Справа №346/2570/22
Провадження №1-кс/346/47/23
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

26 січня 2023 р.м. Коломия Івано-Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Коломия клопотання старшого слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене з заступником керівника Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про скасування арешту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР під №0000386 від 23.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

25.01.2023 старший слідчий СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотання, в якому просить скасувати арешт, накладений з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.07.2022 на автомобіль марки «KIA», номерний знак НОМЕР_1 , із ключем запалювання та реєстраційними документами на нього: картою проязду серії КР/ААВ НОМЕР_2 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Крім того, просить вирішити питання про долю вищезазначених речових доказів шляхом передачі на потреби Збройних Сил України, а саме військової частини НОМЕР_4 .

В обґрунтування клопотання старший слідчий СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 зазначила, що СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000386 від 23.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України по факту продажу товарів гуманітарної допомоги призначеної для ЗСУ в умовах воєнного стану. Згідно інформації наданої Львівською митницею встановлено, що ОСОБА_5 15.03.2022 було ввезено на територію України через пункт пропуску «Краківець-Корчова» Львівської митниці товар - гуманітарну допомогу (транспортний засіб марки «KIA», номер кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ) на адресу Міноборони України, військова частина НОМЕР_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ). Проте вищезазначений транспортний засіб в подальшому було виставлено на продаж в інтернет-мережу на сайт «АВТОРІА» ОСОБА_6 11.07.2022 в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_6 було вилучено автомобіль марки «KIA», номерний знак НОМЕР_1 із ключем запалювання та реєстраційними документами на нього: картою поязду серії КР/ААВ НОМЕР_2 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які визнані речовими доказами та вирішено питання про місце їх зберігання. Згідно постанови про передачу речових доказів на зберігання від 11.07.2022 автомобіль марки «KIA», номерний знак НОМЕР_1 із ключем запалювання було поміщено на зберігання на територію спецмайданчика ВКЗ ЦЗ ГУНП в Івано-Франківській області, що в м. Коломия, вул. Горбаша, 8-а, а реєстраційні документи на автомобіль. 14.07.2022 ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області винесено ухвалу про накладення арешту в частині заборони володіння, користування та розпорядження на вищезазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів. 28.11.2022 за результатами досудового розслідування, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України вищевказане кримінальне провадження було закрито, однак в кримінальному провадженні наявні речові докази, питання щодо яких не вирішено через накладення арешту. Згідно митної Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, відповіді на запит Львівської митниці встановлено, що автомобіль марки «KIA», номерний знак НОМЕР_1 15.03.2022 був ввезений ОСОБА_5 на територію України в якості гуманітарної допомоги на адресу Міноборони України, а саме військової частини НОМЕР_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_6 . М. Київ).

Посилаючись на норми ч. 9 ст. 100, ст. ст. 167, 170, 174 КПК України, вважає за можливе скасувати раніше застосовані заходи, пов`язані із збереженням речових доказів та вирішити питання щодо речових доказів.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких клопотання підтримують та просять його розглядати без їхньої участі.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України). У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати судовий розгляд на підставі долучених до клопотання матеріалів, за відсутності сторін кримінального провадження.

Так з досліджених судом матеріалів з обґрунтування клопотання слідчого вбачається таке.

Ухвалою слідчого судді Коломийського районного суду Івано-Франківської області від 14.07.2022 з метою збереження речових доказів накладено арешт в частині заборони володіння, користування та розпорядження на майно, яке вилучене 11.07.2022 під час огляду місця події у ОСОБА_6 , а саме: автомобіль марки «KIA», номерний знак НОМЕР_1 із ключем запалювання та реєстраційними документами на нього: картою поязду серії КР/ААВ НОМЕР_2 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Постановою старшого слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 28.11.2022 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386 від 23.06.2022, закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Разом з тим, постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим, а тому питання про скасування арешту майна вирішено не було.

Частиною 4 ст. 174 КПК України, визначено право суду скасування арешту майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Частина 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, приймаючи до уваги той факт, що кримінальне провадження на даний момент постановою слідчого закрито, досудове розслідування по справі завершено, приходжу до переконання, що потреби і надалі обмежувати власника у володінні майном немає, продовження такого арешту спричиняє збитки інтересам власника, оскільки на даний час відпали обставини, які стали підставою для арешту майна, передбачені ст. 170 КПК України.

Аналогічного висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі №727/2878/19 (провадження №14-516цс19).

Так, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду ч. 1 ст. 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом ст. 173 КПК України питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Втім, ч. ч. 3, 4 ст. 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно із ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (ст. ст. 173, 174 КПК України). Крім того, у КПК України немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 174 КПК України, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги вищевикладений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, обставини встановлені в ході розгляду клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в частині скасування арешту майна.

Вирішуючи питання щодо долі речових доказів слідчий суддя враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Таким чином з урахуванням вищезазначених положень ст. 100 КПК України слідчий суддя не вирішує питання щодо повернення органом досудового розслідування у користування законному володільцю транспортного засобу, оскільки скасування арешту майна і є безпосередньою передумовою підставою для повернення такого майна, а тому клопотання у наведеній частині задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 173, 174, 369, 372, 375, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.07.2022 на автомобіль марки «KIA», номерний знак НОМЕР_1 із ключем запалювання та реєстраційними документами на нього: картою поязду серії КР/ААВ НОМЕР_2 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

У задоволенні решти клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1