Справа № 646/1076/21
№ провадження 1-кс/646/2247/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.12.2021 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001179 від 29.09.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, незаміжньої, студентки Українського державного університету залізничного транспорту, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001179 від 29.09.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що у 2020 році, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступила у попередню злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та іншими особами, при цьому розподіливши ролі кожного при вчиненні кримінального правопорушення у сфері власності громадян та діючи умисно, із корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи мету протиправного збагачення, організували роботу «колл цетру», діяльність якого була направлена на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян, які розподілялися між усіма членами групи у попередньо визначених частинах.

Так, восени 2020 року точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, відповідно до розробленого та схваленого між усіма учасниками групи плану злочинної діяльності, невстановлена в ході досудового розслідування особа з метою конспірації орендувала офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , яку облаштувала меблюю, комп`ютерною технікою електронними обчислювальними машинами (тобто системний блок, клавіатура, монітор та підключені навушники) та іншими предметами необхідними для вчинення кримінального правопорушення вказаної категорії, вносила орендну плату за користування приміщенням за вищезазначеною адресою, а ОСОБА_8 відповідно до розробленого та схваленого між усіма учасниками групи плану мав повноваження корегувати протиправні дії інших учасників групи, слідкувати за їх роботою, надаючи відповідні поради та мотивації при вчиненні кримінального правопорушення вказаної категорії, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші особи, відповідно до розробленого та схваленого між усіма учасниками групи плану виконували роботу операторів, що полягало у здійсненні дзвінків у тому числі за допомогою програм, які були встановлені на електронно-обчислювальній техніці, повідомляючи неправдиві дані, вели розмови з потерпілими до моменту заволодіння їхніми грошовими коштами, шляхом або перерахування або поповнення відповідних рахунків, які повідомлялися операторами.

Роботу «колл цетру» було організовано таким чином, що співробітник «колл центру», який робив обдзвони по наявній базі використовуючи план розмови «спіч», називався працівником «Бюро кредитних історій» або іншу інформацію, яка не відповідала дійсності при цьому повідомляючи особі недостовірні дані про обставини його фінансів під час розмови. В той же час, дані щодо клієнта передавалися іншому працівнику, у тому числі в телеграм чат працівників «колл цетру» адміністратором якого був ОСОБА_8 , при цьому уточнюючи в яких саме банках у клієнта відкриті банківські рахунки, які суми на них зберігаються, в подальшому шляхом повідомлення реквізитів рахунків, повідомляючи недостовірні відомості, забезпечували поповнення або переведення наявних грошових коштів громадян.

Діючи за аналогічною схемою, 10.12.2020 близько 09:00 години невстановлена в ході досудового розслідування особа перебуваючи за адресою: м. Харків, пров. Лопатинський, 9, діючи умисно, із корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими в ході досудового розслідуваннями особами, переслідуючи мету незаконного збагачення діючи за раніше домовленою з усіма учасниками групи планом, відомій усім учасника групи, створив умови для приходу працівників на заздалегідь облаштовані робочі місця, що знаходилось за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 користуючись спільним злочинним умислом, в свою чергу діючи умисно, із корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб надав можливість потрапити до приміщення, що розташоване за вищезазначеною адресою, маючи повноваження корегувати протиправні учасників групи, слідкувати за їх роботою та інше з метою вчинення кримінального правопорушення, про що відомо було усім учасникам групи, а саме (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронної-обчислювальної техніки.

В цей же день, тобто 10.12.2020 приблизно об 11:00 ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: м. Харків, пров. Лопатинський, 9, діючи за раніше домовленою з усіма учасниками групи планом, виконуючи конкретно відведену їй роль в складі групи осіб, використовуючи наявну базу даних за допомогою заздалегідь встановлених програм на електронно-обчислювальній техніці з № здійснила дзвінок громадянці ОСОБА_10 на № НОМЕР_1 та повідомила, що вона є працівником «ВТБ банку» і що за її анкетними даними подано заявку про отримання кредиту, яка погоджена, що не відповідала дійсності. На відповідь потерпілої про те, що це є помилкою, ОСОБА_9 повідомила, що вказані дані нею передані до Асоціації банку та з нею додатково зв`яжуться.

В подальшому, 10.12.2020 близько о 11:07 в свою чергу ОСОБА_5 , діючи за раніше домовленою з усіма учасниками групи планом, виконуючи конкретно відведену їй роль в складі групи осіб, здійснила дзвінок потерпілій ОСОБА_10 з номеру НОМЕР_2 , представившись працівником Асоціацією банків та повідомила, що треті особи можливо працівники банку, в якому обслуговується потерпіла, вчиняють відносно неї шахрайські дії направленні на заволодіння її грошовими коштами, які знаходяться на банківському рахунку, що не відповідала дійсності, повідомивши при цьому про можливість збереження грошових коштів, шляхом перерахування їх на нібито страхові рахунки, реквізити яких потерпілій були надані ОСОБА_5 при розмові.

Будучі введена в оману, потерпіла ОСОБА_10 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 , які мали обманний характер, що було відомо усім учасникам групи осіб, знаходячись з потерпілою на телефонній лінії, повідомила останній про місцезнаходження банківського терміналу, розташованого за адресою: Російська Федерація, м. Москва, проїзд Багратіонівський б. 5, ТЦ «Філіон», з метою забезпечення вчинення протиправних дій та під неухильним її впливом не даючи потерпілій оговтатись, остання шляхом зняття грошових коштів зі своїх рахунків, здійснила поповнення своїх грошових коштів на страхові рахунки за № № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , які були повідомлені ОСОБА_5 , різними сумами, на загальну суму 180 000 російських рублів, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток в перерахунку згідно курсу НБУ на день вчинення кримінального правопорушення, на суму 68 540,40 гривень.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пояснив, що на його думку підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваної є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується та неможливість запобігання цим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, просив клопотання задовольнити у повному обсязі.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник, кожен окремо, у судовому заперечували проти задоволення даного клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0001179 від 29.09.2021.

07.12.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому їй кримінального правопорушення - злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом слідчого ОСОБА_11 про отримання усної інформації про вчинення кримінального правопорушення; заявою потерпілої ОСОБА_10 щодо заволодіння 10.12.2020 її грошовими коштами шахрайським шляхом; проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями; допитом потерпілої ОСОБА_10 від 23.02.2020 щодо обставин вчинення відносно неї шахрайських дій; допитами свідка ОСОБА_12 ; допитами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 11.11.2021, де свідки впізнали ОСОБА_8 , як особу, яка організовувала роботу співробітників «колл центру»; зібраними матеріалами в ході проведених обшуків від 14.12.2020; результатами проведених комп`ютерно - технічних експертиз; протоколом огляду предметів від 06.01.2021.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчим суддею встановлено наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, постійної роботи, що свідчить про відсутність законних джерел отримання доходів, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, тобто відноситься до категорії тяжких злочинів, усвідомлюючи даний факт остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи інших учасників процесу, інших підозрюваних, а також може чинити тиск на ряд свідків та іншим чином спонукати їх до відмови від показань або їх зміни для дачі відповідних показів по даному кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана ОСОБА_5 не працевлаштована, законних джерел отримання доходу не має, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, що єдиним джерелом її доходів є протиправна діяльність, пов`язана зі вчиненням кримінального правопорушення в сфері власності громадян, а також про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення свідчить той факт, що припинення її протиправних дій було не добровільне волевиявлення останньої, а саме результат дії правоохоронних органів.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Отже, ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. З огляду на обставини кримінального провадження існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй злочину може вдатися до відповідних дій.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрювана ОСОБА_15 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні, з метою надання ними саме таких показань, які були б найбільш вигідні для підозрюваної. Разом з тим, існує ризик вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, перешкоджання реалізації правосуддя чи продовження злочинної діяльності, адже ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні згідно зі ст.12 КК України тяжкого злочину, та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, максимальна санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі до 8 років, підозрювана може ухилитися від слідства та суду. Те, що підозрювана може переховуватись від суду, свідчить й така обставина, як тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується, що може бути достатньою причиною разом з іншими обставинами для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Москаленко проти України" Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, ризики є реальними та їх запобіганню необхідний достатній рівень належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину свідчать про її підвищену суспільну небезпеку.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Зокрема, ризик переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрювана, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжкими, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Слідчий зазначив, що аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується вищевказаними доказами, які зібрані під час досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК, згідно з вимогами якої, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Враховуючи обставини кримінального провадження та думку сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає, що в даному випадку встановлення застави є доцільним та достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12 березня 2009 року по справі «Олександр Макаров проти Росії (Aleksandr Makarov v Russia)» № 15217/07 «…сума застави повинна оцінюватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів … іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути».

Отже, при визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження, особу підозрюваної, та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 20 /двадцяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 45400 /сорок п`ять чотириста/ грн. 00 коп., що буде цілком достатнім для виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та перспектива втрати такого забезпечення у випадку порушення нею встановлених обов`язків послужить достатнім фактором, який виключає з її сторони будь-яке бажання переховуватися від органів досудового розслідування.

У зв`язку з чим, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001179 від 29.09.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, задовольнити.

Обрати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком 60 діб, в межах строку досудового розслідування, тобто до 06.02.2022 включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з дня винесення ухвали, тобто з 09.12.2021 року.

Дата закінчення дії ухвали 06.02.2022 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 /двадцяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 45400 /сорок п`ять чотириста/ грн. 00 коп.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду міста Харкова.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, де він постійно проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- з`являтись на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду міста Харкова коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи виконання покарань негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 та повідомити усно і письмово старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 та слідчого суддю Червонозаводського районного суду міста Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 14.12.2021 о 15 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя - ОСОБА_1