Справа № 147/100/23
Провадження № 1-кп/147/37/23
В И Р О К

іменем України

30 січня 2023 року cмт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 12.01.2023, про обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою загальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 12.01.2023 о 14 годині 00 хвилин біля сміттєвої урни, поблизу автозаправної станції «ОККО», що розташована за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, смт Тростянець, вул. Соборна, буд. 121, на землі знайшов фольговий згорток, розгорнувши який виявив всередині порошкоподібну речовину. Будучи особою, яка вживає психотропні речовини, та розуміючи, що у фольговому згортку може міститися психотропна речовина - амфетамін, ОСОБА_3 забрав його собі та помістив до правої кишені куртки, в яку він був одягнений, і таким чином незаконно придбав психотропну речовину - амфетамін, яку в подальшому незаконно зберігав при собі до 16 години 47 хвилин 12.01.2023 для власного вживання без мети збуту, тобто до часу її вилучення працівниками відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області.

Так, 12.01.2023 о 16 годині 47 хвилин по вул. Качурівська в смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області, біля будинку №26, ОСОБА_3 був затриманий уповноваженою службовою особою відділення поліції № 2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області за вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про що 12.01.2023 складено протокол про затримання особи.

У подальшому, 12.01.2023 в період часу з 17 години 05 хвилин по 17 годину 11 хвилин, відповідно до ст. ст. 401, 104, 131, 132, 208-210, 213, 2982 КПК України, в присутності понятих, було проведено обшук затриманої особи ОСОБА_3 , в ході якого у правій кишені куртки, в яку був одягнений останній, виявлено та вилучено фольговий згорток із вмістом порошкоподібної речовини, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/102-23/826-НЗПРАП від 17.01.2023 містить психотропну речовину - амфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,2476 г.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченого ОСОБА_3 за участю його захисника - адвоката ОСОБА_4 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини громадянина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та правильної кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, є кримінальним проступком.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, за допомогою до лікаря-нарколога та психіатричною допомогою не звертався, за місцем проживання характеризується задовільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 варто призначити покарання у виді штрафу в розмірі мінімальної межі санкції ч.1 ст. 309 КК України, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ухвалюючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Вважаю за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі і на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Суд наголошує, що згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 суд вказав, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, на думку суду, визначений захід примусу є адекватним характеру вчинених дій та даним про особу винного, та зможе забезпечити виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, та буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Майнова шкода кримінальним проступком не заподіяна.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 1510,24 грн, відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Необхідності застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 374, 381, 382 КПК України, ч.1 ст. 309 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 16.01.2023.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: психотропну речовину - амфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,2476 г, яку поміщено до спеціального пакету та яка знаходиться в камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області (порядковий номер 288) - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1