Справа № 161/1030/23 Провадження №11-сс/802/41/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «ЕКОПАГОРБ» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2023 року про накладення арешту на майно (ЄРДР № 0000365),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2023 року задоволено клопотання старшого дізнавача СД ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, а саме: приміщення котельні «И-1» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, двохрядний телятник «П-1» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28, що за адресою: вул. Шевченка,45-а, с.Новостав Луцького району Волинської області та перебуває у власності ТОВ «Еко Пагорб» () та приміщення Автогаража на 5 боксів «В-1» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28, Кормоцеху «Б-1» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28, Кормосховища «А-1» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28, що за адресою: вул. Шевченка, 45-а, с. Новостав Луцького району Волинської області та перебуває у власності ОСОБА_9 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000365, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що під час розгляду клопотання доведено, що підставою для арешту майна є необхідність забезпечення його збереження, оскільки на даний час вживаються активні дії щодо його передання у власність інших приватних осіб.

В поданій апеляційній скарзі представника власники майна - адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно, яке належить ТОВ «ЕКОПАГОРБ», незаконною та необґрунтованою. Посилаються на те, що слідчий суддя безпідставно наклав арешт майно ТОВ «ЕКОПАГОРБ», оскільки вказане майно набуто товариством на законних підставах, шляхом нотаріального оформлення та державної реєстрації правочинів. Крім того, відсутні докзи про належність вказаного майна іншим особам. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в частині права власності ТОВ «ЕКОПАГОРБ», відмовити.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 , який підтримував подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді і відмовити в накладенні арешту на майно, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу та просив судове рішення залишити без змін, пояснення дізнавача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арештом майна відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Приписами ч.ч.2-6 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів . У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, а саме приміщення котельні «И-1» та двохрядний телятник «П-1», що знаходяться за адресою: вул. Шевченка, 45-а, с.Новостав Луцького району Волинської області та перебувають у власності ТОВ «Еко Пагорб», слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що СД ВП (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000365, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України.

Постановою старшого дізнавача СД ВП (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Доводячи підставність поданого клопотання, дізнавач вказував про те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України у зв`язку з чим і було визнано речовими доказами. А тому, саме з метою збереження речових доказів, оскільки вказане майно містить на собі сліди кримінального правопорушення, є об`єктом експертних досліджень, просив накласти арешт на це майно.

Проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що майно, на яке накладено арешт, а саме приміщення котельні «И-1» та двохрядний телятник «П-1», що знаходяться за адресою: вул. Шевченка, 45-а, с.Новостав Луцького району Волинської області та перебувають у власності ТОВ «Еко Пагорб», дійсно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, оскільки є необхідність забезпечення його збереження, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягають арешту - з метою збереження речових доказів.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що вказане майно, на яке накладено арешт, належить на праві особистої власності ТОВ «Еко Пагорб», а тому його слід повернути власнику, оскільки відповідно до положень ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на приміщення котельні «И-1» та двохрядний телятник «П-1», що знаходяться за адресою: вул. Шевченка, 45-а, с.Новостав Луцького району Волинської області та перебувають у власності ТОВ «Еко Пагорб», прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування та постановлення нової про відмову в задоволенні клопотання дізнавача, як того просить апелянт - немає.

Таким чином, вищевказані посилання представника власника майна на доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду, на увагу суду не заслуговують, оскільки фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків слідчого судді.

З урахуванням вищенаведених мотивів, апеляційний суд не вбачає жодних законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Не вбачає апеляційний суд і істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «ЕКОПАГОРБ» - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2023 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: