Справа № 487/3770/22
Провадження № 1-кс/487/2576/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2022 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000732 від 21.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на тимчасово вилучений під час огляду місця події від 21.11.2022 автомобіль марки «ВАЗ-2170» номер кузову № НОМЕР_1 д.н.з. « НОМЕР_2 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження та розпорядження; враховуючи те, що речовий доказ у вигляді автомобіля марки «ВАЗ-2170» номер кузову № НОМЕР_1 д.н.з. « НОМЕР_2 » являється предметом, зберігання якого через громіздкість неможливе без зайвих труднощів, а в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві, відсутні спеціальні умови для зберігання такого роду речових доказів, визначити місцем його зберігання територію спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Центру забезпечення ГУНП в Миколаївській області (Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5).

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження №0000732 від 21.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

21.11.2022 проведено огляд місця події ділянки проїжджої частини вулиці Троїцької в районі перехрестя з вулицею Вінграновського у місті Миколаєві, в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ-2170» номер кузову № НОМЕР_1 д.н.з. « НОМЕР_2 » зі слідами механічних ушкоджень, характерних для дорожньо-транспортної пригоди.

Посилаючись на те, що автомобіль як сам по собі, так і у взаємозв`язку з показаннями свідків та очевидців ДТП, може бути використаний в якості доказу вчинення кримінального правопорушення, оскільки дозволить встановити технічну можливість своєчасним застосуванням екстреного гальмування запобігти зіткненню із зупинкою транспортного засобу, механізм зіткнення, встановити особу водія транспортного засобу та його винуватість у ДТП, прокурор звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В судовому засіданні прокурор не була присутньою, надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000732 від 21.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.11.2022 близько 09:30 год. на перехресті вул. Троїцької та вул. Вінграновського у місті Миколаєві відбулася дорожньо-транспортна подія у вигляді зіткнення автомобілів «СКС» (Citroen) д.н.з. « НОМЕР_4 » (на синьому фоні) під управлінням водія ОСОБА_5 , який є співробітником ГУНП у Херсонській області, та «ВАЗ-2170» д.н.з. « НОМЕР_2 », під управлінням водія ОСОБА_4 . В ході ДТП тілесні ушкодження одержав пасажир автомобіля «ВАЗ-2170» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді ЗЧМТ та переламу щелепи.

21.11.2022 проведено огляд місця події ділянки проїжджої частини вулиці Троїцької в районі перехрестя з вулицею Вінграновського у місті Миколаєві, в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ-2170» номер кузову № НОМЕР_1 д.н.з. « НОМЕР_2 » зі слідами механічних ушкоджень, характерних для дорожньо-транспортної пригоди. Так, на автомобілі «ВАЗ-2170» д.н.з. « НОМЕР_2 » виявлено наступні пошкодження: зім`ята (деформована) ліва передня частина (капот, ліве крило, бампер зліва) з розривами; розбиті ліва фара головного світла та ліва протитуманна фара; розтріскування лобового скла зсередини авто навпроти переднього пасажирського сидіння (зліва).

Враховуючи обставини кримінального провадження, яке здійснюється за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки «ВАЗ-2170», д.н.з. « НОМЕР_2 », слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено відповідність вилученого майна критеріям, які визначені у ст. 98 КПК України, оскільки воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто є режим доказом у кримінальному провадженні, дозволить встановити технічну можливість своєчасним застосуванням екстреного гальмування запобігти зіткненню із зупинкою транспортного засобу, механізм зіткнення, встановити особу водія транспортного засобу та його винуватість у ДТП.

А за такого, клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Клопотання в частині визначення місця зберігання вилученого в ході огляду місця події 21.11.2022 майна, зокрема, територію спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Центру забезпечення ГУНП в Миколаївській області (Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5), не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ч. 4 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України, що є принципом диспозитивності розгляду.

Із аналізу змісту ст. 170-173 КПК України слідує, що слідчий суддя розгляду клопотання про арешт майна та приймає одне із рішення, передбаченні Кримінальним процесуальним кодексом України. Вирішення слідчим суддею питання про місце зберігання арештованого майна не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, а визначено Постановою КМУ від 19.11.2012 року №1104.

Так, постановою КМУ від 19.11.2012 року №1104 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Пунктом 11 цього порядку визначено, що якщо речові докази залишаються в матеріалах кримінального провадження і не здаються на зберігання до обладнаного приміщення чи спеціального сейфа або передаються на зберігання до іншого місця зберігання, визначеного в цьому Порядку, в книзі обліку робиться відповідна відмітка із зазначенням прізвища слідчого, дізнавача, який здійснює кримінальне провадження.

Після передачі речових доказів до іншого місця зберігання, визначеного у цьому Порядку, слідчий, дізнавач у строки, зазначені в пункті 10 цього Порядку, зобов`язаний надати відповідальній особі копії документів, які підтверджують факт передачі речових доказів.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучений під час огляду місця події 21.11.2022 автомобіль марки «ВАЗ-2170», номер кузову № НОМЕР_1 , д.н.з. « НОМЕР_2 », що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження та розпорядження цим автомоблем.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8