печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження №000127 від 16.02.2019,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження №000127 від 16.02.2019.

У вимогах скарги заявниця просить повернути автомобіль, оскільки слідчим суддею не було накладено арешт на тимчасово вилучене майно та воно підлягає поверненню.

У судове засідання заявниця та її представник не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявниці на підставі ст. 26 КПК України та у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000127 від 16.02.2019.

У рамках вказаного провадження 10.01.2022 у місті Дніпрі, під час керуванням автомобіля ОСОБА_3 було зупинено працівниками патрульної поліції, які повідомили, що згідно з електронною базою МВС «Гарпун» належний автомобіль заявниці оголошений у розшук на підставі постанови слідчого ГСУ НП України, у рамках кримінального провадженні №000127 від 16.02.2019. Після цього, належний автомобіль ОСОБА_3 було вилучено.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Подаючи скаргу, особа, яка її подала посилається на те, що на вилучене 10.01.2022 майно, арешт накладено не було, проте жодних документів на підтвердження цього до суду не надано.

Крім того, слідчий суддя враховує, що заявницею не надано копії постанови слідчого про оголошення в розшук автомобіля, що також безумовно унеможливлює слідчого суддю не тільки здійснити судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у даному кримінальному провадженні, а й переконатись в існуванні вказаної постанови.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження №000127 від 16.02.2019 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1