Справа № 308/3917/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2023 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Угля, Тячівський район, Закарпатська область, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні № 0000028, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2023,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні № 0000028, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2023.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час придбав для подальшого збуту автомат системи Калашникова, моделі АК-74, калібру 5,45x39 мм із серійним номером « НОМЕР_1 » 1990 року випуску та 20 боєприпасів, бойових автоматних патронів центрального бою, калібру 5,45x39 мм, споряджених звичайною кулею, які призначені для стрільби із відповідної зброї калібру 5,45x39мм.

08.01.2023, приблизно о 12.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за своїм місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , запропонував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кримінальне провадження № 0000510 щодо якого скеровано до Тячівського районного суду із обвинувальним актом, спільно збувати вогнепальну зброю та боєприпаси, при цьому продемонструвавши предмет, схожий на автомат Калашникова, на що ОСОБА_7 погодився.

Згідно з злочинною змовою, ОСОБА_4 мав поставляти вогнепальну зброю та боєприпаси, а ОСОБА_7 , кримінальне провадження № 0000510 щодо якого скеровано до Тячівського районного суду із обвинувальним актом, повинен був підшукувати покупців для їх збуту, а також безпосередньо збувати вогнепальну зброю та боєприпаси, після чого незаконно отриманий прибуток розподілити між собою.

На виконання вищевказаних домовленостей та виконуючи свою роль у злочинній змові щодо підшукування покупців вогнепальної зброї та боєприпасів, ОСОБА_7 , кримінальне провадження № 0000510 щодо якого скеровано до Тячівського районного суду із обвинувальним актом, 08.01.2023 під час телефонної розмови запропонував ОСОБА_8 придбати у нього та ОСОБА_4 вогнепальну зброю і боєприпаси.

08.01.2023, приблизно о 13.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за своїм місцем проживання у с. Угля Тячівського району Закарпатської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання попередньо досягнутих домовленостей щодо поставки для спільного збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, передав ОСОБА_7 , кримінальне провадження № 0000510 щодо якого скеровано до Тячівського районного суду із обвинувальним актом, для подальшого спільного збуту бойову автоматичну нарізну вогнепальну зброю, автомат системи Калашникова, моделі АК-74, калібру 5,45x39 мм із серійним номером « НОМЕР_1 » 1990 року випуску та 20 боєприпасів, бойових автоматних патронів центрального бою, калібру 5,45x39 мм, споряджених звичайною кулею, які призначені для стрільби із відповідної зброї калібру 5,45x39мм.

10.01.2023, об 11.13 год., ОСОБА_7 , кримінальне провадження № 0000510 щодо якого скеровано до Тячівського районного суду із обвинувальним актом, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , та на виконання попередньо досягнутих домовленостей щодо підшукування покупця та безпосереднього збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, перебуваючи на території АЗС «Маркет» за адресою: смт. Буштино, вул. Головна, 444, Тячівського району Закарпатської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спільного незаконного збагачення, приніс та збув ОСОБА_8 бойову автоматичну нарізну вогнепальну зброю, автомат системи Калашникова, моделі АК-74, калібру 5,45x39 мм із серійним номером « НОМЕР_1 » 1990 року випуску та 20 боєприпасів, бойових автоматних патронів центрального бою, калібру 5,45x39 мм, споряджених звичайною кулею, які призначені для стрільби із відповідної зброї калібру 5,45x39 мм, виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби за грошові кошти в розмірі 61000 грн., які мав у подальшому розподілити із ОСОБА_4 , однак був затриманий представниками правоохоронних органів.

15.03.2023 стороною обвинувачення відповідно до ст. 278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 13.03.2023, який пояснив, що ОСОБА_4 передав йому 08.01.2023 автомат Калашникова та 20 боєприпасів до нього калібру 5,45 мм для подальшого збуту за грошові кошти у сумі 61 000 гривень;

протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 13.03.2023;

висновком експерта № СЕ-19/107-23/553-БЛ від 18.01.2023, на підставі якого вилучений 10.01.2023 автомат Калашникова із маркуванням « НОМЕР_1 » є бойовою автоматичною нарізною вогнепальною зброєю системи Калашникова моделі АК-74 калібру 5,45x39 мм із серійним номером « НОМЕР_1 » 1990 року випуску, а надані на дослідження боєприпаси в кількості 20 штук є бойовими патронами центрального бою калібру 5,45x39 мм, які споряджені звичайною кулею, призначені для стрільби із зброї калібру 5,45х39 мм;

копією протоколу затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 10.01.2023, що виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000510 від 22.11.2022;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликана тим, що наявні ризики, у зв`язку з якими до нього необхідно застосувати відповідний запобіжний захід.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, та у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. З огляду на викладене, ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також ОСОБА_4 , розуміючи невідворотність покарання, може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, а саме на ОСОБА_7 , який проживає в одному населеному пункті та надає викривальні покази стосовно ОСОБА_4 , з метою зміни його показів на свою користь.

Кім того, як зауважує слідчий, на даний час наявний ризик, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, будучи офіційно не працюючим, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як незаконно збуваючи зброю ОСОБА_4 міг матеріально збагатитися незаконним шляхом за збут 10.01.2023 автомат Калашникова «АК-74» та набої калібру 5, 45 мм в кількості 20 штук, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави унеможливить запобігання ризикам, вказаним у клопотанні, а тому необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування, вивчивши докази, здобуті під час досудового розслідування, а також дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 , враховуючи вимоги ст. ст.177, 178, ст. 183 КПК України, приходить до висновку про неможливість забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігти ризикам: переховуватися від органів досудового розслідування та спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник у судовому засіданні просила відмовити у задоволені клопотання та постановити ухвалу, якою зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду та до слідчих СУ ГУНП в Закарпатській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028, а також прокурорів Закарпатської спеціалізованої прокуратури, які забезпечують процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях на клопотання. Зауважила, що зазначені у повідомленні про підозру фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , ґрунтуються виключно на показаннях свідка ОСОБА_7 і жодними іншими об`єктивними доказами не підтверджуються. Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.03.2023 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 31.01.2023 між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону та ОСОБА_7 , у якій сторони узгодили міру покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Укладаючи угоду про визнання винуватості, ОСОБА_7 зобов`язався співпрацювати із стороною обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000028. При цьому ОСОБА_7 визнаний винним у неодноразовому збуті зброї та боєприпасів. Як зауважує захисник, будь-які об`єктивні докази придбання та зберігання ОСОБА_4 зброї та боєприпасів, передачі їх свідку ОСОБА_7 , співучасті у збуті їх ОСОБА_9 у матеріалах кримінального провадження немає. Вказує, що 10.01.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , проведено обшук, під час якого жодних заборонених предметів не виявлено. Наголошує, що жодного конкретного доказу необхідності безумовного застосування до ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу, окрім констатації факту вручення підозри, стороною обвинувачення не надано. Наголошує, що ОСОБА_4 до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягався, судимим не був, приводів у поліцію не мав, на обліку у нарколога не перебуває. Від народження проживає в АДРЕСА_1 , разом із батьками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. За місцем проживання характеризується позитивно. До лютого 2022 року працював за кордоном, однак на даний час такої можливості не має. Офіційної працевлаштуватися в с. Угля не може, однак, заробляє кошти будівельними роботами, а також працює на власному господарстві. Захисник звертає увагу, що враховуючи характеристику особи, навіть у випадку визнання його вини, не позбавляє суд права при призначенні міри покарання застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Таким чином, вважає, що висновки сторони обвинувачення про неминучість призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі не ґрунтуються на нормах КК України та є передчасними. Зазначає, що ризик незаконного впливу підозрюваного на свідка ОСОБА_7 з метою зміни показань останнього також не має логічного обґрунтування. Навпаки, ОСОБА_7 відповідно до умов затвердженої судом угоди про визнання винуватості, будучи викритим у неодноразовому збуті та зберіганні вогнепальної зброї і боєприпасів, є повністю підконтрольним стороні обвинувачення та ризикує опинитися за гратами у разі зміни своїх показань, навіть якщо дані ним 13.03.2023 показання є неправдивими. Очевидно, що саме із метою контролю і впливу на свідка, матеріали відносно ОСОБА_7 були виділені у окреме провадження, укладена угода про визнання винуватості, у якій обвинуваченому гарантоване покарання, не пов`язане з позбавленням волі, яка разом із обвинувальним актом скерована до суду. Виключно після затвердження судом 02.03.2023 угоди про визнання винуватості щодо ОСОБА_7 , органом досудового розслідування, прокурором складено та затверджено повідомлення про підозру ОСОБА_4 Немає жодних законних підстав виділення та скерування до суду матеріалів кримінального провадження відносно співучасника одного і того самого злочину, якими, за версією обвинувачення є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , якщо інший не оголошений у розшук, не є неповнолітнім, не хворіє на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, немає необхідності виконувати процесуальні дії у межах міжнародного співробітництва. На думку захисника, заявлений у клопотанні ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення жодними доказами не підтверджений. Зазначає, що з 10.01.2023 у зв`язку із проведеним обшуком її підзахисному відомо, що відносно нього фактично здійснюється досудове розслідування та він неодноразово, у тому числі 15, 16, 17, 20 та 21 березня з`являвся за викликом до слідчого, а також до суду, що свідчить про сумлінне виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного. Таким чином, захисник вважає, що внесене до слідчого судді клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного захожу є невід`ємною ланкою у ланцюгу маніпуляцій нормами права, до яких вдається сторона обвинувачення. Враховуючи наведене, за відсутності будь-яких доказів, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недоведеності недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявлених ризиків, вважає клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпідставним, необґрунтованим і таким, що суперечить нормам КПК України, а застосування найбільш обтяжливого запобіжного заходу буде мати очевидний репресивний характер.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України.

15.03.2023 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 цієї ж статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені статтею 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 13.03.2023, який пояснив, що 08.01.2023 ОСОБА_4 передав йому автомат Калашникова та 20 боєприпасів до нього калібру 5,45 мм для подальшого збуту; протоколом огляду речового доказу від 13.03.2023, а саме мобільного телефону ОСОБА_7 ; висновком експерта № СЕ-19/107-23/553-БЛ від 18.01.2023, яким підтверджується, що вилучений 10.01.2023 автомат Калашникова із маркуванням « НОМЕР_1 » є бойовою автоматичною нарізною вогнепальною зброєю системи Калашникова моделі АК-74 калібру 5,45x39 мм із серійним номером « НОМЕР_1 » 1990 року випуску, а надані на дослідження боєприпаси в кількості 20 штук є бойовими патронами центрального бою калібру 5,45x39 мм, які споряджені звичайною кулею, призначені для стрільби із зброї калібру 5,45х39 мм.

Беручи до уваги вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, вік підозрюваного, який є молодим за віком, та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, який проживає разом з батьками, є неодруженим, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність у нього постійного місця роботи і джерела доходу, майновий стан підозрюваного, а також відсутність судимостей у підозрюваного.

Також слідчий суддя враховує конкретні обставини вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, суспільну небезпечність та характер його вчинення, що відноситься до злочинів проти громадської безпеки, а саме порушує громадську безпеку, знижує захищеність життя і здоров`я людей та інші важливі цінностей суспільства та створює загальну небезпеку настання тяжких наслідків або заподіяння істотної шкоди. Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на території України введено воєнний стан та запроваджено заходи правового режиму воєнного стану. У подальшому воєнний стан продовжено та на даний час такий триває. Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено у період дії воєнного стану на території України, що істотно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки даного діяння. При цьому з матеріалів кримінального провадження вбачається, що зброя, яка є предметом злочину, за обліками в ІП «Кримінальна зброя» значиться втраченою в зоні бойових дій військовою частиною НОМЕР_2 .

Враховуючи наведене та вивчені матеріали клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; можливість незаконного впливу на свідка у цьому кримінальному провадженні, зокрема свідка ОСОБА_7 , який під тиском підозрюваного може змінити показання на користь останнього.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявним у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи сторони обвинувачення про існування іншого ризику, зазначеного у клопотанні, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, належним чином не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим цей ризик не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 «Летельє проти Франції», скарга № 12369/86).

Виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, існуючі в даному провадженні ризики, оцінені в сукупності із даними про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим у провадженні ризиків неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак, клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Разом з тим, слідчий суддя також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Оскільки на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_4 , про які вказує захисник, не можуть бути безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, дані про його особу та встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що підозрюваному слід визначити заставу сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684 грн.), відповідно становить 107360 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками.

Підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного не вбачається.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12.05.2023, включно, у межах строку досудового розслідування, з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 107360 грн.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 21 березня 2023 року.

Строк дії ухвали закінчується 12 травня 2023 року, включно.

Тримання під вартою ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)».

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного, у разі внесення застави визначити до 12 травня 2023 року, включно, у межах строку досудового розслідування.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 22 березня 2023 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1