Справа № 740/3991/22
Провадження № 1-кп/740/346/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001026 від 18.10.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_6

встановив:

у невстановлений досудовим розслідуванням день в період з 15.02.2022 по 23.02.2022 в першій половині дня більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрав кортик з написом «Булат» 1979 року виготовлення, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого ОСОБА_4 , отримавши реальну змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на 7 250,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю та показав, що на початку лютого 2022 року, ще до початку війни, зустрівся із ОСОБА_6 , який його запросив до себе на вечерю. В подальшому він залишився у нього ночувати. Коли вранці встав, побачив на столі кортик, взяв його, положив у рюкзак та пішов. У вчиненому розкаюється, засуджує свої дії. Відшкодував потерпілому шкоду на суму 5000 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що в лютому, точної дати не пам`ятає, але до початку війни, зустрів ОСОБА_4 , з яким у нього на той час були дружні відносини та запросив до себе додому, вони повечеряли та ОСОБА_4 залишився у нього ночувати. Пізніше виявив відсутність кортика. ОСОБА_7 йому повернули працівники поліції та дійсно обвинувачений відшкодував йому моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, а також процесуальних рішень прийнятих в ході досудового розслідування.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння доведене у повному обсязі, а його умисні дії кваліфіковані правильно за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, ч.2 ст.50 КК України, про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, ч.2 ст.65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, його вік, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність негативних характеристик за місцем проживання та реєстрації, а також те, що обвинувачений з урахуванням положень ст.12 КК України вчинив кримінальний проступок, критичне засудження ним власних дій та поведінки в судовому засіданні, правдиві показання про обставини вчинення проступку, позицію сторони обвинувачення та потерпілого щодо обрання міри та виду покарання.

Враховуючи наведені вище обставин, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт в межах санкції чатини статті інкримінованого кримінального проступку.

Даний вид покарання на думку суду, відповідатиме справедливому співвідношенню між вчиненими кримінальним правопорушеннями та заходами, які застосовуються до винної і зумовлені метою кримінального покарання.

Суд також приймає до уваги, що матеріали справи не містять застережень щодо неможливості призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт відповідно до вимог ч.3 ст.56 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого в межах даного кримінального провадження не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст.124 КПК України.

Питання про долю речових доказів, підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 250,00 грн.

Речовий доказ: кортик з написом «Булат» залишити в розпорядженні володільця ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9