Справа № 157/1158/22
Провадження №1-кп/157/47/23
УХВАЛА

Іменем України

11 січня 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 липня 2022 року за № 0000223, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Прокурор у кримінальному проваджені ОСОБА_3 подав до суду клопотання, у якому просить продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначає, що що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 08.07.2022 близько 01 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поблизу перехрестя вулиці Центральна - провулок Центральний у селі Піщане Камінь-Каширського району Волинської області, під час конфлікту, що раптово виник, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючи ними та діючи з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримуючи в руці мотошолом, наніс ОСОБА_8 не менше чотирьох ударів у життєво-важливий орган - голову, чим спричинив останньому закриту черепно-мозкову травму у вигляді підшкірного крововиливу в лівій скронево-тім`яній ділянці голови, синця, садна, поверхневої рани в ділянці зовнішнього кута правого ока, садна в ділянці лоба зліва, синця в ділянці зовнішнього кута лівого ока; крововиливів на внутрішній поверхні м`яких тканин голови; крововиливу в лівий скроневий м`яз; субарахноїдальних вогнищевих крововиливів в лівій та правій тім`яній ділянці головного мозку, крововиливу з поширенням в борозну в лівій потиличній ділянці, крововиливів в стовбуровій частині головного мозку, субарахноїдальних крововиливів мозочка та дрібно вогнищевих крововиливів в речовині мозочка, в результаті чого умисно протиправно заподіяв смерть ОСОБА_8 . Причиною смерті ОСОБА_8 стала закрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась крововиливами під оболонки та тканину головного мозку, що призвело до розвитку травматичного набряку та здавлення головного мозку. Обвинувальний акт у даному кримінальному проваджені 29.09.2022 надіслано до Камінь-Каширського районного суду Волинської області. У зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_4 08.07.2022 о 03 годині 10 хвилин затримано в порядку ч. 1 ст. 208 КК України. Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та детально розповів про обставини його скоєння. Окрім цього, вина обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням на лінію «102» про виявлення трупа, на тілі якого наявні сліди побиття; протоколом огляду місця події від 08.07.2022, проведеного по вул. Центральна у с. Піщане Камінь-Каширського району Волинської області, під час якого зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину та вилучено мотоцикл марки «Senke» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , мотоцикл марки «Senke» без номерних знаків, мотошолом чорного кольору з пошкодженнями, дві пляшки з наявною прозорою рідиною з різким запахом, одну пляшку з рідиною бурого кольору з різким запахом, вітрове скло від мотоцикла; протоколом затримання ОСОБА_4 від 08.07.2022, під час якого вилучено його одяг та мобільний телефон; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших свідків; консультативним висновком спеціаліста, згідно з яким встановлено стан сп`яніння обвинуваченого; висновком судово-медичної експертизи № 85; іншими доказами. На даний час наявні ризики не зменшилися та продовжують мати місце. ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність. Обвинувачений неодружений, на утриманні нікого не має, ніде не працює та не навчається. При цьому останній обвинувачується у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння, у нічний час, поєднаному з насильством, від якого настала смерть людини. Злочин вчинено в умовах воєнного стану в Україні та у час дії комендантської години, коли заборонено в нічний час доби перебувати на вулицях та в громадських місцях мешканцям населених пунктів. Викликає і побоювання щодо помсти за вбивство ОСОБА_8 близькими родичами покійного. Всі вищевказані факти свідчать про свідоме порушення ОСОБА_4 правил та норм поведінки в суспільстві та про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливати на свідків, які в судовому засіданні ще не допитані, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші, більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків. При цьому, ненастання вищевказаних ризиків зумовлене застосуванням щодо ОСОБА_4 09.07.2022 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стоком на 60 днів, який ухвалою судді районного суду від 21.11.2022 продовжено до 19 січня 2023 року включно. Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання та особистої поруки відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, обвинуваченим виконані не будуть. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути обраний, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства, внаслідок якого загинув потерпілий. Перебування під цілодобовим домашнім арештом за місцем проживання дозволить обвинуваченому зустрічатись та схиляти свідків до зміни наданих показань під приводом винагороди чи примусу, покинути місце проживання, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У письмовому запереченні на клопотання захисник ОСОБА_5 просив змінити застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт у житлі, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та покласти обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; 2) не відлучатись з місця проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання; 4) здати на зберігання слідчому паспорт громадянина України та за наявності паспорт для виїзду за кордон; 5) не спілкуватися з іншими учасниками у даному кримінальному провадженні, і в обґрунтування заперечень зазначає, що правових підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу немає, прокурором не надано доказів, що: 1) ОСОБА_4 будь-яким чином перешкоджав досудовому розслідуванню при тому, що останній дав детальні показання та відтворив усі події в ході проведення слідчого експерименту з застосуванням відеозаписувальної техніки, у зв`язку з чим вже не має змоги змінити показання, 2) вчиняв дії, спрямовані на вплив свідків та/або потерпілого в даному кримінальному провадженні. Більш того, свідки, на покази яких спирається сторона обвинувачення, вже були допитані, а з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 проведено слідчі експерименти з відеофіксацією, що, в свою чергу, свідчить про неможливість зміни вказаними особами своїх показань. Жодних дій, спрямованих на вплив на цих свідків, обвинуваченим не вчинялось. Більш того, вищевказані свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , котрі є єдиними очевидцями події злочину, вже були допитані безпосередньо в СУДОВОМУ засіданні, а відтак об`єктивної потреби на них впливати в будь-який спосіб немає і ризик впливу на них цілком знівельовано, 3) намагався переховуватись чи переховувався від правоохоронних органів, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які докази на підтвердження таких фактичних даних. Натомість, достовірно відомо, що ОСОБА_4 не чинив жодного опору під час його затримання, не тікав та не переховувався, добровільно надав частково визнавальні показання щодо обставин розслідуваних подій (сторона захисту незгідна суто в частині кваліфікації дій мого клієнта), самостійно викликав швидку медичну допомогу, 4) може вчинити інше правопорушення при тому, що обвинувачений до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку, не судимий, законослухняний (до події правопорушення) громадянин, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази про його притягнення навіть до адміністративної відповідальності. Окрім того, стороною обвинувачення не надано жодних доказів спроб обвинуваченого в будь-який спосіб впливати на свідків та потерпілого чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Продовження строку тримання під вартою набуває ознак передбачуваності майбутнього вироку. ОСОБА_4 не має жодних намірів перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду, не буде впливати на свідків та потерпілого, не бажає переховуватися чи в будь-який інший спосіб ухилятися від виконання покладених на нього обов`язків. Обвинувачений хоча й не одружений, але має сім`ю, у якій є брат та мати, у зв`язку з чим є необхідність допомагати своїм родичам, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, скарги відсутні. Зазначені обставини дозволяють дійти переконливого висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, аніж найсуворішого з можливих тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засідання клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечили з підстав, наведених у письмових запереченнях, і просили змінити застосований щодо обвинуваченого запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з покладенням зазначених у запереченні обов`язків.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання прокурора підтримали повністю.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, потерпілого та його представника щодо про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов висновку, що строк тримання обвинуваченого під вартою належить продовжити на 60 днів, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать: про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 331 КПК України за наслідками розгляду питання про продовження строку тримання під вартою суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, проживає з матір`ю та братом, не навчається, офіційно працевлаштований не був, стан його здоров`я задовільний.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, посягає на найвищу соціальну цінність - життя людини, за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, скоєння злочину спричинило незворотні наслідки смерть людини, особи молодого віку.

Сама по собі тяжкість злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, в той же час суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення в сукупності з вищезазначеними даними про його особу та спосіб життя, які свідчать про відсутність його постійної суспільно-корисної зайнятості, та з зазначеними в обвинувальному акті фактичними обставинами кримінального провадження, згідно з якими ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину у воєнний стан, у комендантську годину, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть молодої людини, суд дійшов висновку, що ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності у разі доведення його вини у вчиненні злочину, а також ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні продовжують існувати.

За таких обставин і беручи до уваги те, що строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 19 січня 2023 року, а кримінальне провадження не завершено і закінчити його розгляд до цього часу не є можливим з об`єктивних причин, що зумовлені фактичними обставинами та складністю кримінального провадження, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень і запобіганню, в тому числі ризику його втечі та переховування від суду, обраний раніше щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить продовжити на строк 60 днів.

Ті обставини, що допитано більшість свідків, а також, як зазначає сторона захисту, допитано ключових свідків, не може з урахуванням того, що оцінка доказам надається у нарадчій кімнаті під час прийняття судового рішення та судове слідство на даний час ще триває, достатньою підставою для зміни щодо обвинуваченого запобіжного заходу.

Інші доводи сторони захисту, з огляду на вищенаведені обставини, які свідчать про продовження існування великого ступеня ризику переховування обвинуваченого від суду та ризику впливу на свідків, не спростовують обґрунтованість застосування щодо обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дотримання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в тому числі із застосуванням електронного засобу контролю, залежить і від вольової поведінки обвинуваченого, а тому суд вважає, що такий запобіжний захід не зможе дієво запобігти вищевказаним ризикам, які, з огляду на стадію розгляду кримінального провадження та фактичні обставини пред`явленого обвинувачення, не зменшилися та продовжують існувати.

Застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не свідчить про наявність ознак передбачуваності майбутнього вироку, як на це посилається захисник, а забезпечить, з урахуванням вищенаведених ризиків, належну процесуальну поведінку обвинуваченого, та є, за обставин цього кримінального провадження, згідно з якими пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину у воєнний час, у комендантську годину та у стані алкогольного сп`яніння, та злочином спричинено незворотний наслідок смерть молодої людини, виправданим.

Керуючись ст. ст. 331, 369, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 березня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії повного судового рішення.

Дата проголошення повного тексту ухвали 11 год. 13 січня 2023 року.

Головуючий: ОСОБА_1