Провадження 1-кп/521729/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з секретарем - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі угоду про визнання винуватості, укладену сторонами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000107 від 30.08.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого та маючого дитину-немовля ІНФОРМАЦІЯ_2 , ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

05.01.2022 року з Одеського апеляційного суду до Малиновського районного суду м. Одеси, після визначення підсудності, надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 255 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 було заявлено клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності, на підставі ч. 2 ст.255 КК України (в редакції чинній на 09.05.2019 року), в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції чинній на 09.05.2019 року) по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000107 від 30.08.2021 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.03.2023 року, клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 задоволено та на підставі ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції чинній на 09.05.2019 року) звільнено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції чинній на 09.05.2019 року) та кримінальне провадження в частині обвинувачення за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції чинній на 09.05.2019 року) закрито, проте прийнято рішення про продовжити розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 30.08.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 149 КК України, в загальному порядку.

Таким чином, відповідно обвинувального акту, ОСОБА_4 на теперішній час обвинувачується в тому, що він діючи умисно, із корисливих мотивів приймаючи активну участь у діяльності злочинної організації, створеної Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, маючи на меті вчинення ряду умисних тяжких та особо тяжких злочинів, пов`язаних із вербуванням, переміщенням людей, вчинених з метою експлуатації та втягнення їх у злочинну діяльність пов`язану із перевезенням нелегальних мігрантів до країн Європейського Союзу, у період з 2015 року по 09.05.2019 року, спільно з членами злочинної організації вчинив ряд кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149 КК України за наступних обставин.

Так, Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, у 2015 році, більш точної дати та часу не встановлено, з корисливих спонукань, маючи на меті незаконне отримання прибутку на постійній основі від організації незаконного переміщення нелегальних мігрантів до країн Європейського Союзу із втягненням у зазначену злочинну діяльність громадян України, заручившись підтримкою з числа своїх знайомих ОСОБА_4 , Особа-2, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, Особа-4, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, а також інших невстановлених осіб, долучив їх до злочинної групи, як співучасників вчинення зазначених злочинів.

Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження,, реалізуючи свій злочинній намір, чітко розподілив функції та обов`язки кожного з учасників групи.

Так, Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_4 , Особа-2, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, Особа-4, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та невстановлені інші особи, попередньо, умисно та добровільно зорганізувалися у злочинну групу для вчинення особливо тяжких злочинів у сфері вербування, переміщення людей, вчинених з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи та втягнення їх у злочинну діяльність, пов`язану із перевезенням нелегальних мігрантів до країн Європейського Союзу, маючи єдиний план злочинних дій, розроблений Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та погоджений з іншими учасниками.

Продовжуючи реалізацію злочинних намірів, Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження було відпрацьовано механізм, що має забезпечити процес вчинення кримінальних правопорушень, безпеку та конспірацію, підтримання постійного зв`язку між членами злочинної групи. Розроблений план злочинних дій, був відомий всім її членам, що діяли відповідно до відведених їм злочинних ролей, підкоряючись під час злочинної діяльності організатору злочинної групи - Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, що виразилось у свідомому, беззаперечному виконанні усіх його вказівок.

У період часу з 2015 по 09.05.2019 рік, Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, являючись організатором злочинної групи, здійснював управління нею при вчиненні злочинів, пов`язаних із перевезенням нелегальних мігрантів до країн Європейського Союзу.

Попередньо зорганізувавшись для досягнення злочинної мети, відомої всім учасникам злочинної групи, яка полягає у вербуванні, переміщенні людей, вчинених з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи та втягнення їх у злочинну діяльність, пов`язану із перевезенням нелегальних мігрантів до країн Європейського Союзу, останні діяли спільно і узгоджено, при цьому кожний з них виконував свої функції у вчиненні злочинів, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно з іншими його учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх учасників групи.

Так, ОСОБА_4 , реалізовуючи єдиний план, відомий всім учасникам злочинної групи, було здійснено наступні підготовчі етапи та вчинено ряд кримінальних правопорушень, зокрема:

У відповідності до примітки статті 149 Кримінального кодексу України, під експлуатацією людини в цій статті слід розуміти серед іншого втягнення у злочинну діяльність, яка у даному випадку полягає у незаконному ввозі мігрантів. Разом з цим, диспозиція зазначеної статті не вимагає того, щоб поняття втягнення у злочинну діяльність охоплювалися лише злочинами, які передбачені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно до частини 1 статті 3 Кримінального кодексу України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Частиною 5 зазначеної статті цього Кодексу передбачено, що Закони України про кримінальну відповідальність повинні відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, у відповідності до частини 1 статті 7 Кримінального кодексу України, громадяни України та особи без громадянства, що постійно проживають в Україні, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно до частини 1 статті 8 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 зазначеної статті цього Кодексу передбачено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини 3 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Частиною 4 зазначеної статті цього Кодексу передбачено, що у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Згідно частини 5 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також, частиною 2 статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 випливає, що в разі якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються саме правила міжнародного договору.

Так, Протоколом «Проти незаконного ввозу по суші, морю і повітрю, що доповнює Конвенцію Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності», ратифікований Законом України № 1433-IV (1433-15) від 04.02.2004, дата набуття чинності для України 21.05.2004, передбачено:

Стаття 1. Зв`язок з Конвенцією Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності.

1. Цей Протокол доповнює Конвенцію Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності. Він тлумачиться разом з Конвенцією.

2. Положення Конвенції застосовуються mutatis mutandis (з лат.: із застереженнями і заявами) до цього Протоколу, якщо в ньому не передбачене інше.

3. Злочини, визнані такими відповідно до статті 6 цього Протоколу, розглядаються як злочини, визнані такими відповідно до Конвенції.

Стаття 6. Криміналізація.

1. Кожна Держава-учасниця вживає таких законодавчих та інших заходів, які можуть знадобитися для того, щоб визнати в якості кримінально карних такі діяння, коли вони вчиняються навмисне і з метою одержати, прямо або посередньо, фінансову або іншу матеріальну вигоду:

a) незаконний ввіз мігрантів;

b) коли вони вчиняються з метою створення умов для незаконного ввозу мігрантів;

i) виготовлення підробленого документа на в`їзд/виїзд або посвідчення особи;

ii) придбання або надання такого документа або володіння ним;

c) надання будь-якій особі, яка не є громадянином відповідної держави або не проживає постійно на її території, можливості знаходитися в цій державі без дотримання необхідних вимог для законного перебування в ній шляхом використання способів, згаданих у підпункті (b) цього пункту, або будь-яких інших незаконних засобів.

2. Кожна Держава-учасниця також вживає таких законодавчих та інших заходів, які можуть знадобитися для того, щоб визнати в якості кримінально карних такі діяння:

a) за умови дотримання основних принципів своєї правової системи - замах на вчинення будь-якого злочину, визнаного таким відповідно до пункту 1 цієї статті;

b) участь як спільника у вчиненні будь-якого злочину, визнаного таким відповідно до пункту 1 (a), (b) (i) або (c) цієї статті, і, за умови дотримання основних принципів своєї правової системи - участь як спільника у вчиненні будь-якого злочину, визнаного таким відповідно до пункту 1 (b) (ii) цієї статті;

c) організацію інших осіб або керівництво ними з метою вчинення будь-якого злочину, визнаного таким відповідно до пункту 1 цієї статті.

3. Кожна Держава-учасниця вживає таких законодавчих та інших заходів, які можуть знадобитися, для того щоб визнати в якості таких, що обтяжують злочини, обставини, визнані такими відповідно до пункту 1 (a), (b) (i) та (c) цієї статті, і, за умови дотримання основних принципів своєї правової системи, злочини, визнані такими відповідно до пункту 2 (b) і (c) цієї статті, обставини:

a) які ставлять або можуть поставити під погрозу життя або безпеку відповідних мігрантів; або

b) які зв`язані з нелюдським або принижуючим гідність поводження з такими мігрантами, у тому числі з метою експлуатації.

4. Ніщо в цьому Протоколі не перешкоджає Державі-учасниці вживати заходів щодо будь-якої особи, діяння якої є кримінально карним відповідно до її внутрішнього законодавства.

Таким чином, відповідно до вказаного Протоколу, який ратифікований відповідним Законом України, незаконний ввіз мігрантів, відповідно до чинного законодавства, є різновидом злочину, яким має транснаціональний характер. Міжнародні договори залежно від обсягу взятих державами на себе зобов`язань у сфері кримінального права можуть встановлювати зобов`язання криміналізувати окремі дії або ж встановити вид покарання за певні дії, визнані злочинними. Конвенція ООН та Протокол є прикладом міжнародного договору, яким встановлене зобов`язання як з приводу криміналізації певних дій, так і з приводу необхідності встановлення виду покарання за їх вчинення.

Крім того, згідно до Конвенції Ради Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми, ратифіковано Законом України № 2530-VI (2530-17) від 21.09.2010, дата набрання чинності для України 01.03.2011, згода людини на її подальшу експлуатацію, отримана з використанням уразливого стану цієї особи, чи з використанням обману, не виключає кримінальної відповідальності.

Приблизно у 2018 році більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_4 , діючи під керівництвом Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з метою особистого незаконного збагачення, діючи умисно за попередньою змовою з невстановленими особами, які перебувають на території Турецької Республіки, а також іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, виконуючи злочинну схему щодо вербування осіб (моряків) на материковій частині України, які перебувають в уразливому стані (тобто внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, а також постійного джерела доходів) та перевезення їх через державний кордон України (в тому числі через тимчасово закриті пункти пропуску та пункти контролю з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 № 424-р «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України») до Турецької Республіки, з метою їх експлуатації на морських суднах закордонного прямування та яхтах в якості членів екіпажу для втягнення зазначених осіб у злочинну діяльність яка полягає у перевезенні з території Туреччини морським шляхом на суднах закордонного прямування та яхтах нелегальних мігрантів до Республік Італія, Греція, що згідно діючого законодавства зазначених країн є незаконним та передбачає кримінальну відповідальність.

Так, на початку 2018 року, більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_4 та Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, діючи за вказівкою Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, повинні були здійснювати вербування осіб, шляхом пропонування «роботи» в якості членів екіпажу на плавзасобах із попереднім навчанням в Туреччині керувати судном, повідомляючи умови виїзду за кордон, пропонували високу заробітну плату, та у разі отримання згоди, разом з невстановленими особами організовували переміщення людини з України до Туреччини, з метою їх експлуатації на морських суднах закордонного прямування та яхтах в якості членів екіпажу, для втягнення зазначених осіб у злочинну діяльність, яка полягає у перевезенні з території Туреччини морським шляхом на суднах закордонного прямування та яхтах нелегальних мігрантів до Грецької Республіки.

Підшукавши таких осіб, ОСОБА_4 , Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та інші невстановлені особи діючи умисно за попередньою змовою та вказівкою Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з метою особистого незаконного збагачення, призначали зустріч особам, під час якої довідавшись, що особа внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи та постійного джерела доходів перебуває в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях, а також з використанням обману деяким особам пропонували «роботу» за кордоном в якості членів екіпажу на плавзасобах, пов`язану з пасажирськими перевезеннями туристів по Середземному морю, при цьому достовірно усвідомлюючи, що потерпілі направляються за кордон, а саме до Туреччини та Греції для незаконного переміщення мігрантів морським шляхом та їм було достовірно відомо, що за вказану діяльність у вищезазначених країнах передбачена кримінальна відповідальність пов`язана з покаранням у виді позбавлення волі. Декому пропонували «роботу» за кордоном в якості членів екіпажу на плавзасобах, пов`язану з перевезенням незаконних мігрантів при цьому повідомляли особам, що у разі їх затримання правоохоронцями їх можуть засудити до незначних строків позбавлення волі, або депортувати в Україну.

Так, ОСОБА_4 діючи умисно за попередньою змовою з Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з метою вербування та переміщення людини вчинені з метою експлуатації шляхом втягнення у злочинну діяльність з використанням обману та уразливого стану особи, у всесвітній мережі Інтернет на одному із загальнодоступних сайтів, розмістив оголошення: «требуется моряк, без опыта работы, с хорошей зарплатой, возить туристов по Средиземному морю» із зазначенням номера телефону Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження.

На початку червня 2018 року, більш точний час та дату не встановлено ОСОБА_6 , внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю постійного джерела доходів з метою пошуку роботи, на одному із сайтів у мережі Інтернет, знайшов вищезазначене оголошення, після чого зателефонував за номером вказаним Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, в оголошенні та під час телефонної розмови дізнався про умови праці та заробітну плату домовився про його та ОСОБА_7 зустріч з Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, у місті Одеса на вул. Рішельєвська.

Так, на початку червня 2018 року, більш точна дата та час не встановлено, Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, маючи умисел направлений на вербування людини з метою експлуатації у формі втягнення у злочинну діяльність, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, а також іншими невстановленими особами відповідно до заздалегідь розробленого плану, зустрівся із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вул. Рішельєвській в м. Одесі, де запропонував їм роботу за кордоном з метою перевезення туристів на морських суднах по Середземному морю, із заробітною платою у розмірі 2000 доларів США.

Крім того, Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, пообіцяв оплатити всі витрати, пов`язані з виїздом до Туреччини, а саме на оформлення закордонних паспортів на їх ім`я, купівля авіаквитків та в подальшому всі витрати пов`язані з проживанням в Туреччині, харчуванням, навчання керувати плавзасобом також будуть оплачені за кордоном невстановленими особами.

У подальшому, того ж дня, через деякий час Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_4 за попередньою телефонною домовленістю зустрілись з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 біля торгівельного центру «Кадор» розташованого в місті Одеса по вул. Катерининська, 27/1, де знаходиться сервісний центр видачі біометричних паспортів. Після чого,

ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, перебуваючи в сервісному центрі видачі біометричних паспортів сплатив грошові кошти на оформлення паспортних документів громадян України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Так, приблизно в серпні 2018 року, більш точний час та дату не встановлено, після отримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 закордонних паспортів на їх ім`я, Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження в телефонному режимі повідомив ОСОБА_6 , про те, що на їх ім`я придбані квитки на літак сполученням Одеса-Стамбул, рейс ОНY289, на 25.08.2018, який буде здійснювати виліт з міжнародного аеропорту міста Одеса. Також, Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, повідомив, що у разі відмови їх у вильоті до Туреччини, їм необхідно буде віддати йому 800 доларів США.

У подальшому, 25.08.2018 більш точний час не встановлено Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, перебуваючи разом з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_8 на території міжнародного аеропорту міста Одеса зустрівся з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де перед вильотом безпосередньо віддав їм вказані авіаквитки.

Прибувши до Туреччини в аеропорт Ататюрк ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зустріла невстановлена особа, арабської зовнішності, який в подальшому завіз їх на квартиру, де вони проживали протягом всього свого терміну перебування в Туреччині. Про своє прибуття ОСОБА_6 за допомогою мобільного месенджера «Вайбер» повідомив ОСОБА_4 , з яким вони в подальшому час від часу підтримували зв`язок. В ході спілкування ОСОБА_4 повідомляв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що у зв`язку з поганими погодними умовами його спільники не можуть надати їм «роботу», а саме пов`язану з пасажирськими перевезеннями туристів.

Також, за вказівкою ОСОБА_4 , його невстановлені спільники залучили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до переміщення з ОСОБА_9 до Анталії морського пасажирського судна DJLA (DILA), яке як вони дознались планувалось використовуватись для незаконного переправлення нелегальних мігрантів з Анталії до Грецької Республіки. Під час переміщення вказаного морського судна,

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від невстановленої особи також дізнались про те, що під час незаконного переправлення нелегальних мігрантів на вказаному судні, вони перевозитимуть приблизно 40 осіб.

У зв`язку з відсутністю коштів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували на території Туреччини до лютого 2019 року. Весь цей час вони забезпечувались спільниками ОСОБА_4 , Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, лише продуктами харчуванням та речами першої необхідності. Крім того, протягом всього терміну перебування в Туреччині ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висловлювали своє не бажанням у здійсненні незаконного перевезення нелегальних мігрантів, проте їх вимоги залишалися поза увагою «роботодавців», можливості самостійно повернутися додому вони були позбавлені, у зв`язку з відсутністю грошових коштів на придбання проїзних квитків.

У січні 2019 року більш точний час та дату не встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , повідомили спільниками ОСОБА_4 , Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, про термінову необхідність повернення їх на територію України, з метою вирішення власних побутових питань, вказану легенду останні вигадали, з метою уникнення кримінальної відповідальності та не бажанням вчиняти незаконні дії, та наполягали на придбані квитків в зворотному напрямку.

На вказану неодноразову вимогу, пов`язану з небажанням втягненням в злочинну діяльність, яка полягає у незаконному перевезенні нелегальних мігрантів та будучи усвідомленими, що за це діяння у разі їх виявлення та затримання правоохоронними органами іноземної держави, передбачена кримінальна відповідальність, а також покарання у виді ув`язнення на тривалий строк, про що вони дізналися перебуваючи в Туреччині, спільники ОСОБА_4 , Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та Особа-3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, придбали їм квитки на літак сполученням Стамбул - Одеса, рейс UJX221 на 28.01.2019 року, зазначеним авіарейсом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули на територію України.

Дії ОСОБА_4 за даним епізодом кваліфіковано за ч. 3 ст. 149 КК України, тобто вербування, переміщення людини, вчинене організованою групою щодо кількох осіб, з метою експлуатації з використанням обману потерпілого та його уразливого стану.

Крім цього, ОСОБА_4 діючи умисно з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення та керуючись метою вчинення кримінальних правопорушень, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою із Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з невстановленими особами, які перебувають на території Турецької Республіки, а також іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, які перебувають на материковій частині України, на початку 2018 року, більш точну дату та час не встановлено, залучив до вищезазначеної незаконної діяльності ОСОБА_4 , який за вказівкою Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, також повинен був здійснювати на території Одеської області пошук осіб (моряків), які перебували в уразливому стані через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин, у зв`язку з чим погоджувались на роботу за кордоном та здійснювали їх вербування з метою їх експлуатації на морських суднах закордонного прямування та яхтах в якості членів екіпажу для втягнення зазначених осіб у злочинну діяльність яка полягає у перевезенні з території Туреччини морським шляхом на суднах закордонного прямування та яхтах нелегальних мігрантів до Республік Італія та Греція, що згідно діючого законодавства зазначених країн є незаконним та передбачає кримінальну відповідальність.

Підшукавши таких осіб, Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_4 та інші невстановлені особи призначали їм зустріч, під час якої довідавшись, що особа внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи та постійного джерела доходів перебуває в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях здійснювали вербування, повідомляючи умови виїзду за кордон, пропонували високу заробітну плату, та у разі отримання згоди, разом з невстановленими особами організовували переміщення людини з України до Туреччини. З метою переміщення людини, ОСОБА_4 від Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, отримував грошові кошти та оплачував всі витрати на отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон, а також придбання авіаквитків для виїзду за кордон. За вказану діяльність ОСОБА_4 від Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, за кожну завербовану та переміщену людину отримував грошову винагороду.

Так, 28.03.2019 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, а також іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, перебуваючи неподалік залізничного вокзалу в м. Одесі, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Привокзальна площа, 2, маючи умисел, направлений на вербування людини з метою експлуатації у формі втягнення у злочинну діяльність, діючи умисно, відповідно до заздалегідь розробленого плану із Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, попередньо домовившись зустрівся з ОСОБА_10 (який діяв на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту № 04-39 т від 01.02.2019), від якого дізнався, що внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявності боргів він опинився в скрутних життєвих обставинах. Після чого, усвідомлюючи цю обставину, ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою з Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, запропонував ОСОБА_10 роботу у Туреччині та Греції, пов`язану з морськими перевезеннями людей, а саме нелегальних мігрантів, розмову про яких ОСОБА_4 вів завуальовано, називаючи їх «тапочки». При цьому ОСОБА_4 було достовірно відомо, що фактично ОСОБА_10 повинен буде здійснювати незаконне перевезення мігрантів, за що передбачена кримінальна відповідальність. Проте діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки, добре розуміючи всі ризики та загрозу, довів до відому ОСОБА_10 , що робота нелегальна, та акцентував увагу про те, що після завантаження судна нелегальними мігрантами «тапочками» головною задачею є якнайшвидше відійти від берега у відкрите море, більш ніж на 30 морських миль, щоб його та інших членів екіпажу не затримала берегова охорона зазначених країн, повноваження якої діють тільки в межах тридцяти мильної берегової зони.

Сума заробітку ОСОБА_10 за виконану роботу одноразову буде складати 3000 доларів США, проте за кожну подальшу таку роботу сума заробітку буде зростати до 15000 доларів США.

Крім того, ОСОБА_4 спільно та за попередньою змовою з Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, пообіцяв оплатити всі витрати, пов`язані з виїздом до Туреччини, в подальшому всі витрати також будуть оплачені невстановленими особами.

У подальшому, 09.04.2019 за попередньою телефонною домовленістю ОСОБА_4 , (використовував мобільний термінал зі знеособленою SIM-карткою за номером НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл») та ОСОБА_10 зустрілись біля торгівельного центру «Кадор» розташованого в місті Одеса по вул. Катерининська, 27/1, де знаходиться сервісний центр видачі біометричних паспортів. Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, а також іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, надав ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 1 250 грн. на оформлення паспортного документа громадянина України для виїзду за кордон на його ім`я, які ОСОБА_4 заздалегідь перевів Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. При цьому, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 про необхідність зробити фотокартку в електронному вигляді в класичному костюмі з краваткою, яка потрібна для оформлення йому посвідчення на право керування морськими плавзасобами.

У подальшому, вказану фотокартку ОСОБА_10 скинув ОСОБА_4 на мобільний телефон за допомогою месенджеру «VIBER». Після чого, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 , що після того як йому на його мобільний термінал прийде СМС-повідомлення про готовність паспортного документу громадянина України для виїзду за кордон йому необхідно буде скинути ОСОБА_4 фото першої сторінки зазначеного паспорту для придбання йому квитка на літак, вказаний квиток ОСОБА_4 придбає за кошти, які отримує від Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження.

Після цього ОСОБА_4 неодноразово телефонував ОСОБА_10 та цікавився чи надходило на його мобільний термінал СМС-повідомлення про готовність паспортного документу.

Так, 06.05.2019 року ОСОБА_10 маючи мету забрати попередньо замовлений паспортний документ громадянина України для виїзду за кордон біля торгівельного центру «Кадор» розташованого в місті Одеса по вул. Катерининська, 27/1, де знаходиться сервісний центр видачі біометричних паспортів, приблизно о 10 годині 00 хвилин, зустрівся з ОСОБА_4 , який після отримання ОСОБА_10 зазначеного закордонного паспорту сфотографував на свій мобільний телефон вказаний паспортний документ виданий на ім`я ОСОБА_10 , з метою придбання йому квитка на літак.

Після чого, ОСОБА_4 скинув на мобільний телефон зі знеособленою SIM-карткою за номером НОМЕР_2 , яким користується Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, за допомогою месенджеру «WhatsApp» фото паспорту громадянина України для виїзду за кордон виданий на ім`я

ОСОБА_10 , у той же день, тобто 06.05.2019 року приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що він забронював на його ім`я квитки на літак, що попередньо виліт його за кордон планується на четвер, тобто 09.05.2019 у нічний час.

У подальшому, 08.05.2019 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, зі свого мобільного терміналу на мобільний термінал ОСОБА_4 відправив СМС-повідомлення, з текстом: «Скажи ему что вылет в 13:50 ч.). Після чого, приблизно о 13 годині 30 хвилин цього ж дня, ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю та заздалегідь розробленим планом з Особа-1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що його люди придбали квиток на 09.05.2019 на літак напрямком Одеса - Стамбул, який здійснює виліт о 13 годині 50 хвилин, а також ОСОБА_4 під час телефонної розмови повідомив, що він разом з невстановленою особою чекатиме його 09.05.2019 близько 12:00 годині неподалік міжнародного аеропорту м. Одеса, де віддасть йому всі необхідні для вильоту документи, а також посвідчення на право керування морськими плавзасобами.

Так, 09.05.2019 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 діючи за вказівкою ОСОБА_4 прибув до міжнародного аеропорту м. Одеса, де зустрівся з ОСОБА_4 , який під час спілкування, в черговий раз провів інструктування, щодо перевезення нелегальних мігрантів морським шляхом та його роль у якості члена екіпажу судна, а також повідомив, що електронний квиток на його ім`я він отримує в зоні реєстрації у приміщенні міжнародного аеропорту м. Одеса, після чого ОСОБА_10 направився до зони реєстрації для отримання квитка та проходження подальшого паспортного контролю. Після чого ОСОБА_4 був затриманий співробітниками правоохоронних органів на території міжнародного аеропорту в м. Одеса.

Дії ОСОБА_4 за даним епізодом кваліфіковано ч. 3 ст. 149 КК України, тобто вербування, переміщення людини, вчинених повторно, організованою групою щодо кількох осіб, з метою експлуатації з використанням обману потерпілого та його уразливого стану.

12 квітня 2023 року, між прокурором Прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 , який відповідно до ст. 37 КПК України та постанови про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 22.03.2023 року здійснює повноваження старшого групи прокурорів у даному кримінальному провадженні (зі сторони обвинувачення) та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 (зі сторони захисту), в порядку передбаченому положеннями ст.ст. 468-470, 472 КПК України, добровільно, за ініціативою обвинуваченого та його захисника було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності свого захисника, при укладені угоди, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149 КК України, згоден з формулюванням обвинувачення, правовою кваліфікацією й зобов`язується визнати беззастережно обвинувачення у повному обсязі. Крім того, ОСОБА_4 зобов`язується на стадії здійснення досудового розслідування, а також незалежно від судової інстанції, приймати участь в необхідних слідчих діях, активно сприяти встановленню істини у справі, надавати викривальні покази щодо викриття злочинних дій осіб, пов`язаних із діяльністю злочинної організації до складу якої він входив, в тому числі щодо ролі інших учасників організованої групи (злочинної організації), а саме Осіб, матеріали відносно яких виділено в окремі провадження, їх участі у вчинених злочинах, підтверджувати повідомлену інформацію доказами.

Між обвинуваченим, у присутності захисника, та прокурором в угоді визначено узгоджене між ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 149 КК України, а саме - покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, більш м`якого, ніж передбачене санкцією ч. 3 ст. 149 КК України, а саме у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Підставами для застосування ст. 69, ст. 75 КК України, сторони визнали: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність судимостей та відомостей щодо притягнення за вчинення інших кримінальних правопорушень, позитивну характеристику за місцем проживання, Повідомленням Ізмаїльського районного відділу поліції № 2 від 25.06.2021 № 65.2/2104, відсутність перебування на обліку лікаря нарколога та психіатра, перебування на утриманні малолітньої дитини - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження від 22.03.2023 року серії НОМЕР_3 ), наявність міцних родинних зв`язків (свідоцтво про шлюб від 03.07.2020 року серії НОМЕР_4 ), наявність легальних джерел доходу (підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 75 від 16.07.2021 року, податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2022 рік від 09.02.2023 року), відсутність майнових та немайнових претензій до ОСОБА_4 з боку потерпілих, відсутність обставин обтяжуючих покарання, визначених ст. 67 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода підписана обвинуваченим, його захисником та прокурором.

Так, під час судового засідання прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені заходи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачень, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, він винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149 КК України, визнає повністю, пояснив, що визнає всі обставини, вказані в формулюванні обвинувачення, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється. Повідомив про добровільність своєї позиції. Просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив добровільність згоди його підзахисного, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити його підзахисному узгоджене сторонами покарання.

Потерпілі у підготовче судове засідання не з`явились, однак в матеріалах судового провадження наявні їх заяви про розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без їх участі. Крім того, прокурором в судовому засіданні було надано письмові згоди потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на укладення угоди про визнання винуватості.

Дослідивши матеріали судового провадження, вивчивши зміст угоди та вислухавши пояснення учасників судового провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 474 КПК України - якщо угода досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Разом з тим, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент, після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до приписів ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 149 КК України є особливо тяжкими злочинами. Враховуючи, що від потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості прокурора з обвинуваченим ОСОБА_4 , а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні власноручно написав заяву до відповідного органу поліції (в якій він зазначив про свою участь в злочинній організації, чим займалася злочинна організація, хто був керівником та членами цієї злочинної організації, тим самим ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю даної злочинної організації), зобов`язується й подальшому співпрацювати з органом досудового розслідування, та не є організатором є даної організованої групи чи злочинної організації, суд вважає, що прокурором дотримані вимоги щодо підстав та обставин для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості.

Зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, вимоги ст. 52 КПК України дотримано.

На виконання вимог ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, суд переконався, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження цієї угоди, наслідки її не виконання, а також узгоджену міру покарання, яка буде до нього застосована у разі затвердження угоди судом.

При вирішені питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З врахуванням викладеного, а також те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину у вчиненому, суд погоджується з кваліфікацією кримінальних правопорушень органами досудового розслідування і вважає вірним кваліфікацію дій ОСОБА_4 , а саме:

- за епізодом потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 149 КК України як вербування, переміщення людини, вчинених організованою групою щодо кількох осіб, з метою експлуатації з використанням обману потерпілого та його уразливого стану;

- за епізодом потерпілого ОСОБА_10 , за ч. 3 ст. 149 КК України як вербування, переміщення людини, вчинене повторно, організованою групою щодо кількох осіб, з метою експлуатації з використанням обману потерпілого та його уразливого стану.

При цьому, слід зауважити, що докази по кримінальному провадженню судом не досліджувались, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому главою 35 КПК України, кримінальне провадження на підставі угод.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з врахуванням: характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення; особи обвинуваченого, наявністю обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України - його щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відсутність судимостей та відомостей щодо притягнення за вчинення інших кримінальних правопорушень, позитивної характеристики за місцем проживання відсутність перебування на обліку лікаря нарколога та психіатра, наявності міцних родинних зв`язків, перебування на утриманні дитини-немовля - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявності джерел доходу ( ОСОБА_4 є зареєстрованою фізичною особою-підприємцем), відсутність майнових та немайнових претензій до ОСОБА_4 з боку потерпілих, відсутність обставин обтяжуючих покарання, визначених ст. 67 КК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами угоди міри покарання.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, отже арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04.07.2019 року - скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати у даному кримінально провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінально провадженні не заявлявся.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , та приймаючи до уваги призначене покарання, суд не вбачає підстав для обрання будь якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 314, ст.ст. 368-371, 373, 374, 472, 474-476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 квітня 2023 року між прокурором Прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 , який відповідно до ст. 37 КПК України та постанови про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 22.03.2023 року здійснює повноваження старшого групи прокурорів у даному кримінальному провадженні (зі сторони обвинувачення) та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 (зі сторони захисту), у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000107 від 30.08.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149 КК України.

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років), без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04.07.2019 року, на транспортний засіб марки «Hyundai Accent», номер шасі НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , р.н. НОМЕР_7 , сірого кольору, 2008 року випуску та вважати повернутим власнику ОСОБА_4 за належністю.

Речові докази, відповідно до постанови слідчого від 10.05.2019 року, а саме:

- мобільний телефон марки IPhone 6S, IMEI: НОМЕР_8 з сім-картою НОМЕР_9 та мобільний телефон марки SAMSUNG DUOS, IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 з сім-картою НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_4 за належністю;

- банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_12 ; банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_13 ; оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_14 від 16.05.2017 на транспортний засіб марки «Hyundai Accent», р.н. НОМЕР_15 ; оригінал посвідчення водія на ім?я ОСОБА_4 серії НОМЕР_16 від 04.09.2012; оригінал страхового полісу серії АМ/4285582 на транспортний засіб марки «Hyundai Accent», р.н. НОМЕР_15 - вважати повернутими власнику ОСОБА_4 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1