У Х В А Л А
Іменем України

18 листопада 2022 року м.Київ

слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 04.11.2022 у кримінальному провадженні №0000382 від 02.04.2022,
ВСТАНОВИВ:
16.11.2022 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вищевказаною скаргою, за змістом якої просить прийняти скаргу на бездіяльність дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у відмові в задоволені клопотання від 04.11.2022 про проведення слідчих дій та визнанні потерпілим за матеріалами кримінального провадження №0000382 від 02.04.2022 за ст.358 ч.1 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 17.11.2022 відкрито провадження за скаргою, призначено справу до розгляду по суті, зобов`язано дізнавача надати для огляду матеріали щодо розгляду клопотання заявника від 04.11.2022 за матеріалами кримінального провадження.
В судовому засіданні скаржник доводи звернення до суду підтримав, наполягав на задоволенні скарги, зазначаючи про ігнорування дізнавачем ухвали слідчого судді ОСОБА_5 від 02.11.2022, просив встановити триденний строк виконання щодо визнання його потерпілим по справі.
Дізнавач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про поважність причини неявки не повідомила, матеріали щодо розгляду клопотання заявника від 04.11.2022 до суду не надавались.
Опираючись на вимоги ч.3 ст. 306 КПК України, слід дійти висновку про можливість розгляду скарги за відсутності дізнавача бездіяльність якого оскаржується.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, вказаний перелік є вичерпним.
Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Оскільки ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40, ч.4 ст.40-1 КПК України визначено, що дізнавач, слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий, дізнавач (прокурор) самостійно.
Відтак вимога заявника, якою він просить за матеріалами кримінального провадження №0000382 від 02.04.2022 виконати ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 02.11.2022 про зобов`язання уповноважених осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.
Наряду з викладеним, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до імперативних норм Конституції України, а саме ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання, а бездіяльність яка полягає у його невиконанні не може бути предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України.
Так, на підставі п.5,7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, крім іншого, рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою (п.5); рішення слідчого дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих ( розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником (п.7).
За ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Оскільки особою, яка подала скаргу не було пропущено строк на подання скарги, слідчий суддя не вирішує питання щодо поновлення строку на подання скарги.
Слідчим суддею встановлено, що 11.11.2022 дізнавачем ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0000382 від 02.04.2022 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 04.11.2022 щодо виконання ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 02.11.2022 у справі №754/9568/22 про проведення досудового розслідування у відповідності з вимогами КПК, яка мотивована тим, що ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000382 від 02.04.2022, не допитаний та не наділений процесуальним статусом потерпілого.
Слід зауважити, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної , фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення (ч.ч.1,2 ст.55 КПК України)
Тобто для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 5 ст. 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий, дізнавач або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Лише таким процесуальним рішенням дізнавача, слідчого чи прокурора припиняється статус потерпілої особи, яка подала заяву про злочин щодо неї, під час якого їй заподіяно моральну, фізичну, або майнову шкоду. Незважаючи на те, що заявник неодноразово звертався до слідчих суддів щодо оскарження бездіяльності дізнавача в частині не прийняття ріщення щодо його статусу у даному кримінальному провадженні, не вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, інформація про ухвалення на досудовому слідстві постанов про припинення статусу потерпілого, відсутня.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем при винесені постанови від 11.11.2022 про повну відмову у задоволенні заявленого клопотання не були враховані всі обставини кримінального провадження, відповідно постанова є передчасною, незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.
Вимоги за скаргою від 16.11.2022 в частині зобов`язання уповноважених осіб протягом 3-х діб виконати вищевказану ухвалу слідчого судді ОСОБА_5 від 02.11.2022, також не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки виходять за межі повноважень останнього.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 пов`язану із неналежним розглядом зверненням заявника від 04.11.2022 за матеріалами кримінального провадження №0000382 від 02.04.2022, задовольнити частково.
Постанову дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 від 11.11.2022 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 04.11.2022 за матеріалами кримінального провадження №0000382 від 02.04.2022 за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, скасувати.
В задоволенні іншої частини вимог за скаргою ОСОБА_3 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1