ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2023 Справа №607/3811/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 22 листопада 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільхівці Борщівського району Тернопільської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні батьки похилого віку, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє:

-23.08.2017 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 30 днів. Звільнений по відбуттю строку покарання 31.05.2019,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2019 року обвинувачений ОСОБА_3 був звільнений з Державної установи «Личаківська виправна колонія» №30. Після відбуття покарання та звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_3 , на шлях виправлення не став, під час профілактичної роботи належних висновків для себе не зробив, систематично допускав порушення громадського порядку, на неодноразові попередження щодо недопущення вчинення правопорушень не реагував, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. У зв`язку із цим, на підставі подання начальника Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, 23.05.2022 Тернопільським міськрайонним судом винесено постанову, якою ОСОБА_3 , на підставі п. «в» ст. 6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994, було встановлено адміністративний нагляд терміном на 24 (двадцять чотири) місяці, з наступними обмеженнями:

а) заборона виходу з дому (квартири) по місцю проживання (реєстрації) в період з 23:00 години до 06:00 години ранку наступного дня;

б) заборона перебувати в місцях підприємств торгівлі і громадського харчування, де продаються спиртні напої на розлив на час перебування під адміністративним наглядом;

в) реєструватися 2 рази на місяць (1-й, 3-й четвер місяця) з 19 год. 00. хв. до 20 год. 00 хв. в службовому кабінеті офіцера поліції.

Вказана постанова суду набрала законної сили 31.05.2022.

26.07.2022 обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про зміну свого місця проживання з адреси АДРЕСА_1 , на адресу АДРЕСА_2 .

04.08.2022 у приміщенні ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області обвинуваченого ОСОБА_3 ознайомлено під підпис із постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23.05.2022 про встановлення адміністративного нагляду, а також повідомлено, що він став на облік як адміністративний піднаглядний, вказавши місце свого проживання АДРЕСА_2 , де зобов`язався постійно проживати за вищевказаною адресою та дотримуватись наступних обмежень, а саме: заборони виходу з дому (квартири) по місцю проживання (реєстрації) в період з 23:00 години до 06:00 години ранку наступного дня; заборони перебувати в місцях підприємств торгівлі і громадського харчування, де продаються спиртні напої на розлив на час перебування під адміністративним наглядом; реєструватися два рази на місяць (1-й, 3-й четвер місяця) з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.

У встановленому законом порядку ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбуття адміністративного нагляду та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від адміністративного нагляду, передбачену ст. 395 КК України, що полягає у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

07.11.2022 у обвинуваченого ОСОБА_3 , який знаючи про обмеження встановлені постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23.05.2022 щодо заборони залишати будинок за місцем проживання з 23:00 по 06:00 год., виник умисел спрямований на самовільне залишення місце свого проживання без поважних причин з метою ухилення від адміністративного нагляду.

09.11.2022 обвинувачений ОСОБА_3 , знаючи про заборону виходу з дому (квартири) по місцю проживання (реєстрації) в період з 23:00 години до 06:00 години ранку наступного дня, будучи ознайомленим про кримінальну відповідальність, знаючи про свої обов`язки покладені згідно адміністративного нагляду, маючи на меті ухилитися від адміністративного нагляду, реалізовуючи свій злочинний намір, умисно, самовільно покинув місце свого проживання по АДРЕСА_2 в порушення встановлених йому обмежень постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23.05.2022, а саме 09.11.2022 близько 23 год. 50 год., з особистих питань, покинув місце свого проживання.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , порушив встановлені йому обмеження, зокрема під час перевірок 11.11.2022 о 00 год. 46 хв., 12.11.2022 о 23 год. 18 хв., 12.11.2022 о 01 год. 50 хв, та 14.11.2022 о 00 год. 37 хв., 15.11.2022 о 23 год. 04 хв., 15.11.2022 о 05 год. 20 хв., 18.11.2022 о 01 год. 36 хв., 19.11.2022 о 00 год. 42 хв., 20.11.2022 о 00 год. 03 хв., 21.11.2022 о 00 год. 27 хв., 25.11.2022 о 05 год., 30.11.2022 о 00 год. 54 хв., які проводились працівниками відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області був відсутній по місцю свого проживання, при цьому не вказавши жодних поважних причин, чим порушив покладені постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23.05.2022 на нього зобов`язання.

Отже, обвинувачений ОСОБА_3 , починаючи з 07.11.2022 по 03.12.2022, з метою ухилення від адміністративного нагляду покинув своє місце проживання по АДРЕСА_2 та перебував у с. Медвин, Білоцерківського району, Київської області, без поважної причини.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.395 КК України, а саме, самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та погодився зі всіма обставинами, викладеними у обвинувальному акті, однак, у відповідності до положень ст.63 Конституції України, відмовився від надання суду показань. У вчиненому щиро розкаюється, негативно оцінює вчинене, обіцяє в подальшому кримінальних правопорушень не вчиняти.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому, суд виходив з того, що згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту своїх прав. В судовому засіданні, після допиту обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_3 правильно розуміє зміст обставин, які зазначені в обвинувальному акті, та які сторона обвинувачення вважає такими, при яких відбулося вчинення кримінального правопорушення.

Сумніви у добровільності позицій обвинуваченого у суду відсутні, наслідки неможливості оскаржити обставини, що були ним визнані в судовому засіданні, в апеляційному порядку - роз`яснені.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, є доведеною.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні батьків похилого віку, які потребують стороннього догляду.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, а також за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та з урахуванням даних про його особу, наведених вище, суд вважає ефективним призначити покарання обвинуваченому за ст.395 КК України із застосуванням ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті обвинувачення та визначеного ст.53 КК України, у виді штрафу в дохід держави, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання за цією статтею, із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1