Справа № 383/1134/22
Номер провадження 1-кс/383/270/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коротяк Компаніївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, з професійно-технічною освітою, не військовозобов`язаного, у відповідності до ст.89 КК України вважається таким, що судимостей не має,

у кримінальному провадженні № 0000201 від 22.11.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області з клопотанням, погодженим прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів, без визначення розміру застави, якому повідомлено про підозру у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Обгрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий послався на обґрунтованість висунутої підозри, тяжкість вчиненого правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме необхідність запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років; незаконно впливати на свідків, які будуть допитані у справі з приводу його незаконної діяльності; вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, а також вчиняти інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини по кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний пояснив, що визнає вину та просив обмежитись застосуванням до нього домашнього арешту в нічний час за місцем проживання, працює офіційно з вересня 2022 року трактористом-машиністом в Асоціації «Південна», має на утриманні малолітнього сина.

Захисник підозрюваного заперечила проти задоволення клопотання через його необґрунтованість, оскільки вважає, що заявлені ризики прокурором не доведені, підтримала позицію підзахисного про застосування до нього домашнього арешту в нічний час за місцем його проживання.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обгрунтовується, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що 22.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України (а.с.7).

22.11.2022 року о 20 год. 56 хв. у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, що підтверджується копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.11.2022 року (а.с.26).

23.11.2022 року о 16 год. 59 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, тобто у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану (а.с.34-38).

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні можливого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. Вказаний злочин є умисним, особливо тяжким, що посягає на суспільні інтереси проти відносин власності, які виступають основним безпосереднім об`єктом та життя чи здоров`я потерпілого, які є найвищою соціальною цінністю, та є обов`язковим додатковим об`єктом.

Підозра у вчиненні ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення підтверджується оголошеними та дослідженими слідчим суддею у судовому засіданні доказами, а саме копіями: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.11.2022 року; протоколу огляду місця події від 22.11.2022 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23.11.2022 року; довідок АТ «ПриватБанк»; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2022 року за участю потерпілої ОСОБА_7 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 22.11.2022 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2022 року за участю свідка ОСОБА_8 ; довідками до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagozv.Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Отже, стороною обвинувачення наведено достовірньо викладених у клопотанні обставин причетності підозрюваного до вчинення злочинних діянь, тому підозра є достатньо обґрунтована, а заявлені ризики є доведеними. При цьому перевірка доведеності вини підозрюваного, встановлення його винності у скоєнні інкримінованого злочину виходять за межі цього судового розгляду та предмету доказування у цій справі.

Слідчий суддя взяв до уваги обставини пред`явленої підозри, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, який у відповідності до ст.89 КК України вважається таким, що судимостей не має, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується посередньо, не має тривалого офіційного джерела доходу, що свідчить про втрату соціальних зв`язків з членами суспільства. Відстоювання підозрюваним власної правової позиції є вагомою підставою для перешкоджання у встановленні чи перекручуванні ним визначальних обставин у справі.

За таких умов вважаю, що підозрюваному не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 уразі визнання його винним; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою уникнення покарання; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, сукупність обставин, в яких підозрюється ОСОБА_4 та його особистість істотно підвищують ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, тому у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, що ускладнить і затягне досудове розслідування.

При цьому, слідчим суддею враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж триманні під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжних захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані.

Особиста порука не може бути застосована, оскільки не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Домашній арешт обрати не є доцільним, оскільки підозрюваний не дотримується загальноприйнятих правил поведінки в суспільстві, офіційно працює нетривалий час, тобто не має тривалого законного джерела одержання доходу та зможе переховуватись від слідства.

Усі наведені обставини у їх сукупності, наявність постійного місця проживання, посередньої характеристики не зменшує ризиків його неналежної процесуальної поведінки, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, зухвалий характер умисних протиправних дій, в яких він підозрюється, суспільну важливість об`єкту посягання, та не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставини справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірними та такими, що принижують його гідність у розмінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тому у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати підозрюваному розмір грошової застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 183, 193-197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20 год. 56 хв. 22.11.2022 року.

Застосований запобіжний захід - тримання під вартою ОСОБА_4 припиняє свою дію о 20 год. 56 хв. 20.01.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя ОСОБА_1