Справа № 947/8850/23
Провадження № 1-кс/947/3461/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджене заступником керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000146 від 13.03.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, заступника командира полку з тилу начальника тилу військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий виклад фактичних обставин даного кримінального провадження та змісту поданого стороною обвинувачення клопотання.

Досудовим розслідування встановлено, що відповідно до наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) № 58 від 25.02.2019 року ОСОБА_4 призначено на посаду заступника командира полку з тилу начальник тилу 7 окремого полку зв`язку оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 .

Так, ОСОБА_8 при вступі до Збройних Сил України відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», склав Військову присягу на вірність народу України та присягнув бути вірними та відданими українському народові, непохитно стояти на сторожі свободи і незалежності української держави, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та неухильно дотримуватися Конституції та законів України.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин, а саме прохання надати та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, за наступних обставин.

З вересня 2021 року у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), проходить військову службу за контрактом на посаді психолога радіорелейного батальйону 7 окремого полку зв`язку (сухопутних військ) майор ОСОБА_9 , для якого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 28-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, є начальником за посадою та військовим званням, тобто вони перебувають у відносинах підлеглості.

Так, на початку березня 2023 року, на адресу командування військової частини надійшов витяг з наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про звільнення ОСОБА_9 із займаної посади, та призначення останнього на посаду начальника речової служби тилу логістики НОМЕР_2 управління окремої резервної стрілецької бригади. 3 метою належного звільнення з поточної займаної посади ОСОБА_9 видали обхідний лист.

Так, 06.03.2023 року майор ОСОБА_9 , з метою отримання резолюцій на виданому обхідному листі підійшов до заступника командира з тилу в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 та начальника речової служби в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_10 , для підписання обхідного листа з метою подальшого проходження служби у іншому підрозділі.

У зв`язку з чим, підполковник ОСОБА_4 та капітан ОСОБА_11 розуміючи, що відповідно до своїх посадових обов`язків вони мають повноваження на ініціювання проведення службових розслідувань за порушення військової дисципліни військовослужбовцями, у останніх виник корисливий намір на отримання неправомірної вигоди від військовослужбовця психолога радіорелейного батальйону 7 окремого полку зв`язку (сухопутних військ) майор ОСОБА_9 , за не ініціювання проведення службового розслідування за фактами порушення військовослужбовцем ОСОБА_9 обов`язків військової служби, а саме нестачі матеріальних засобів військової частини НОМЕР_1 , бронежилетів на загальну суму 280 000 (двісті вісімдесят тисяч) грн., що може потягнути за собою у разі підтвердження даного факту, звернення до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, та подальшого притягнення ОСОБА_9 до кримінального відповідальності, а також не підписання військовослужбовцю ОСОБА_9 обхідного листа для подальшого безперешкодного переведення до іншої військової частини для подальшого проходження служби.

У зв`язку з чим, 06.03.2023 року підполковник ОСОБА_4 розуміючи, що відповідно до своїх посадових обов`язків має повноваження на ініціювання проведення службових розслідувань за порушення військової дисципліни військовослужбовцями, ініціювання переведення військовослужбовців до іншої військової частини, у післяобідній час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи у приміщенні свого службового кабінету, розташованого на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану) разом із капітаном ОСОБА_10 , діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою, групою осіб, з корисливих мотивів, та з метою особистого збагачення, використовуючи службове становище, виказав вимогу підлеглому йому військовослужбовцю психологу радіорелейного батальйону 7 окремого полку зв`язку (сухопутних військ) майор ОСОБА_9 щодо надання неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 120 (сто двадцять ) тисяч грн., за невчинення ним, як службовою особою, в інтересах ОСОБА_9 , як того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням свого службового становища, а саме за підписання обхідного листа ОСОБА_12 для його безперешкодного переведення до іншої військової частини для подальшого проходження служби та не ініціювання проведення службового розслідування за фактом непідтвердженої нестачі матеріальних цінностей речової служби військової частини НОМЕР_1 , що рахувалися за майором ОСОБА_9 під час зайняття ним посади начальника речової служби даного підрозділу у минулому.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого корисливого наміру спрямованого на отримання неправомірної вигоди, 15.03.2023 року о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у приміщенні свого службового кабінету, розташованого на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану) зустрілись з ОСОБА_9 та в ході зустрічі ОСОБА_4 і ОСОБА_10 обговорювали деталі надання їм неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , а саме суму, можливі строки надання неправомірної вигоди, за результатами якої повторно висунили вимогу ОСОБА_9 про надання їм неправомірної вигоди у сумі 100 (сто) тисяч грн., за не ініціювання проведення службового розслідування за фактами порушення військовослужбовцем ОСОБА_9 обов`язків військової служби, а саме нестачі матеріальних засобів військової частини НОМЕР_1 , бронежилетів на загальну суму 280 000 (двісті вісімдесят тисяч) грн., що може потягнути за собою у разі підтвердження даного факту, звернення до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, та подальшого притягнення ОСОБА_9 до кримінального відповідальності, а також не підписання військовослужбовцю ОСОБА_9 обхідного листа для подальшого безперешкодного переведення до іншої військової частини для подальшого проходження служби, та дійшли згоди, що 20 (двадцять) тисяч грн., ОСОБА_9 зобов`язується передати до червня поточного року зручним для останнього способом.

Надалі, 16.03.2023 року приблизно о 14 годині 20 хвилини ОСОБА_4 та ОСОБА_10 знаходячись на території військової частинина території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), діючиспільно групою осіб,одержали від ОСОБА_9 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, за підписання обхідного листа ОСОБА_12 для його безперешкодного переведення до іншої військової частини для подальшого проходження служби та не ініціюванняпроведення службового розслідування за фактом непідтвердженої нестачі матеріальних цінностей речової служби військової частини НОМЕР_1 , що рахувалися за майором ОСОБА_9 під час зайняття ним посади начальника речової служби даного підрозділу у минулому.

Після одержання неправомірної вигоди останні були затримані правоохоронним органом за вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України, а їх злочинну діяльність припинено.

За викладених обставин 17.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України з кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, поєднане із вимаганням, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, в цілях запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор в судовому засіданні підтрима вимоги клопотання.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення поданого клопотання сторони обвинувачення, зазначивши, що підозра є необґрунтованою, ризикі зазначені у клопотанні не відповідають дійсності, його підзахисний має стійкі соціальні зв`язки, перебуває в шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, мати пенсійного віку офіційно працевлаштований, позитивно характеризується. У зв`язку з чим просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний повідомив, що з підозрою не погоджується, кримінальних правопорушень не вчиняв, щодо запобіжного заходу підримав думку свого захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальнеправопорушення, у якомупідозрюється, обвинувачується.

Ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крімвипадків, передбаченихчастиноюп`ятоюстатті 176 цього Кодексу.

Ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом імовірного вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

17.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України з кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, поєднане із вимаганням, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В підтвердження існування в рамках такого кримінального провадження обгрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопоушення сторона обвинувачення посилається на: протокол затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України від 16.03.2023 року; протокол затримання ОСОБА_10 у порядку ст. 208 КПК України від 16.03.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 13.03.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15.03.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 16.03.2023 року; заяву ОСОБА_9 від 13.03.2023 року; протокол обшуку від 16.03.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 16.03.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 16.03.2023 року; протокол огляду та вручення грошових коштів від 16.03.2023 року; протокол осідування ОСОБА_10 від 16.03.2023 року; відповідь з ВЧ НОМЕР_1 та додатки до неї.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає, що вони на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

5. Відомості, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вище було зазначено, на переконання слідчого судді, в рамках даного кримінального провадження існує обгрунтована підозра за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Таким чином, у випадку послідуючого можливого розгляду даного кримінального провадження по суті безпосередньо судом, підозрюваному ОСОБА_4 , у випадку визнання його винним у інкримінованому йому діянні, загрожує покарання у вигляді від п`яти до десяти років позбавлення волі із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що з урахуванням тяжкості покарання, на переконання слідчого судді може свідчити про існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Та обставина, що підозрюваний самостійно з`явився до слідчого судді для участі у розгляді даного клопотання не може нівелювати існування наведеного ризику, оскільки викладене є прямим обов`язком ОСОБА_4 , в силу його процесуального статусу в рамках кримінального провадження (ст. 42 КПК України).

Крім того, слідчий суддя вважає наявним існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків в рамках даного кримінального провадження, а також іншого підозрюваного ОСОБА_10 .

Щодо впливу на іншого підозрюваного ОСОБА_10 , то існування такого ризику, на переконання слідчого судді, обумовлюється фактичними обставинами даного кримінального провадження, як вони викладені у такому клопотанні. Зокрема, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненому за попередньою змовою саме з підозрюваним ОСОБА_10 .

Викладене дає підстави слідчому судді вважати, що в цілях уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані підозрюваним дії, останні можуть вживати взаємних заходів щодо впливу один на одного, задля вироблення однієї лінії поведінки, коригування власних показів, тощо.

Що стосується можливого незаконного впливу з боку ОСОБА_4 на свідків, то слідчий суддя враховує, що зокрема показаннями свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на теперішній час обгрунтовується пред`явлена ОСОБА_4 підозра.

При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких осіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обгрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманами на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого на теперішній час обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках такого кримінального провадження також існує ризик можливого незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_4 на іншого підозрюваного ОСОБА_10 , а також свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в рамках даного кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризиків передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказані ризики не знайшли свого підтвердження в матеріалах, доданих в обґрунтування клопотання.

6. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення в умовах воєнного стану військовослужбовцем ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та є корупційним, а також ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме: забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя знову ж таки наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

7. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному ОСОБА_4 відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієїстатті.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе вчинення в умовах воєнного стану корупційного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтований у рішенні про визначення застави і повинен враховувати майновий стан обвинуваченого.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи заступником начальника тилу військової частини, імовірно вчинив в умовах воєнного стану корупційний злочин, що створює у суспільстві негативне враження безладдя, безкарності та отримання військовослужбовцями з корисливих мотивів грошових коштів злочинним шляхом,слідчий суддя вважає вказаний випадок виключним при визначенні розміру застави.

За таких обставин, з огляду на інкриміновані підозрюваному дії, а також з огляду на встановленні в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід визначити розмір застави у розмірі 372 (триста сімдесяти двух) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 998 448 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста сорок вісім) гривень, який на думку слідчого судді в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків. Наведені обставини у своїй сукупності обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої абзацом п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

8. Висновки слідчого судді.

Таким чином, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання, а тому керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджене заступником керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000146 від 13.03.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 14.05.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 372 (триста сімдесяти двох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 998 448 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста сорок вісім) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 14.05.2023 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися за межі м. Одеси та Одеської області без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1