Справа № 932/962/23
Провадження № 1-кс/932/245/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про арешт майна у якому просить накласти арешт у вигляді позбавлення права на користування, відчуження, розпорядження на: автомобіль марки «Mercedes-Benz 308 D» з н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , білого кольору, 1998 року випуску згідно свідоцтву про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 13.09.2016 року належить ОСОБА_5 ; автомобіль марки «ЗАЗ 110307» з н.з. НОМЕР_4 , сірого кольору, 2005 року випуску, з VIN кодом НОМЕР_5 згідно свідоцтву про реєстрацію НОМЕР_6 від 10.07.2020 року належить ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення, що 05.11.2022 року невстановлені особи викрали транспортний засіб Mercedes-Benz 308 D з н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Водяне, вул. Зелена, 22. 01.01.2023 року невстановлені особи (ймовірно військовослужбовці рф) викрали транспортний засіб ЗА3 110307 з н.з. НОМЕР_7 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , та належав гр. ОСОБА_6 .

Таким чином вбачаються ознаки порушення законів та звичаїв війни, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Так, в ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що автомобіль марки Mercedes-Benz 308 D з н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , білого кольору, 1998 року випуску, залишився на окупованій території України в АДРЕСА_2 , та автомобіль марки ЗА3 110307 з н.з. НОМЕР_7 , сірого кольору, 2005 року випуску з VIN кодом НОМЕР_8 , залишились на окупованій території України в АДРЕСА_1 , та якими заволоділи невстановлені особи (ймовірно військовослужбовці рф).

Вказані речі може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

3 урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та досягнення дієвості, виникла необхідність у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на зазначені вище речі, у вигляді позбавлення права на користування, відчуження, розпорядження ними.

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином.

Власник майна на судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000137, відомості про яке внесено до ЄРДР 14 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Судом встановлено, що було здійснено порушення законів та звичаїв війни, зокрема незаконне заволодіння, як зазначено у клопотанні, «ймовірно» військовослужбовцями Російської Федерації транспортних засобів ОСОБА_6 .

Відповідно до клопотання, слідчий прохає накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz 308 D», н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , білого кольору, 1998 року випуску згідно свідоцтву про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 13.09.2016 року; автомобіль марки «ЗАЗ 110307», н.з. НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , сірого кольору, 2005 року випуску згідно свідоцтву про реєстрацію НОМЕР_6 від 10.07.2020 року, з метою збереження речових доказів, однак, слідчим до клопотання не надано доказів того, що вищезазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000137.

Дослідивши клопотання та додатки до нього, вважаю, що необхідно відмовити у задоволенні клопотання, оскільки слідчим не доведено, що зазначені у клопотанні речі були знаряддям вчинення чи зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Враховуючи сукупність обставин, зокрема неповноту матеріалів клопотання, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ