ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 527/3162/22 Провадження № 1-кп/636/677/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000772, внесеному 24.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Іловайськ Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, електромонтера контактної мережі 4 розряду «обособленного подразделения Иловайская дистанция электроснабжения Донецкой железной дороги», раніше несудимиго, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 260 КК України,-

встановив:

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції У країни визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією України та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час представники влади РФ, діючи всупереч вимогам пунктам 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (XXV), від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 №3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі - ЗС РФ) на територію України.

24 лютого 2022 року на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в АР Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У період з 24 лютого 2022 року по 10 вересня 2022 року збройними силами Російської Федерації військовослужбовцями країни агресора, у силовому виді за допомогою військової техніки шляхом вторгнення було захоплено та окуповано Чугуївський район Харківської області. Для запровадження та утримання у незаконний спосіб місцевих мешканців військовослужбовці Російської Федерації, з метою повного контролю над захопленою територією, використовуючи силу та вогнепальну зброю на в`їздах та виїздах з території захоплених населених пунктів обладнали ворожі бойові озброєні блокпости, а також ними введено спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією.

При цьому, ще на початку квітня 2014 року, точна дата та час під час судового слідства не встановлені, на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено не передбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку.

Зазначене збройне формування не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

22 лютого 2022 року ОСОБА_5 у відділі кадрів за місцем своєї роботи отримав повістку про явку до військомату, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, що входить до складу псевдо державного утворення, так званої "Донецької народної республіки".

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, за власного ініціативою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у той же день, тобто 22 лютого 2022 року прибув до Палацу культури м. Іловайськ де вступив до лав незаконного збройного формування, псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка». Ознайомившись зі встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками особи, не передбаченого законом збройного формування, ОСОБА_5 дав свою добровільну згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконання його цілей і завдань.

ОСОБА_5 , перебуваючи у складі не передбаченого законом збройного формування, на початку березня 2022 року, більш точну дату та час в ході досудового слідства встановити не виявилось можливим, прибув до с. Томахівка Старосалтівської територіальної громади Чугуївського району Харківської області, де виконував накази свого безпосереднього командира незаконного збройного формування так званої "Донецької народної республіки" по здійсненню визначених йому завдань, протягом декількох місяців, загальною кількістю не менше двох місяців, точний період невстановлені, з метою недопущення Збройних сил України на територію тимчасово підконтрольній непередбаченому законом збройному - формуванню псевдодержавного утворення, так званої "Донецької народної республіки", а саме чергував з вогнепальною зброєю на тимчасово окупованій території України, на так званому «блок-посту», здійснював перевірки документів у громадян, здійснював заходи в якості представника непередбаченого законами України воєнізованого формування, а також виконував інші накази.

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні, протиправні дії, у травні 2022 року, більш точна дата та час не встановлені, прибув до с. Юрченкове Чкаловської територіальної громади Чугуївського району Харківської області, де продовжив свою злочинну діяльність, виконуючи накази своїх командирів, а саме з метою забезпечення підтримки військ непередбаченого законом збройного формування псевдодержавного утворення, так званої "Донецької народної республіки" копав окопи, вів спостереження за переміщенням Збройних сил України,

10 вересня 2022 року ОСОБА_5 у зв`язку з посиленням обстрілів, залишив свої позиції та вирішив йти до кордону з Російською Федерацією, однак 23 вересня 2022 року, заблукавши у невідомій йому місцевості, вирішив припинити свою злочинну діяльність та здатися державним органам України.

Вказані протиправні дії ОСОБА_5 вчиняв добровільно, без застосування відносно нього або членів його родини фізичного чи психологічного впливу, а також без погроз застосування зброї військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 260 КК України, участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину, та добровільно розказав про обставини його вчинення, як вони викладені вище.

Ставлення ОСОБА_5 до вчиненого злочину не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин справи, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 в участі у діяльності не передбачених законом збройних формувань, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 260 КК України.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі злочину є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а саме: що він раніше несудимий, є громадянином України, офіційно працевлаштований.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень ст. 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, та вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Ухвалою слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 27.09.2022 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в ході судового розгляду продовжений. У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили з метою запобігти спробам переховуватись від відбування покарання, а також вчинення особою інших злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 24 вересня 2022 року.

Речові докази:

-рюкзак військового формату у середині якого знаходились ідентичні по забарвленню речі, а саме: військова кепка, китель, куртка та майка, військовий підсумок та також у лівій кишені рюкзака знаходився медичний джгут рожевого кольору, які було вилучено та разом поміщено до картонної коробки та опечатано биркою Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області з відповідними підписами та написами учасників процесуальної дії та відбитком печатки № 2 Чугуївського PВ ГУНП в Харківській області; георгіївські стрічки у кількості 17 шт., стрічки з забарвленням прапору РФ у кількості 76 шт, а також військовий ремінь на пряжці якого знаходиться відбиток зірки у середині якої розташовується серп та молот, які вилучено та разом поміщено до сейф - пакету № SUD 3037504 з відповідними підписами та написами учасників процесуальної дії; патрони до автоматичної зброї калібру 5,45 мм. з маркуванням на донці «60x86» у кількості 11 шт., патрон до автоматичної зброї калібру 5,45 мм. з маркуванням на донці «3x94» у кількості 1 шт., 90 патронів до автоматичної зброї калібру 5,45 мм. з маркуванням на донці «7x93», які було вилучено та загальною кількістю 102 шт. поміщено до сейф - пакету № SUD 3037506 з відповідними підписами та написами учасників процесуальної дії; магазини до автоматичної зброї у кількості 3 шт., на магазині №1 мається маркування - «130», на магазині №2 мається маркування - «87», на магазині №3 мається маркування - 33, які було вилучено та поміщено до сейф - пакету № SUD 3037505 з відповідними підписами та написами учасників процесуальної дії; три заводські упаковки у середині якої знаходяться патрони до автоматичної зброї, на упаковці № 1 знаходиться маркування - «18» та у середині знаходиться 30 патронів до автоматичної зброї калібром 5,45 мм. з маркуванням на донці «270x85», на упаковці № 2 знаходиться маркування «18» та у середині знаходиться 30 патронів до автоматичної зброї калібром 5,45 мм. з маркуванням на донці «270x85», на упаковці № 3 відсутні будь - які позначки та в середині знаходиться 30 патронів до автоматичної зброї калібром 5,45 мм. з маркуванням на донці «60x86», які вилучено та поміщено до сейф - пакету № SUD 3037485 знищити.

-паспорт громадянина так званої «Донецької народної республіки», виданий 05 травня 2020 року підрозділом 111, № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , послужна картка «военного комисариата Донецкой народной республіки» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-посвідчення електромонтера контактної мережі 4 розряду «обособленное подразделение Илловайска дистанция элетроснабжения государственного предприятия «Донецкая железная дорога» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 залишити у користування ОСОБА_5 ;

-гаманець зі шкірозамінника чорного кольору з наступними купюрами: 1 купюра номіналом сто гривень, 5 купюр номіналом 50 гривень, 3 номіналом 20 гривень, три купюри номіналом 10 гривень, дві купюри номіналом п`ять гривень, 1 купюра номіналом дві гривні, одна купюра номіналом одна гривня, одна купюра номіналом п`ять тисяч російських рублів, вісім купюр номіналом одна тисяча російських рублів, одна купюра номіналом двісті російських рублів, дві купюри номіналом сто російських рублів, одна купюра номіналом п`ятдесят російських рублів; батарея до мобільного телефону NOKIA BL-5CT; SD adapter Samsung; мобільний телефон Redmi МШГ Global 12.05.9 з сім-картою Tele2 з написом комбінації цифр « НОМЕР_4 » у силіконовому чохлі, 1МЕІ-1: НОМЕР_5 , 1МЕ1-2: НОМЕР_6 , увімкнений, без паролю; аркуш паперу з-під пачки з-під сигарет з написом «тетя Таня НОМЕР_7 , Денис брат НОМЕР_8 , НОМЕР_9 » - повернути за належністю ОСОБА_5 ;

-«карточка налогоплательщика» на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_10 таблетки корвалмент 1 спікер, вугілля активоване і стікер, валідол Дарниця 1 стікер, нурофен 1 стікер, левомецитин Дарниця 1 стікер, колдрекс 2 пакетики, АнвиМакс 4 пакетика, смекта 3 пакетики, німесил 1 пакетик, 12 стрічок лєйкоплаеткра, цитрамон 1 стікер, навушники EarPods білого кольору до мобільного телефону, мобільний телефон Samsung GT-C3322, мобільний телефон Nokia 6303с, три ручки кулькові повернути ОСОБА_5 за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження. Засуджений має право подати клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілим, які не були присутнім в судовому засіданні.

Суддя