Справа № 274/2840/22
Провадження №1-в/0274/664/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73) ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві в режимі відеоконференції з ДУ «Райківська виправна колонія №73» провадження за клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лосинівка, Ніжинського району, Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вдівця, непрацюючого, раніше судимого: 17.04.2015 року за ст.ст. 185 ч. 2, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, -

в с т а н о в и в:

31.10.2022 року на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду після скасування попереднього судового рішення судом апеляційної інстанції повернулося клопотання засудженого ОСОБА_6 , в якому він ставить питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Вказав, що в у виправній колонії він працевлаштований, має заохочення.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання. Додатково, на запитання учасників судового розгляду, вказав, що визнає свою вину за обставин, які вказані у вироку суду, розкаюється в скоєному, у виправній колонії він працевлаштований різьбярем, усі кошти, які отримує за свою роботу, перераховує на відшкодування цивільного позову. Просив замінити покарання на обмеження волі.

Захисник підтримала клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. При прийнятті рішення просила врахувати, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення та займається відшкодуванням боргу.

Представник ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" охарактеризував засудженого з позитивного боку, який працевлаштований та сумлінно ставиться до праці, має 10 заохочень та немає непогашених стягнень, але зважаючи на те, що він засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину та має значний термін невідбутого покарання, має цивільний позов, який відшкодував лише на суму 1945 грн., а тому не підтримав його клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви засудженого та вказав, що на його думку, засуджений не визнає своєї вини та не розкаюється в скоєному, вчинив особливо тяжкий злочин та має значну частину невідбутого покарання, цивільний позов відшкодував лише на 1%, а тому вважає, що засуджений не став на шлях виправлення.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого та надані захисником, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та відбув частину строку покарання, яка визначена ч. 4 ст. 82 КК України.

Відповідно до п.п. 2, 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо. Заміна невідбутої частини покарання біль м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 22.12.2015 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі

Знову засуджений 30.05.2018 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.115, ч.3 ст.357, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 27.11.2018 зараховано у строк відбування покарання період з 14.12.2015 по 27.11.2018, згідно ч.5 ст.72 КК України як день за два. В решті вирок залишено без змін.

Початок строку відбування покарання: 14.12.2015; кінець строку: 01.01.2027; відбув 2/3 строку 01.05.2022.

Відповідно до досліджених матеріалів засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.12.2015 року. Під час утримання в державній установі «Чернігівський СІЗО» характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.

З 07.02.2019 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Райківська виправна колонія (№73)». Систематично залучався до робіт без оплати праці з благоустрою колонії, а також з поліпшенню житлово-побутових умов. З січня 2020 працевлаштований столяром на дільниці сувенірної продукції. До своїх обов`язків відноситься сумлінно. За час відбування покарання характеризується позитивно, двічі порушив вимоги режиму тримання, за що один раз був притягнутий до дисциплінарної відповідальності та один раз проведено бесіду виховного характеру. Стягнення знято в встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, має десять заохочень. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи під контролем. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. Долучається до робіт по благоустрою установи виконання покарань. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Подолання наркотичної залежності». Участі в роботі самодіяльних організацій не приймає. Підтримує соціально корисні зв`язки. Вину в скоєних злочинах визнав повністю. На профілактичних обліках не перебуває. Має заборгованість за виконавчими листами на суму 221251,76 грн., з яких 1980,56 грн. було перераховано виправною колонією на відшкодування цивільного позову, 445 грн. було перераховано самим засудженим, і 1500 грн. було відшкодовано його родичами.

Посилання представника виправної колонії та прокурора на те, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину та має значну частину невідбутого покарання, а тому до нього не може бути застосована пільга, передбачена ст. 82 КК України, судом до уваги не приймаються, оскільки вимоги до строку відбутого покарання, в залежності від тяжкості злочину, за який засуджена особа, визначені Законом, а саме ч.3 ст. 82 КК України. Вказані строки не підлягають розширеному тлумаченню, ані в бік збільшення, ані в бік зменшення. Саме законодавець визначив, що при вчиненні особливо тяжкого злочину заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом. ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог Закону при зверненні до суду, а відтак не може бути підставою для відмови в його клопотання тяжкість вчиненого ним злочину та значна частина невідбутого строку покарання.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_6 майже не відшкодував цивільний позов за вироком суд, суд приймає до уваги, однак вважає за необхідне вказати, що за весь час відбування покарання у виправній колонії, будучи працевлаштованим, ОСОБА_6 заробив 2640,77 грн., з яких в нього було утримано 1980,56 грн. та 660,21 грн. він отримав на руки. З отриманих коштів останній відшкодував 445 грн. та 1500 грн. відшкодував за допомогою родичів. Таким чином, ОСОБА_6 направив на відшкодування завданих збитків майже увесь свій дохід, що, на думку суду, свідчить про його бажання відшкодувати завдану шкоду, що, в свою чергу, також опосередковано свідчить про процес ставання на шлях виправлення.

Посилання прокурора на невизнання ОСОБА_6 своєї вини, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, останній в судовому засіданні вказав, що визнає свою вину за обставин, викладених у вироку суду, додатково вказавши, що наніс удари потерпілій, від чого остання померла.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_6 відбув більш ніж 2/3 призначеного судом строку покарання, має заохочення, стягнень не має, працевлаштований та сумлінно ставиться до праці, приймає участь в роботах по благоустрою виправної колонії, а тому, на переконання суду, така поведінка свідчить, що він став на шлях виправлення, у зв`язку з чим його заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_6 невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.05.2018 у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 10 місяців 30 днів.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1