ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/113/23 Справа № 705/917/23 Категорія: ст.ст. 176, 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря прокурора захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 лютого 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, тимчасово не працевлаштованого, такого, що на утриманні жодних осіб не має, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділення Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 9 січня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Крім того, у провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 від 23 лютого 2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

23 лютого 2023 року прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_10 кримінальні провадження № 0000048 від 9 січня 2023 року та № 0000326 від 23 лютого 2023 року об`єднані в одне провадження, якому присвоєно загальний номер № 0000048.

Також у провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000329 від 24 лютого 2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

24 лютого 2023 року прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_10 кримінальні провадження № 0000048 від 9 січня 2023 року та № 0000329 від 24 лютого 2023 року об`єднані в одне провадження, якому присвоєно загальний номер № 0000048.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 у невстановлені слідством дату та час, переслідуючи корисливі мотиви, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який незаконно зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з метою збуту.

У подальшому, ОСОБА_8 26 січня 2023 року близько 15 год. 22 хв., знаходячись на вулиці Миру, м. Умань, за місцем свого проживання, а саме на території домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою незаконного збуту наркотичного засобу, з корисливих спонукань, незаконно, під час проведення контролю за вчиненням злочину контрольованої та оперативної закупки, за 500 гривень збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_11 кристалічну речовину білого кольору, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-23/1335-НЗПРАП від 6 лютого 2023 року містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою наркотичного засобу метадону (в перерахунку на основу) 0,226 грама, який він перед цим незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Він же, у невстановлені слідством дату та час, при невстановлених обставинах, переслідуючи корисливі мотиви, незаконно, повторно, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який незаконно зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з метою збуту.

У подальшому ОСОБА_8 23 лютого 2023 року близько 17 год. 56 хв., знаходячись на вулиці Миру, м. Умань, за місцем свого проживання, а саме на території домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою незаконного збуту наркотичного засобу, з корисливих спонукань, незаконно, повторно, під час проведення контролю за вчиненням злочину контрольованої та оперативної закупки, за 600 гривень збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_11 кристалічну речовину білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який він перед цим незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

23 лютого 2023 року о 18 год. 19 хв. ОСОБА_8 було затримано відповідно до ст. 208 КПК України.

24 лютого 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зважаючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, вік, стан здоров`я, відсутність у підозрюваного заробітку та постійного місця роботи, наявність високих ризиків продовження ним протиправної поведінки, впливу на свідків чи перекладання своєї відповідальності на інших осіб, вчинення злочину в умовах воєнного стану, слідчий вважає, що лише тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та дасть змогу запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Враховуючи вищевикладене, застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

На підставі вищевикладеного, старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 просив слідчого суддю застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення ним застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень. У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з - під варти, у зв`язку з внесенням ним застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

-не відлучатись з м. Умані Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 лютого 2023 року клопотання - задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, строк якого відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 - 23 лютого 2023 року.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 23 квітня 2023 року.

Визначено ОСОБА_8 розмір застави 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 134200,00 гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, покладено на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

-не відлучатись з м. Умані Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-заборонити спілкуватись із свідками, іншими учасниками по вказаному кримінальному провадженню.

Судове рішення мотивовано тим, що слідчим належними та допустимими доказами на цій стадії досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованість застосування саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Слідчий суддя, врахувавши наявність ризиків, дані про особу підозрюваного, погодився із доводами слідчого, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.

При визначенні розміру застави слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного та вважав за можливе визначити розмір застави у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в грошовому виразі 134 200 грн, у разі внесення якої поклавши на підозрюваного конкретні обов`язки, визначені статею 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, як необґрунтовану та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат вказує, що мотивуючи необхідність тримання під вартою слідчий вказував про те, що існує ряд ризиків кримінального провадження: ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; буде незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інший злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотиків, із вказаними доводами погодився і суд.

Проте, захисник зазначає, що слідчим в клопотанні лише зазначено перелік ризиків, які він вважає встановленими. Слідчий і прокурор не обґрунтували в клопотанні, а чим же із ризиків підтверджується та що взагалі свідчить про існування вказаних ризиків, єдиним посиланням на підтвердження існування ризиків було лише тяжкість загрожуваного покарання та військовий стан в країні.

Посилається, що стороною обвинувачення не було подано жодного доказу на наявність існування ризиків, сторона захисту була позбавлена права спростувати доводи прокурора, оскільки не можливо спростувати те, що не доведено. Крім того, сторона захисту надала позитивну характеристику на ОСОБА_8 , яка не була врахована судом.

Також прокурор послався на наявність попередніх судимостей у підозрюваного, проте жодного доказу неналежної процесуальної поведінки у інших кримінальних провадженнях подано не було, що свідчить про те, що ОСОБА_8 не ігнорував свої процесуальні обов`язки. Також, за посиланням адвоката, слідчим суддею не було враховано вік підозрюваного, а також його проживання з матір`ю, яка потребує догляду.

Крім того, захисник вважає, що судом визначено непомірну велику для підозрюваного суму застави, яка не може бути ним сплачена.

Поза увагою суду залишились вимоги законодавства та практика ЄСПЛ, згідно якої суд повинен ретельно дослідити наявні докази ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі (рішення у справі Кобець проти України», «Авшар проти Туреччини» та інш.).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і дійшов вірного висновку, що в даному кримінальному провадженні маються докази, що об`єктивно вказують на причетність до вчинення кримінального правопорушення саме цієї особи.

Із наданих матеріалів вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України і таке стверджується доказами, що долучені до клопотання слідчого, зокрема, рапортами начальника сектору РНЗТЗ ВКП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 від 9 січня 2023 року та від 10 січня 2023 року; протоколами допитів свідка ОСОБА_13 від 10 січня 2023 року, свідка ОСОБА_14 від 10 січня 2023 року, свідка ОСОБА_11 від 27 січня 2023 року; постановою про проведення контролю за вчиненням злочину контрольованої та оперативної закупки від 19 січня 2023 року; протоколом видачі предметів від 26 січня 2023 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 27 січня 2023 року; даними протоколу огляду предметів від 27 січня 2023 року; висновком судової експертизи № СЕ-19/124-23/1335-НЗПРАП від 6 лютого 2023 року; протоколом видачі предметів від 23 лютого 2023 року; протоколом обшуку від 23 лютого 2023 року за місцем проживання ОСОБА_8 ; протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України від 23 лютого 2023 року; протоколом освідування ОСОБА_8 від 23 лютого 2023 року; протоколами допитів свідка ОСОБА_11 від 24 лютого 2023 року, свідка ОСОБА_15 від 24 лютого 2023 року, свідка ОСОБА_16 від 24 лютого 2023 року; протоколом огляду предметів від 24 лютого 2023 року; а також іншими матеріалами кримінального провадження. Копії названих та інших документів долучено до клопотання.

Колегія суддів, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, та яке класифікується як тяжкий злочин, враховуючи дані про особу підозрюваного, який на даний час не одружений, не працює, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється , погоджується із висновком слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризиків, зазначених у п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .

Матеріали справи не містять даних про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою.

Доводи захисника про неврахування судом віку підозрюваного та того, що він проживає з матір`ю, яка потребує стороннього догляду, нічим об`єктивно не підтверджені та не можуть слугувати самостійною підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Доводи захисника щодо недоведеності прокурором чи слідчим неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є непереконливими, оскільки вказане посилання фактично вказує на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, хоча стороною захисту не надано доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності існуючих ризиків.

При обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу слідчим суддею було враховано, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про його кримінальну направленість та підтверджується наявною в матеріалах клопотання довідкою № 31-22022023/71017.

Посилання захисника, що до клопотання слідчого не надано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри є неаргументованими, оскільки суд апеляційної інстанції вважає, що відноснопитання обґрунтованості підозри має застосовуватися стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Необхідно оцінювати обґрунтованість усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про його особу підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні останнього під вартою.

Підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, апеляційний суд не вбачає.

Також слідчим суддею за вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України вірно застосовано альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Є необґрунтованими посилання захисника, що судом визначено непомірну велику для підозрюваного суму застави, яка не може бути ним сплачена, по наступних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючинаявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, та яке класифікується як тяжкий злочин, слідчий суддя вірно визначив розмір застави в сумі, що відповідає 50 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб і в грошовому виразі становить 134200,00 грн.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, які вказують на обґрунтованість підозри, враховано дані, які характеризують особу підозрюваного, його вік, сімейний та матеріальний стан,тощо.

Будь-яких інших переконливих доводів щодо незаконності ухвали слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Згідно п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення, у зв`язку із чим апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376,405,407,419,422,424 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 лютого 2023 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4