзвінки онука потерпілої. 19.01.2021 року до потерпілої зателефонував слідчий ВП №5 та повідомив про те, що 14.01.2021 року вище вказаний автомобіль ОСОБА_5 потрапив у ДТП, а саме в`їхав в автомобіль Слідчого Управління по проспекту Слобожанський в м. Дніпро. В серпні 2022 року ОСОБА_5 стало відомо про те, що 11.02.2022 року автомобіль потерпілої був переоформлений на гр. ОСОБА_10 , з новим д.н.з. НОМЕР_3 .
У досудового розслідування є підстави вважати, що вищевказаний транспортний засіб ВАЗ21099, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , темно-синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 , є незаконно перереєстрований, та є предметом, що зберіг сліди вчиненого кримінального правопорушення, тобто вищевказаний предмет відповідно ст. 98 КПК України є речовим доказом.
Враховуючи викладене, та у зв`язку з тим, що вищевказані тимчасово вилучений предмет містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, визнаний речовим доказом і в подальшому буде використовуватись для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, з цією метою необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене вищевказане майно. У зв`язку з чим, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.
Від слідчого та прокурора надано заяви про проведення судового засідання без їх участі.
Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів
Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого слідчого відділення ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 04.11.2022 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000739, наступне майно: транспортний засіб ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_3 , темно-синього кольору, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 .
Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.
Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділення ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за №0000739 від 01.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на: транспортний засіб ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_3 , темно-синього кольору, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , шляхом накладення заборони будь-яким особам на право володіння, користування та розпорядження вказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1