СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4775/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 13.12.2022 за №0001376, -

в с т а н о в и в:

26.12.2022 до суду надійшло вказане клопотання, в якому старший слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб.

Клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001376 від 13.12.2022 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1, ч. 2 ст. 260 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на території Луганської та Харківської областей, у невстановлені досудовим розслідуванням дату і час, але не пізніше 14 вересня 2022 року, вчинив кримінальні правопорушення проти громадської безпеки та основ національної безпеки України.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація (далі - РФ) та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить Визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1 - 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є РФ.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, що укладений між державами СНД, серед яких є Україна та РФ, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів один одного та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їхню непорушність, а також вирішувати усі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть, не встановлювати з ними політичних, економічних та інших зв`язків, не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності, не надавати їм економічної, фінансової, військової та іншої допомоги.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та РФ уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом РФ від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2 - 3 зазначеного Договору, РФ зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та РФ про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований РФ 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1 - 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва збройних сил (далі - ЗС) РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які були розцінені представниками влади і ЗС РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України - в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та ЗС РФ вирішили досягти шляхом розв`язання та ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ЗС РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та РФ, створення і фінансування не передбачених законом збройних формувань (далі - НЗФ) та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної цілісності України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального штабу ЗС РФ, на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб ЗС РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося досягнення військово-політичних цілей РФ, які, на думку співучасників, були прямо пов`язані з необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України та, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Так, починаючи з 20 лютого 2014 року для реалізації вищезазначеного умислу, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії РФ території АР Крим і м. Севастополя, усупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994, пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, статей 2, 3 Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, а також всупереч вимогам частини 4 статті 2 Статуту ООН, Декларації Генеральної Асамблеї ООН №36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та декларацій, затверджених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету, № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН, № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, статей 1, 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, статей 1, 2, 68 Конституції України, на територію суверенної держави Україна, а саме АР Крим і м. Севастополь, здійснено вторгнення військовим, морським та повітряним транспортом окремих підрозділів ЗС РФ.

У подальшому представниками влади РФ вчинено ряд дій, внаслідок чого здійснено окупацію частини території України - Автономної Республіки Крим і м. Севастополя та спроба легітимізувати указані дії.

Також представниками влади і ЗС РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на решті території держави.

Так, вказаними особами організовувалися та проводилися у березні - квітні 2014 року антиурядові протестні акції, найбільш масові з яких - у Луганській, Донецькій, Харківській, Дніпропетровській, Запорізькій, Миколаївській, Херсонській та Одеській областях. Основою їх метою було поширення сепаратистських проросійських гасел та здійснення силового захоплення адміністративних будівель органів державної влади для послідуючої організації незаконних референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

З метою гарантованого досягнення указаних цілей та створення видимості того, що в Україні триває внутрішній конфлікт, представники влади та ЗС РФ вирішили створити на її території терористичні організації, які поряд із основною функцією - здійснення терористичної діяльності, повинні створити враження діяльності в межах Донецької та Луганської областей опозиційних сил, які нібито від імені та за цілковитої підтримки місцевого населення відстоюють їх право на самовизначення та незалежність, що прямо суперечить Конституції України та нормам міжнародного права.

Так, під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади та ЗС РФ, 7 квітня 2014 року на території Донецької області України створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»), а 27 квітня 2014 року на території Луганської області України - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»), у складі яких утворені НФЗ.

Контроль та координація діяльності цих терористичних організацій, як і їх фінансове та матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками влади та ЗС РФ.

Основними завданнями учасників указаних терористичних організацій є насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом застосування зброї, вчинення терористичних актів - здійснення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, загрозу заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, «ДНР» і «ЛНР» є стійкими об`єднаннями невизначеної кількості осіб (більше трьох), створені з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичними організаціями.

7 квітня 2014 року, за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції (далі - АТО).

13 квітня 2014 року, через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України, виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14 квітня 2014 року № 405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну АТО із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

Визнання Верховною Радою України «ДНР» і «ЛНР» терористичними організаціями, як і численні злочини вчинені їх представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного РФ міжнародного тероризму», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року №106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337-VIII.

Отже, Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення «ДНР» і «ЛНР» до терористичних організацій, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників терористичної організації.

Керівники терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР» за сприяння та координації представників влади РФ провели фіктивні референдуми про відокремлення Донецької і Луганської областей від України та проголошення їх незалежними «державами».

НЗФ терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР», іррегулярні збройні формування РФ та військовослужбовці ЗС РФ чинять збройний опір Україні у відновленні територіальної цілісності та забезпеченні правопорядку. При цьому, учасники політичного блоку вказаних терористичних організацій, за підтримки та сприяння представників влади РФ під виглядом органів державної влади, створили окупаційні адміністрації РФ, які забезпечують подальшу окупацію та здійснюють управління вказаними територіями на місцевому рівні.

З огляду на викладене, між державами РФ та Україна з 20 лютого 2014 року триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII визначено, що збройна агресія РФ розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів ЗС та інших силових відомств РФ, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності «ДНР» та «ЛНР», РФ чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань РФ, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони РФ, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам РФ, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних НЗФ, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, а також за допомогою окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні РФ самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Всупереч вказаним вище нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ, діючи спільно з керівництвом так званих «ДНР», «ЛНР», а також іншими невстановленими на цей час досудовим розслідуванням представниками влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 9 грудня 1981 року № 36/103, від 6 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивні воєнні дії проти України.

Так, продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами РФ та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року РФ визнано «ДНР» та «ЛНР» незалежними державами.

22 лютого 2022 року Президент РФ, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання ЗС РФ за межами РФ, яке було задоволено.

Того ж дня, Президент РФ, «голови» так званих «ДНР» та «ЛНР», а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, реалізуючи спільний злочинний умисел, створили умови, організували та здійснили введення ЗС РФ на територію Луганської та Донецької областей України, контрольовану так званими «ДНР» та «ЛНР», з метою здійснення подальшої відкритої військової агресії проти України.

Починаючи з середини лютого 2022 року, на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей (частинах території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють загальний контроль), військовими комісаріатами самопроголошених республік розпочався набір учасників до НЗФ так званих «ДНР» і «ЛНР».

24 лютого 2022 року о 5 годині Президент РФ оголосив про рішення розпочати «спеціальну військову операцію» в Україні.

У подальшому близько 05 години ранку 24 лютого 2022 року ЗС РФ спільно з підрозділами НЗФ так званих «ДНР» і «ЛНР» здійснили інтенсивні ракетно-бомбові та артилерійські обстріли по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, перетнули державний кордон України на ділянках Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької, Херсонської областей та АР Крим, вторглися на територію суверенної держави Україна, тобто розпочали відкритий міжнародний збройний конфлікт проти України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

У відкритій військовій агресії проти України широкомасштабно застосовувалися ЗС РФ із залученням НЗФ так званих «ДНР» та «ЛНР», які діяли на території окремих регіонів Донецької на Луганської областей України під загальним керівництвом військового командування РФ.

19 лютого 2022 року керівник так званої «ЛНР» ОСОБА_8 з метою збільшення чисельності особового складу НЗФ так званої «ЛНР» та приведення їх в повну бойову готовність, підписав указ № УГ-98/22 «Про оголошення мобілізації та застосування деяких заходів, спрямованих на забезпечення режиму військового стану, введеного на території Луганської народної Республіки», яким зобов`язав здійснити на всій території самопроголошеної республіки призов на військову службу громадян, які перебували в запасі.

Починаючи з середини лютого 2022 року (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) на тимчасово окупованій території Луганської області (частині території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють загальний контроль), військовими комісаріатами самопроголошеної республіки розпочався набір учасників до НЗФ так званої «ЛНР».

Одним з таких НЗФ, створених на території Луганської області, є так звана народна міліція Луганської народної Республіки» (далі - «НМ ЛНР»).

ОСОБА_5 , як громадянин України, який згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який, у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Зокрема, ОСОБА_5 , являючись громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах військового стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога (держави-агресора) - РФ, перейшовши на територію, контрольовану ворогом та в місце дислокації військ ЗС РФ з метою сприяння в спричиненні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

У подальшому, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що ЗС РФ, НЗФ так званих «ДНР» та «ЛНР» своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розумів, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ЛНР» передбачатиме участь в таких бойових діях.

Така обізнаність особи випливає з того, що «визнання» РФ так званих «ДНР» та «ЛНР» незалежними державами, здійснення РФ та так званими «ДНР, «ЛНР» спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошених республік, широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах.

Усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 22 лютого 2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) добровільно прибув до «військового комісаріату» м. Луганська (більш точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена), де власноручно написав заяву, що бажає бути добровільно мобілізованим та був включений до списків осіб, мобілізованих на військову службу до лав так званої «ЛНР».

Цього ж дня, ОСОБА_5 та інших осіб, які прибули до «військового комісаріату», на військовому автомобілі «УРАЛ» перевезли на територію колишнього військового авіаційного училища штурманів. В одному з приміщень, ОСОБА_5 отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які представились військовослужбовцями «ЛНР», військову форму зразка РФ (літній та зимовий комплекти), натільну та нижню білизну, шкарпетки, зимову шапку, бушлат, берці, портупею, речовий мішок, каску, протигаз, флягу, кружку та ложку. Після цього, о 23:00 год. ОСОБА_5 та інших мобілізованих завантажили до військових автомобілів «УРАЛ» та автобусів та відвезли до дитячого табору на території Лутугінського району, Луганської області (більш точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена).

Зранку 23.02.2022 всіх осіб вишикували на плацу, шикування проводив командир батальйону НОМЕР_1 так званої народної міліції ЛНР (далі - НМ ЛНР ) - невстановлена особа з позивним « ОСОБА_3 », який повідомив, що всі мобілізовані перебуватимуть на місці до розпорядження.

В цей же день, (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинну мету кримінального правопорушення, перебуваючи у складі зазначеного НЗФ за вказаною адресою, отримав зброю - автомат «АК-74», боєкомплект - 120 патронів, 4 магазини для набоїв, багнет-ніж та підсумок.

В ніч з 23 на 24.02.2022 командир батальйону НОМЕР_1 з позивним «ОСОБА_3» повідомив, що на території України розпочата «Спеціальна військова операція» і в зв`язку з цим, всі присутні буть до неї залучені.

24.02.2022 ОСОБА_5 було призначено командиром 2 відділення, 2 взводу. 1 стрілкової роти, батальйону НОМЕР_1 «НМ ЛНР».

При цьому, з метою забезпечення єдиноначальності, підпорядкованості і дисципліни, невстановленими досудовим розслідуванням особами було призначено керівний склад, які були безпосередніми керівниками ОСОБА_5 , а саме: командир батальйону НОМЕР_1 полку - невстановлена на даний час особа з позивним «ОСОБА_3»; заступник командира батальйону НОМЕР_1 - невстановлена на даний час особа з позивним « ОСОБА_9 »; командира 1 стрілкової роти батальйону НОМЕР_1 - невстановлена на даний час особа з позивним « ОСОБА_10 »; командир 2 взводу 1 стрілкової роти батальйону НОМЕР_1 - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_11 з позивним « ОСОБА_12 ».

У вечері 24.02.2022 ОСОБА_5 в складі свого підрозділу, на військових автомобілях «УРАЛ» та цивільних автомобілях колоною вирушили на позиції, при цьому весь особовий склад перемотав ліву руку та праву ногу липкою стрічкою червоного кольору.

25.02.2022 ОСОБА_5 в складі свого підрозділу, прибув до АДРЕСА_1, де розмістились на території пилорами та частково на вулиці.

На протязі 2-3 днів ОСОБА_5 в складі свого підрозділу перебували на території вказаного населеного пункту та періодично переміщувались на позиції до інших населених пунктів.

Так на початку березня 2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 разом з іншими військовими «НМ ЛНР» прибули до с. Новолюбівка, Кремінського району, Луганської області, де розмістились у приватних будинках та в подальшому передислокувались до приміщень сільськогосподарського підприємства.

В подальшому, приблизно протягом 7 днів, займались облаштуванням позиції для взводу, зокрема обладнували (викопали) окопи та здійснювали чергування, використовуючи вогнепальну зброю.

Після чого, взвод ОСОБА_5 , у складі роти перемістився на позиції в лісосмузі за с. Невське, Сватівського району, Луганської області, де облаштували позиції для взводу, зокрема обладнали (викопали) окопи для зайняття позицій та здійснювали чергування, використовуючи автоматичну зброю, зокрема «АК-74», гвинтівки Мосіна та РПК.

Приблизно 6-7.04.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) на позиції, яку займала рота ОСОБА_5 , прибув командир батальйону з позивним « ОСОБА_3 » та оголосив наказ про призначення командиром 1 стрілкової роти батальйона НОМЕР_1 майора ОСОБА_13 з позивним « ОСОБА_16 » замість командира з позивним « ОСОБА_10 ».

Після чого в період до 11.09.2022 рота ОСОБА_5 , під командуванням ОСОБА_13 , займала різні позиції на території Луганської області, зокрема в населенних пунктах Кремінна, Житлівка та ін., де займались облаштуванням блокпостів та здійсненням цілодобового несення служби нарядами з військовослужбовців за ротаційним принципом: по 2 години чергування зміни вдень та по 4 вночі. Крім того, у м. Кремінна ОСОБА_13 було визначено позиції та облаштовано точки розміщення крупнокаліберних кулеметів типу «ДШК» та гранатометів типу «АГК». Патрулювання вулиць забезпечувалось військовими його роти у вечірній та нічний час доби. В наряди та на чергування підлеглі ОСОБА_13 , зокрема ОСОБА_5 , заступали з особистою стрілецькою зброєю (АК-74) та боєкомплектом. На цих позиціях у вказаних населених пунктах очолюваний особовий склад роти ОСОБА_13 перебував та виконував бойові завдання до 11.09.2022.

В подальшому, 11.09.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) за наказом командира роти ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та інші військовослужбовці перемістились на іншу позицію у с. Студенок, Ізюмського району, Харківської області, де за наказом командира роти ОСОБА_13 розмістились у приватних будинках на в`їзді до села. За наказом ОСОБА_13 у с. Студенок було облаштовано траншею, викопано окопи для зайняття позицій, визначено точки для розстановки крупнокаліберних кулеметів та гранатометів, затверджено графік несення нарядів з спостереженням за переміщенням підрозділів ЗСУ та охорони периметру їх позицій. На вказаній позиції в с. Студенок, ОСОБА_5 перебував до 14.09.2022.

Таким чином, у період з 22 лютого по 14 вересня 2022, ОСОБА_5 , перебуваючи в різних населених пунктах Луганської та Харківської областях, приймав участь в НЗФ «НМ ЛНР та вчиняв наступні дії:

- здійснював окупацію та охорону захоплених територій;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців ЗС РФ та осіб з числа учасників НЗФ «НМ ЛНР», які були за званням чи посадою вище;

- облаштовував та укріплював блокпости в зазначених населенних пунктах, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій;

- здійснював бойові чергування зі зброєю на блок-постах та на інших облаштованих бойових позиціях з метою виявлення фактів переміщення військовослужбовців та техніки Збройних Сил України та здійснення доповідей про це своїм командирам;

- здійснював перевірку документів у цивільних осіб, які рухались через блокпости, перевірку їх особистих речей та огляд транспортних засобів, забезпечував контрольно-пропускні функції та охорону блокпостів;

- приймав активну участь у візуальному спостереженні за повітряним простором з метою виявлення та знешкодження безпілотних літальних апаратів Збройних Сил України з наявної в нього автоматичної зброї;

- інші незаконні дії у складі НЗФ «НМ ЛНР».

ОСОБА_5 , як учасник НЗФ «НМ ЛНР», який діяв на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, у відповідності до п. п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, мав статус комбатанта та був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.

При цьому, ОСОБА_5 , відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову форму зразка ЗС РФ із закріпленими відмітними розпізнавальними знаками у вигляді червоної стрічки, що характеризувало носія форми як причетного до складу ЗС РФ та НЗФ «НМ ЛНР».

Тобто, ОСОБА_5 , перебуваючи та діючи у складі НЗФ «НМ ЛНР», усвідомлюючи, що в умовах введеного на території України воєнного стану, триваючої відкритої військової агресії РФ проти України, здійснення її збройними силами спільно з НЗФ «ДНР», «ЛНР» інтенсивних ракетно-бомбових ударів та артилерійських обстрілів по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, окупації її територій, своїми умисними діями на боці РФ як держави-агресора приймав активну участь у військовій агресії проти України, тим самим вчинив державну зраду в формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, та діяв на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 в період з 15 березня по 14 вересня 2022 року, перебуваючи на території Луганської та Харківської областей, приймав добровільну участь у незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території (далі - НЗФ, створеному на ТОТ), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України, при наступних обставинах.

З 20 лютого 2014 року РФ розпочала збройну агресію проти суверенної, незалежної держави Україна, яка продовжується по теперішній час.

З квітня 2014 року на ТОТ Луганської області створена та діє до цього часу так звана «ЛНР», в якій створені НЗФ, які мали організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною та вибуховою зброєю, а також тяжким військовим озброєнням та військовою технікою.

Члени так званої «ЛНР», під безпосереднім керівництвом на контролем невстановлених досудовим розслідуванням представників влади та ЗС РФ, із застосуванням артилерійських установок, систем реактивного залпового вогню, зенітно-ракетних комплексів, вогнепальної зброї, шляхом здійснення вибухів, підпалів та обстрілів, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людей, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, здійснили незаконне збройне захоплення та окупацію частини території Луганської області.

Згідно п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207?VII тимчасово окупована РФ територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України від 15 квітня 2014 року №1207?VII датою початку окупації території України, що входить до складу Луганської області, є 07 квітня 2014 року.

Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Зокрема, Указом Президента України від 07 лютого 2019 року №32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» визначено перелік тимчасово окупованих територій Луганської області до якої зокрема відноситься м. Луганськ та інші.

Станом на лютий 2022 року вказані в даному Указі населені пункти Луганської області залишались тимчасово окупованими територіями України.

19 лютого 2022 року керівник так званої «ЛНР» ОСОБА_8 з метою збільшення чисельності особового складу НЗФ так званої «ЛНР» та приведення їх в повну бойову готовність, підписав указ № УГ-98/22 «Про оголошення мобілізації та застосування деяких заходів, спрямованих на забезпечення режиму військового стану, введеного на території Луганської народної Республіки», яким зобов`язав здійснити на всій території самопроголошеної республіки призов на військову службу громадян, які перебували в запасі.

Починаючи з середини лютого 2022 року (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) на тимчасово окупованій території Луганської області (частині території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють загальний контроль), військовими комісаріатами самопроголошеної республіки розпочався набір учасників до НЗФ так званої «ЛНР».

24 лютого 2022 року близько 05 години ранку ЗС РФ спільно з підрозділами НЗФ так званої «ЛНР», створених на ТОТ, здійснили інтенсивні ракетно-бомбові та артилерійські обстріли по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, незаконно перетнули державний кордон України на ділянках Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької і Херсонської областей, та вторглися на територію суверенної держави Україна, тобто розпочали відкритий міжнародний збройний конфлікт між РФ (держава-агресор) та Україною. У відкритій військовій агресії РФ проти України широкомасштабно застосовувалися ЗС РФ із залученням НЗФ так званої «ЛНР» під загальним керівництвом військового командування РФ.

У цей же день, у зв`язку з відкритою військовою агресією РФ проти України Указом Президента України ОСОБА_14 від 24 березня 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

У подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Одним з таких НЗФ, створених на ТОТ Луганської області наприкінці лютого 2022 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені), є так звана «НМ ЛНР».

Вказане НЗФ, створене на ТОТ, мало організаційну структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, дисципліну, визначений механізм вступу до підрозділу і порядок проходження в ньому служби. Учасники цього НЗФ проходили військову підготовку на тренувальних базах, які знаходились на території Луганської області, підконтрольній так званій «ЛНР», а також на території РФ; у своєму володінні мали та відкрито носили вогнепальну, холодну, вибухову та іншу зброю; постійно носили військову форму зразка ЗС РФ.

Громадянин України ОСОБА_5 достовірно знав, що ЗС РФ та НЗФ, створені на ТОТ, так званої «ЛНР», своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на території України, розумів, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ЛНР», створеному на ТОТ, передбачатиме участь в таких бойових діях. Така обізнаність ОСОБА_5 випливає з того, що «визнання» 21 лютого 2022 року РФ самопроголошеної республіки «ЛНР» незалежною державою, здійснення РФ та так званою «ЛНР» спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошеної республіки, широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах.

Усвідомлюючи це, 22.02.2022 ОСОБА_5 , з метою вступу та участі в діяльності НЗФ «ЛНР», створеного на ТОТ, добровільно прибув до «військового комісаріату» м. Луганська (більш точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена), де власноручно написав заяву, що бажає бути добровільно мобілізованим та був включений до списків осіб, мобілізованих на військову службу до лав так званої «ЛНР».

Цього ж дня, ОСОБА_5 та інших осіб, які прибули до «військового комісаріату», на військовому автомобілі «УРАЛ» перевезли на територію колишнього військового авіаційного училища штурманів. В одному з приміщень, ОСОБА_5 отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які представились військовослужбовцями «ЛНР», військову форму зразка РФ (літній та зимовий комплекти), натільну та нижню білизну, шкарпетки, зимову шапку, бушлат, берці, портупею, речовий мішок, каску, протигаз, флягу, кружку та ложку. Після цього, о 23:00 год. ОСОБА_5 та інших мобілізованих завантажили до військових автомобілів «УРАЛ» та автобусів та відвезли до дитячого табору на території Лутугінського району, Луганської області (більш точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена).

Зранку 23.02.2022 всіх осіб вишикували на плацу, шикування проводив командир батальйону НОМЕР_1 так званої народної міліції ЛНР (далі - НМ ЛНР ) - невстановлена особа з позивним « ОСОБА_3 », який повідомив, що всі мобілізовані перебуватимуть на місці до розпорядження.

В цей же день, (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинну мету кримінального правопорушення, перебуваючи у складі зазначеного НЗФ за вказаною адресою, отримав зброю - автомат «АК-74», боєкомплект - 120 патронів, 4 магазини для набоїв, багнет-ніж та підсумок.

В ніч з 23 на 24.02.2022 командир батальйону НОМЕР_1 з позивним «ОСОБА_3» повідомив, що на території України розпочата «Спеціальна військова операція» і в зв`язку з цим, всі присутні буть до неї залучені.

24.02.2022 ОСОБА_5 було призначено командиром 2 відділення, 2 взводу. 1 стрілкової роти, батальйону НОМЕР_1 «НМ ЛНР».

При цьому, з метою забезпечення єдиноначальності, підпорядкованості і дисципліни, невстановленими досудовим розслідуванням особами було призначено керівний склад, які були безпосередніми керівниками ОСОБА_5 , а саме: командир батальйону НОМЕР_1 полку - невстановлена на даний час особа з позивним «ОСОБА_3»; заступник командира батальйону НОМЕР_1 - невстановлена на даний час особа з позивним « ОСОБА_9 »; командира 1 стрілкової роти батальйону НОМЕР_1 - невстановлена на даний час особа з позивним « ОСОБА_10 »; командир 2 взводу 1 стрілкової роти батальйону НОМЕР_1 - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_11 з позивним « ОСОБА_12 ».

У вечері 24.02.2022 ОСОБА_5 в складі свого підрозділу, на військових автомобілях «УРАЛ» та цивільних автомобілях колоною вирушили на позиції, при цьому весь особовий склад перемотав ліву руку та праву ногу липкою стрічкою червоного кольору.

25.02.2022 ОСОБА_5 в складі свого підрозділу, прибув до АДРЕСА_1, де розмістились на території пилорами та частково на вулиці.

На протязі 2-3 днів ОСОБА_5 в складі свого підрозділу перебували на території вказаного населеного пункту та періодично переміщувались на позиції до інших населених пунктів.

Так на початку березня 2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 разом з іншими військовими «НМ ЛНР» прибули до с. Новолюбівка, Кремінського району, Луганської області, де розмістились у приватних будинках та в подальшому передислокувались до приміщень сільськогосподарського підприємства.

В подальшому, приблизно протягом 7 днів, займались облаштуванням позиції для взводу, зокрема обладнували (викопали) окопи та здійснювали чергування, використовуючи вогнепальну зброю.

Після чого, взвод ОСОБА_5 , у складі роти перемістився на позиції в лісосмузі за с. Невське, Сватівського району, Луганської області, де облаштували позиції для взводу, зокрема обладнали (викопали) окопи для зайняття позицій та здійснювали чергування, використовуючи автоматичну зброю, зокрема «АК-74», гвинтівки Мосіна та РПК.

Приблизно 6-7.04.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) на позиції, яку займала рота ОСОБА_5 , прибув командир батальйону з позивним « ОСОБА_3 » та оголосив наказ про призначення командиром 1 стрілкової роти батальйона НОМЕР_1 майора ОСОБА_13 з позивним « ОСОБА_16 » замість командира з позивним « ОСОБА_10 ».

Після чого в період до 11.09.2022 рота ОСОБА_5 , під командуванням ОСОБА_13 , займала різні позиції на території Луганської області, зокрема в населенних пунктах Кремінна, Житлівка та ін., де займались облаштуванням блокпостів та здійсненням цілодобового несення служби нарядами з військовослужбовців за ротаційним принципом: по 2 години чергування зміни вдень та по 4 вночі. Крім того, у м. Кремінна ОСОБА_13 було визначено позиції та облаштовано точки розміщення крупнокаліберних кулеметів типу «ДШК» та гранатометів типу «АГК». Патрулювання вулиць забезпечувалось військовими його роти у вечірній та нічний час доби. В наряди та на чергування підлеглі ОСОБА_13 , зокрема ОСОБА_5 , заступали з особистою стрілецькою зброєю (АК-74) та боєкомплектом. На цих позиціях у вказаних населених пунктах очолюваний особовий склад роти ОСОБА_13 перебував та виконував бойові завдання до 11.09.2022.

В подальшому, 11.09.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) за наказом командира роти ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та інші військовослужбовці перемістились на іншу позицію у с. Студенок, Ізюмського району, Харківської області, де за наказом командира роти ОСОБА_13 розмістились у приватних будинках на в`їзді до села. За наказом ОСОБА_13 у с. Студенок було облаштовано траншею, викопано окопи для зайняття позицій, визначено точки для розстановки крупнокаліберних кулеметів та гранатометів, затверджено графік несення нарядів з спостереженням за переміщенням підрозділів ЗСУ та охорони периметру їх позицій. На вказаній позиції в с. Студенок, ОСОБА_5 перебував до 14.09.2022.

Таким чином, у період з 15 березня по 14 вересня 2022, ОСОБА_5 , перебуваючи в різних населених пунктах Луганської та Харківської областей, приймав участь в НЗФ «НМ ЛНР», створеній на ТОТ та вчиняв наступні дії:

- здійснював окупацію та охорону захоплених територій;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців ЗС РФ та осіб з числа учасників НЗФ «НМ ЛНР», які були за званням чи посадою вище;

- облаштовував та укріплював блокпости в зазначених населенних пунктах, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій;

- здійснював бойові чергування зі зброєю на блок-постах та на інших облаштованих бойових позиціях з метою виявлення фактів переміщення військовослужбовців та техніки Збройних Сил України та здійснення доповідей про це своїм командирам;

- здійснював перевірку документів у цивільних осіб, які рухались через блокпости, перевірку їх особистих речей та огляд транспортних засобів, забезпечував контрольно-пропускні функції та охорону блокпостів;

- приймав активну участь у візуальному спостереженні за повітряним простором з метою виявлення та знешкодження безпілотних літальних апаратів Збройних Сил України з наявної в нього автоматичної зброї;

- інші незаконні дії у складі НЗФ «НМ ЛНР».

ОСОБА_5 , як учасник НЗФ «НМ ЛНР», створеній на ТОТ, який діяв на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, у відповідності до п. п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, мав статус комбатанта та був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.

При цьому, ОСОБА_5 , відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову форму зразка ЗС РФ із закріпленими відмітними розпізнавальними знаками у вигляді червоної стрічки, що характеризувало носія форми як причетного до складу ЗС РФ та НЗФ «НМ ЛНР».

Тобто, в період з 15 березня по 14 вересня 2022 року громадянин України ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи на території Луганської та Харківської областей, приймав добровільну участь в НЗФ, створеному на ТОТ, «НМ ЛНР».

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 в період з 22 лютого по 14 березня 2022 року, перебуваючи на території Луганської області, приймав участь в діяльності НЗФ, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України, при наступних обставинах.

З 20 лютого 2014 року РФ розпочала збройну агресію проти суверенної, незалежної держави Україна, яка продовжується по теперішній час.

З квітня 2014 року на території Луганської області створена та діє до цього часу так звана «ЛНР», тобто стійке об`єднання невизначеної кількості осіб (більше п`яти), члени та структурні частини якого за попередньою змовою зорганізувалися для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Основною метою створення та діяльності так званої «ЛНР» є зміна меж території і державного кордону України, шляхом відокремлення Луганської області та її подальшого виходу із складу України в порушення порядку, встановленого ст. ст. 2, 73 Конституції України, з можливістю подальшого приєднання до РФ.

Для досягнення вказаної мети, учасники «ЛНР» здійснили захоплення адміністративних будівель, опорних пунктів силових структур, а згодом і інших господарчих та інфраструктурних об`єктів шляхом збройного протистояння правоохоронним органам і Збройним Силам України, фізичного знищення їх особового складу та матеріальних ресурсів, вчинення інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призвело до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.

Задля насильницької підтримки влади самопроголошеної «ЛНР» були створені НЗФ, які мали організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, за сприяння РФ були озброєні вогнепальною та вибуховою зброєю, а також тяжким військовим озброєнням та військовою технікою.

У подальшому члени так званої «ЛНР», під безпосереднім керівництвом на контролем невстановлених досудовим розслідуванням представників влади та ЗС РФ, із застосуванням артилерійських установок, систем реактивного залпового вогню, зенітно-ракетних комплексів, вогнепальної зброї, шляхом здійснення вибухів, підпалів та обстрілів, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людей, з метою зміни меж території та державного кордону України у порушення порядку, встановленого Конституцією України, здійснили збройне незаконне захоплення частини територій Луганської області.

19 лютого 2022 року керівник так званої «ЛНР» ОСОБА_8 з метою збільшення чисельності особового складу НЗФ так званої «ЛНР» та приведення їх в повну бойову готовність, підписав указ № УГ-98/22 «Про оголошення мобілізації та застосування деяких заходів, спрямованих на забезпечення режиму військового стану, введеного на території Луганської народної Республіки», яким зобов`язав здійснити на всій території самопроголошеної республіки призов на військову службу громадян, які перебували в запасі.

Починаючи з середини лютого 2022 року (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) на тимчасово окупованій території Луганської області (частині території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють загальний контроль), військовими комісаріатами самопроголошеної республіки розпочався набір учасників до НЗФ так званої «ЛНР».

Одним з таких НЗФ, створених на території Луганської області, є так звана народна міліція Луганської народної Республіки» (далі - «НМ ЛНР»).

Вказане НЗФ мало організаційну структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, дисципліну, визначений механізм вступу до підрозділу і порядок проходження в ньому служби. Учасники цього НЗФ проходили військову підготовку на тренувальних базах, які знаходились на території Луганської області, підконтрольній так званій «ЛНР», а також на території РФ; у своєму володінні мали та відкрито носили вогнепальну, холодну, вибухову та іншу зброю; постійно носили військову форму зразка ЗС РФ.

22 лютого 2022 року Президент РФ направив до Ради Федерації звернення про використання ЗС РФ за межами РФ, яке було задоволено. Того ж дня, Президент РФ, керівник так званої «ЛНР», а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, реалізуючи спільний злочинний умисел, створили умови, організували та здійснили введення ЗС РФ на територію Луганської області України, контрольовану так званою «ЛНР», з метою здійснення подальшої відкритої військової агресії проти України.

Громадянин України ОСОБА_5 достовірно знав, що ЗС РФ, НЗФ так званої «ЛНР», своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розумів, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ЛНР» передбачатиме участь в таких бойових діях. Така обізнаність особи випливає з того, що «визнання» 21 лютого 2022 року РФ самопроголошеної республіки «ЛНР», незалежною державою, здійснення РФ та так званою «ЛНР», спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошеної республіки, широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах.

Усвідомлюючи це, 22.02.2022 ОСОБА_5 , з метою вступу та участі в діяльності НЗФ «ЛНР», добровільно прибув до «військового комісаріату» м. Луганська (більш точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена), де власноручно написав заяву, що бажає бути добровільно мобілізованим та був включений до списків осіб, мобілізованих на військову службу до лав так званої «ЛНР».

Цього ж дня, ОСОБА_5 та інших осіб, які прибули до «військового комісаріату», на військовому автомобілі «УРАЛ» перевезли на територію колишнього військового авіаційного училища штурманів. В одному з приміщень, ОСОБА_5 отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які представились військовослужбовцями «ЛНР», військову форму зразка РФ (літній та зимовий комплекти), натільну та нижню білизну, шкарпетки, зимову шапку, бушлат, берці, портупею, речовий мішок, каску, протигаз, флягу, кружку та ложку. Після цього, о 23:00 год. ОСОБА_5 та інших мобілізованих завантажили до військових автомобілів «УРАЛ» та автобусів та відвезли до дитячого табору на території Лутугінського району, Луганської області (більш точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена).

Зранку 23.02.2022 всіх осіб вишикували на плацу, шикування проводив командир батальйону НОМЕР_1 так званої народної міліції ЛНР (далі - НМ ЛНР ) - невстановлена особа з позивним « ОСОБА_3 », який повідомив, що всі мобілізовані перебуватимуть на місці до розпорядження.

В цей же день, (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинну мету кримінального правопорушення, перебуваючи у складі зазначеного НЗФ за вказаною адресою, отримав зброю - автомат «АК-74», боєкомплект - 120 патронів, 4 магазини для набоїв, багнет-ніж та підсумок.

В ніч з 23 на 24.02.2022 командир батальйону НОМЕР_1 з позивним «ОСОБА_3» повідомив, що на території України розпочата «Спеціальна військова операція» і в зв`язку з цим, всі присутні буть до неї залучені.

24.02.2022 ОСОБА_5 було призначено командиром 2 відділення, 2 взводу. 1 стрілкової роти, батальйону НОМЕР_1 «НМ ЛНР».

При цьому, з метою забезпечення єдиноначальності, підпорядкованості і дисципліни, невстановленими досудовим розслідуванням особами було призначено керівний склад, які були безпосередніми керівниками ОСОБА_5 , а саме: командир батальйону НОМЕР_1 полку - невстановлена на даний час особа з позивним «ОСОБА_3»; заступник командира батальйону НОМЕР_1 - невстановлена на даний час особа з позивним « ОСОБА_9 »; командира 1 стрілкової роти батальйону НОМЕР_1 - невстановлена на даний час особа з позивним « ОСОБА_10 »; командир 2 взводу 1 стрілкової роти батальйону НОМЕР_1 - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_11 з позивним « ОСОБА_12 ».

У вечері 24.02.2022 ОСОБА_5 в складі свого підрозділу, на військових автомобілях «УРАЛ» та цивільних автомобілях колоною вирушили на позиції, при цьому весь особовий склад перемотав ліву руку та праву ногу липкою стрічкою червоного кольору.

25.02.2022 ОСОБА_5 в складі свого підрозділу, прибув до АДРЕСА_1, де розмістились на території пилорами та частково на вулиці.

На протязі 2-3 днів ОСОБА_5 в складі свого підрозділу перебували на території вказаного населеного пункту та періодично переміщувались на позиції до інших населених пунктів.

Так на початку березня 2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 разом з іншими військовими «НМ ЛНР» прибули до с. Новолюбівка, Кремінського району, Луганської області, де розмістились у приватних будинках та в подальшому передислокувались до приміщень сільськогосподарського підприємства.

В подальшому, приблизно протягом 7 днів, займались облаштуванням позиції для взводу, зокрема обладнували (викопали) окопи та здійснювали чергування, використовуючи вогнепальну зброю.

Після чого, взвод ОСОБА_5 , у складі роти перемістився на позиції в лісосмузі за с. Невське, Сватівського району, Луганської області, де облаштували позиції для взводу, зокрема обладнали (викопали) окопи для зайняття позицій та здійснювали чергування, використовуючи автоматичну зброю, зокрема «АК-74», гвинтівки Мосіна та РПК.

Приблизно 6-7.04.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) на позиції, яку займала рота ОСОБА_5 , прибув командир батальйону з позивним « ОСОБА_3 » та оголосив наказ про призначення командиром 1 стрілкової роти батальйона НОМЕР_1 майора ОСОБА_13 з позивним « ОСОБА_16 » замість командира з позивним « ОСОБА_10 ».

Після чого в період до 11.09.2022 рота ОСОБА_5 , під командуванням ОСОБА_13 , займала різні позиції на території Луганської області, зокрема в населенних пунктах Кремінна, Житлівка та ін., де займались облаштуванням блокпостів та здійсненням цілодобового несення служби нарядами з військовослужбовців за ротаційним принципом: по 2 години чергування зміни вдень та по 4 вночі. Крім того, у м. Кремінна ОСОБА_13 було визначено позиції та облаштовано точки розміщення крупнокаліберних кулеметів типу «ДШК» та гранатометів типу «АГК». Патрулювання вулиць забезпечувалось військовими його роти у вечірній та нічний час доби. В наряди та на чергування підлеглі ОСОБА_13 , зокрема ОСОБА_5 , заступали з особистою стрілецькою зброєю (АК-74) та боєкомплектом. На цих позиціях у вказаних населених пунктах очолюваний особовий склад роти ОСОБА_13 перебував та виконував бойові завдання до 11.09.2022.

В подальшому, 11.09.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) за наказом командира роти ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та інші військовослужбовці перемістились на іншу позицію у с. Студенок, Ізюмського району, Харківської області, де за наказом командира роти ОСОБА_13 розмістились у приватних будинках на в`їзді до села. За наказом ОСОБА_13 у с. Студенок було облаштовано траншею, викопано окопи для зайняття позицій, визначено точки для розстановки крупнокаліберних кулеметів та гранатометів, затверджено графік несення нарядів з спостереженням за переміщенням підрозділів ЗСУ та охорони периметру їх позицій. На вказаній позиції в с. Студенок, ОСОБА_5 перебував до 14.09.2022.

Таким чином, у період з 22 лютого по 14 березня 2022, ОСОБА_5 , перебуваючи в різних населених пунктах Луганської області, приймав участь в НЗФ «НМ ЛНР та вчиняв наступні дії:

- здійснював окупацію та охорону захоплених територій;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців ЗС РФ та осіб з числа учасників НЗФ «НМ ЛНР», які були за званням чи посадою вище;

- облаштовував та укріплював блокпости в зазначених населенних пунктах, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій;

- здійснював бойові чергування зі зброєю на блок-постах та на інших облаштованих бойових позиціях з метою виявлення фактів переміщення військовослужбовців та техніки Збройних Сил України та здійснення доповідей про це своїм командирам;

- здійснював перевірку документів у цивільних осіб, які рухались через блокпости, перевірку їх особистих речей та огляд транспортних засобів, забезпечував контрольно-пропускні функції та охорону блокпостів;

- приймав активну участь у візуальному спостереженні за повітряним простором з метою виявлення та знешкодження безпілотних літальних апаратів Збройних Сил України з наявної в нього автоматичної зброї;

- інші незаконні дії у складі НЗФ «НМ ЛНР».

ОСОБА_5 , як учасник НЗФ «НМ ЛНР», який діяв на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, у відповідності до п. п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, мав статус комбатанта та був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.

При цьому, ОСОБА_5 , відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову форму зразка ЗС РФ із закріпленими відмітними розпізнавальними знаками у вигляді червоної стрічки, що характеризувало носія форми як причетного до складу ЗС РФ та НЗФ «НМ ЛНР».

Тобто, ОСОБА_5 , діючи умисно, в період з 22 лютого по 14 березня 2022 року на території Луганської області приймав участь у діяльності НЗФ «НМ ЛНР».

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у:

- вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану;

- участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування;

- добровільній участі громадянина України в незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території, -

тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1, ч. 2 ст. 260 КК України.

31.10.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

01.11.2022 Святошинським районним судом міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Термін дії запобіжного заходу, обраного судом, визначено в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.12.2022 року включно.

22.11.2022 складено і вручено ОСОБА_5 повідомлення про нову підозру та про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про те, що він підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1, ч. 2 ст. 260 КК України.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки 30.12.2021 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завершується однак, досудове розслідування не може бути завершеним у зв`язку із тим, що по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій та встановити відомості, що мають значення для кримінального провадження та які самостійно, а також у сукупності із іншими доказами будуть мати суттєве значення для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У зв`язку із вищевикладеним, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , тому необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , строком 60 днів підтримав та просив задовольнити, вказуючи що передбачені ст. 177 КПК України ризики на даний час не зникли.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні вирішення питання про продовження тримання під вартою підозрюваному залишили на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001376 від 13.12.2022 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1, ч. 2 ст. 260 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 7 ст. 111-1 КК України повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

-показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , в яких останній детально надає покази щодо участі у діяльності незаконного збройного формування на території України, в складі так званої «НМ ЛНР»;

-протоколом добровільної видачі та огляду, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_5 добровільно видав для огляду та долучення до матеріалів кримінального провадження військову форму, в яку був одягнений під час взяття його в полон військовослужбовцями ЗС України;

-допитом військовослужбовця ЗС України та його впізнанням ОСОБА_5 , якого він впізнав, як особу яку особисто брав в полон коли ОСОБА_5 був на боці ворога;

-іншими даними та доказами, які у своїй сукупності свідчать про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.

-31.10.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

-01.11.2022 Святошинським районним судом міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Термін дії запобіжного заходу, обраного судом, визначено в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.12.2022 року включно.

-22.11.2022 складено і вручено ОСОБА_5 повідомлення про нову підозру та про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про те, що він підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1, ч. 2 ст. 260 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу положень ч. 3 ст. 199 КПК України при вирішенні питання про продовження строку тримання особи під вартою обов`язковому доведенню у судовому засіданні прокурором підлягає наявність обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які мають враховуватися під час вирішення вказаного питання, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим передбачає покарання у вигляді позбавлення волі; вказаний ризик обґрунтовується наявністю повідомлення ОСОБА_15 про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, інші причетні до вчинення злочину особи не встановлені. Розуміючи тяжкість покарання, підозрюваний може використати всі можливі способи та засоби для ухилення від відповідальності, зокрема його виїзд за межі України, або на тимчасово - окуповану територію України;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; даний ризик обґрунтовується тим, що у даному кримінальному провадженні не в повному обсязі встановлені та притягнені до кримінальної відповідальності інші співучасники злочину, а тому орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може перешкоджати досудовому розслідування з метою уникнення ними кримінальної відповідальності;

- вчинити інше кримінальне правопорушення; цей ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 являється військовослужбовцем незаконного збройного формування та вважає, що протиправні дії які він вчиняє на території України залишаться не поміченими, а тому існують дуже високі ризики продовження чи повторення злочинної діяльності, яка свідчить про високу ступінь небезпечності поведінки підозрюваного, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності можливість вчинення аналогічних злочинів підозрюваним у майбутньому та підвищує ризики того що підозрюваний може ухилитись від слідства і суду; додатковим ризиком щодо повторення суспільнонебезпечної поведінки підозрюваного у тому числі щодо перешкоджання кримінальному провадженню є також можливість доступу останнього до зброї.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити підозрюваному міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час діїт воєного стану слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину передбаченого ст. 260 КК України.

Таким чином, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 183, 184, 193-197, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 13.12.2022 за №0001376, - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 23.02.2023.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1