Справа № 521/3358/23
Номер провадження:1-кп/521/1162/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2023

21 лютого 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , представників потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001137 від 24.12.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Шебекіно Белгородської області РФ, громадянки України, одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 з січня по грудень 2021 року,більш точну дату судом не встановлено, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного доходу, не маючи відповідного дозволу правовласника програм мовлення «бігуді», «KVARTAL TV», «Paramount Comedy» (UA), «УНІАН», «ПлюсПлюс», «ТЕТ», «1+1», «2+2», та не уклавши обов`язкові Ліцензійні договори про надання невиключного суміжного права на використання зазначених програм мовлення шляхом розповсюдження з ТОВ «1+1 ІНТЕРНЕТ», яке у 2021 році було наділено виключними суміжними правами на їх розповсюдження, не маючи відповідного дозволу правовласника програм мовлення «СТБ», «Новий канал», «ICTV», «ОЦЕ», «МІ», «М2», та не 2 уклавши обов`язкові Ліцензійні договори про надання невиключного суміжного права на використання зазначених програм мовлення шляхом розповсюдження з ТОВ «СТАРЛАЙТ ДІДЖИТАЛ», яке у 2021 році було наділено виключними суміжними правами на їх розповсюдження, здійснювала незаконне розповсюдження вказаних програм мовлення шляхом встановлення на придбані 5 інтернет-магазині «Aliexpress» пристрої - мультимедійні смарт приставки марок Х96 мах +, Vontar Х4, Vontar ХЗ, Mecool tv stick KD2, Х4 Cube, Х4 Pro, Х96, ТОХ 1, Х96 mini, ТОХ 2, Х96 air, Tanix Х4 Pro, Tanix ТХ6-Р, спеціального програмного забезпечення у вигляді плейлистів формату «m3u.», призначених для перегляду через додатки IPTV вищезазначених програм мовлення, та шляхом подальшого продажу вказаних пристроїв - мультимедійних смарт приставок громадянам, які мешкають на території міста Одеси і поза його межами, чим порушила положення законодавства у сфері інтелектуальної власності, передбачені:

-статтею 41 Конституції України, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності;

-статтею 33 Закону України «Про авторське право і суміжні права» №3792-XII від 23.12.1993, згідно якої договори про передачу прав на використання творів укладаються у письмовій формі. В усній формі може укладатися договір про використання (опублікування) твору в періодичних виданнях (газетах, журналах тощо);

-статтею 35 Закону України «Про авторське право і суміжні права» №3792-XII від 23.12.1993, згідно якої об`єктами суміжних прав, незалежно від призначення, змісту, оцінки, способу і форми вираження, є передачі (програми) організації мовлення;

-статтею 36 Закону України «Про авторське право і суміжні права» №3792-ХІІ від 23.12.1993, згідно якої суб`єктами суміжних прав є організації мовлення та їх правонаступники;

-статтею 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права» №3792-ХІІ від 23.12.1993, згідно якої до майнових прав організацій мовлення залежить їх виключне право на використання своїх програм будь-яким способом і виключне право дозволяти чи забороняти іншим особам: а) публічне сповіщення своїх програм шляхом трансляції і ретрансляції; б) фіксацію своїх програм на матеріальному носії та їх відтворення; в) публічне виконання і публічну демонстрацію своїх програм у місцях з платним входом. Організація мовлення також має право забороняти поширення на території України чи з території України сигналу із супутника, що несе їх програми, розповсюджуючим органом, для якого цей сигнал зі супутника не призначався. Майнові права організації мовлення можуть передаватися (відчужуватися) іншим особам на підставі договору, в якому визначаються спосіб і строк використання програми мовлення, розмір і порядок виплати винагороди, територія, на яку розповсюджуються передані права, тощо.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 спричинила матеріальну шкоду ТОВ «СТАРЛАЙТ ДІДЖИТАЛ» на суму 50 792 (п`ятдесят тисяч сімсот дев`яносто дві) гривні та ТОВ «1+1 ІНТЕРНЕТ» на суму 666 848 (шістсот шістдесят шість тисяч вісімсот сорок вісім) гривень, завдавши матеріальну шкоду на загальну суму 717 640 (сімсот сімнадцять тисяч шістсот сорок) гривень, що є великим розміром.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.176 КК України, а саме: незаконне розповсюдження програм мовлення, що завдало матеріальної шкоди у великому розмірі.

03.02.2023 року між потерпілими та обвинуваченою було укладено угоду про примирення, відповідно до якої ОСОБА_4 визнала свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.176 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачена цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.5 ст.474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3 ст. 424, ст.476 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачена вчинила нетяжкий злочин, дані про особу обвинуваченої, а також - відсутність обтяжуючих обставин та наявність таких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як-то: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено, визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176 КК України в повному обсязі та фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначила, що розуміє надані їй законом права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила затвердити угоду про примирення, яку уклала добровільно та призначити узгоджене покарання. Проти клопотань потерпілих про залишення позовних вимог без розгляду не заперечує.

Представник потерпілого ТОВ «1+1 ІНТЕРНЕТ» адвокат ОСОБА_5 просив угоду затвердити та залишити цивільний позов потерпілого без розгляду.

Представник потерпілогоТОВ «СТАРЛАЙТ ДІДЖИТАЛ» адвокат ОСОБА_6 просив угоду затвердити та залишити цивільний позов потерпілого без розгляду.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченою дотримані вимоги КПК України та КК України, угода не порушує права інших осіб, враховуючи особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, добровільність укладення угогди та розуміння її наслідків, просив угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченою затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання, яке не суперечить вимогам КК України. Також не заперечував проти клопотання потерпілих про залишення їх позовних вимог без розгляду.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч.5 ст.474 КПК України, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваної про повне розуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили її погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану суду угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченою з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин у якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії нетяжкого злочину, а тому відповідно до положень ч.3 ст.469 КПК України між потерпілим та обвинуваченою ОСОБА_4 може бути укладено угоду про примирення.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до п.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, судом встановлено, що укладена між потерпілими та обвинуваченою 03.02.2023 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.176 КК України кваліфіковано правильно, як незаконне розповсюдження програм мовлення, що завдало матеріальної шкоди у великому розмірі, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачена свою провину визнає повністю, зазначила, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченою від 03.02.2023 року слід затвердити та призначити обвинуваченій покарання, передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченої, то вона раніше не судима, одружена, має на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження, не працює, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Негативної характеристики стосовно обвинуваченого суду не надано.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень у межах санкції зазначеної статті КК України, є достатньою для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави судові витрати за залучення експертів у сумі 16990,2 грн.

Позивачем ТОВ «СТАРЛАЙТ ДІДЖИТАЛ» подано у кримінальному провадженні цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, у сумі 50 792 (п`ятдесят тисяч сімсот дев`яносто дві) гривн. Позивачем ТОВ «1+1 ІНТЕРНЕТ» також подано у кримінальному провадженні цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, у сумі 666 848 (шістсот шістдесят шість тисяч вісімсот сорок вісім) гривень.

Відповідно до вимог ч.5 ст.128 КПК України Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вимогами п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи, що позивачами подано до початку розгляду справи по суті заяви про залишення позовів без розгляду, суд приходить до висновку про задоволення таких заяв.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 03 лютого 2023 року між представником потерпілого ТОВ «1+1 Інтернет» адвокатом ОСОБА_5 та представником потерпілого ТОВ «СТАРЛАЙТ ДІДЖИТАЛ» адвокатом ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

1) мобільний телефон марки HTC в корпусі чорного кольору з смугою на корпусі червоного кольору, мобільний телефон марки Infinix в корпусі синього кольору IMEI: НОМЕР_1 з сім картами, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , мобільний телефон Redmi в корпусі зеленого кольору ІМЕІ НОМЕР_4 , ноутбук марки Lenovo ThinkPad s/n PF-150NGF повернути власнику ОСОБА_7 ;

2) - носій інформації Kodak 64 gb;

- ресивер Х96 мах+ з встановленим для перегляду програмним забезпеченням 1 шт.;

- ресивери з встановленим для перегляду програмним забезпеченням Vontar X3 1 шт. , Vontar X4-2 шт.;

- ресивери Vontar X3 3 шт.;

- ресивери Vontar X4 2 шт.;

- ресивери Х96 Мах + - 8 шт.;

- ресивер Mecool tv stick KD2- 1 шт.;

- ресивер X4 Cube- 1 шт.;

- ресивер Х4 Pro-1 шт.;

- ресивери Х96 2 шт.;

- ресивери ТОХ 1- 2 шт.;

- ресивер Х96 mini - 1 шт.;

- ресивер ТОХ2- 1 шт.;

- ресивер Х96 air - 1 шт.;

- ресивери Tanix X4 Pro- 4 шт.;

- ресивер Tanix X4 - 1 шт.;

- ресивер Tanix ТХ6-Р- 1 шт. конфіскувати в дохід держави.

Скасувати арешт зазначеного майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 19.05.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у сумі 16990,2 грн.

Цивільний позов ТОВ «СТАРЛАЙТ ДІДЖИТАЛ» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, у сумі 50 792 (п`ятдесят тисяч сімсот дев`яносто дві) гривн. - залишити без розгляду.

Цивільний позов ТОВ «1+1 ІНТЕРНЕТ» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, у сумі 666 848 (шістсот шістдесят шість тисяч вісімсот сорок вісім) гривень- залишити без розгляду.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1