Справа № 308/4089/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2023 року м. Ужгород
Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з грудня 2008 року по січень 2018 року, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду голови Правління Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Комінвестбанк») та маючи відповідні повноваження, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, розробив злочинний план, суть якого полягала у систематичному використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права (ПАТ «Комінвестбанк») своїх повноважень, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, шляхом погодження керівними посадовими особами банку рішень щодо укладення правочинів та подальшого укладенням правочинів із набуття у власність банку майна за завищеною вартістю, у тому числі в забезпечення кредитних зобов`язань фізичних та юридичних осіб, прийнятті рішень про погодження кредитування фізичних та юридичних осіб із подальшим оберненням на свою користь придбаного майна та кредитних коштів.
При цьому, усвідомлюючи, що успішна реалізація злочинного плану не можлива без участі інших службових осіб банку, та що прийняття рішень щодо укладення угод від імені юридичної особи приватного права, потребує колективного погодження службовими особами банку відповідно до їх посадових обов`язків, законодавства та нормативно-правових актів, що регламентують їх діяльність, а також те, що без виконання певних дій кожним учасником та координації їх дій між собою неможлива реалізація злочинної схеми, ОСОБА_5 , відвівши собі роль організатора та керівника злочинної групи, до її складу залучив окремих посадових осіб ПАТ «Комінвестбанк», учасникам якої довів злочинний план та розподілив їх функції згідно розробленої злочинної схеми та відповідно до їх посадових обов`язків. Разом із тим, ОСОБА_5 , на виконання своїх функцій як організатор та керівник групи, підшуковував та залучав осіб, які виступали вдаваними власниками майна та вигодонабувачами за угодами із банком.
До складу злочинної групи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, увійшли заступник голови Правління банку та член кредитного комітету ОСОБА_9 , член Правління банку, начальник кредитного відділу та член кредитного комітету ОСОБА_10 , член Правління банку ОСОБА_11 , член Правління банку та головний бухгалтер ОСОБА_12 , начальник відділу платіжних карток ОСОБА_13 , а також в якості пособників до вчинення окремих епізодів кримінальних правопорушень оцінювачів майна.
Так, в період з грудня 2008 року по 30 жовтня 2017 року, колишніми посадовими особами Банку у період часу з грудня 2008 по грудень 2015 року, всупереч інтересам банку, зловживаючи своїми службовими обов`язками, за кредитними договорами № 02-3/3о-619/1 від 17.12.2008, № 02-3/3о-1100/1 від 30.01.2014 та № 02-3/3о-1262/2 від 29.12.2014, без належного забезпечення, на ім`я фізичної особи ОСОБА_14 видано кредити на загальну суму 7 750 000,00 гривень, які були зняті готівкою в різний період часу після їх видачі. Кредитна заборгованість за цими договорами надалі була частково погашена виданими повторно на ім`я ОСОБА_14 кредитами за договорами № 02-1/3л-78-15 від 21.12.2015 та № 02-1/3л-80-15 від 28.12.2015. При цьому, до зняття коштів із вказаних рахунків, управління ними, а також до формування кредитних справ за підписом ОСОБА_14 , посадовими особами ПАТ «Комінвестбанк» залучено ОСОБА_13 , який на час вчинення кримінального правопорушення займав посаду начальника відділу платіжних карток.
В подальшому, колишні посадові особи Банку, з метою повного погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_14 за вказаними договорами, залучивши до злочинної схеми ОСОБА_15 , що працював водієм банку та не був обізнаний у злочинних планах організованої групи, у складі Правління як керівного органу банківського управління, погодили рішення та уклали Договір іпотеки, а надалі Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.10.2017, згідно якого прийняли у власність банку належну вдаваному власнику ОСОБА_15 , як майновому поручителю ОСОБА_14 , земельну ділянку, площею 2,0 га в урочищі «Замерки» в с. Худльово Ужгородського району, за завищеною оціночною вартістю у 6 405 780,00 грн., внаслідок чого кредитні зобов`язання ОСОБА_14 були погашені. При цьому, згідно висновку оціночно-земельної експертизи № 8603 від 31.08.2022, вартість цієї земельної ділянки станом становила 755 119,00 гривень. Тобто за наслідком прийнятих вищевказаних рішень службовими особами ПАТ «Комінвестбанк» та укладення угод, в тому числі щодо задоволення вимог іпотекодержателя від 30.10.2017, ПАТ «Комінвестбанк» спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди на суму 5 650 661,00 (п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят тисяч шістсот шістдесят одну) гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим зменшено регулятивний капітал банку на вказану суму, погіршено фінансовий стан банку.
Надалі, з метою повного погашення кредитних зобов`язань ТОВ «Супреміус», колишні посадові особи ПАТ «Комінвестбанк», зловживаючи своїми повноваженнями, внесли зміни до договору застави майна, згідно якого Банком прийнято в заставу чилер «CLINT» за завищеною вартістю від майнового поручителя ТОВ «Спецтехзапчастина» (директор ОСОБА_17 ). Після того, 18.07.2017 рішенням Правління посадові особи банку погодили прийняття на баланс банку вказаного майна, а заступником голови Правління банку ОСОБА_9 , від імені банку, 18.07.2017 укладено Договір про задоволення вимог заставодержателя із майновим поручителем ТОВ «Спецтехзапчастина», документи від імені якого підписані його директором ОСОБА_17 , хоча в дійсності угоди про придбання майна і внесення в заставу останній не підписував. Внаслідок укладення цих угод Банком прийнято у власність чилер «CLINT» за завищеною вартістю (16 170 000,00 грн), а кредитні зобов`язання ТОВ «Супреміус» були погашені, хоча обладнання (чилер) фактично банку не передавалось. При цьому, згідно висновку товарознавчої експертизи № 2311/3 від 19.12.2022, вартість чилера становила 4 586 538,00 гривень. Таким чином, внаслідок погодження рішень про укладення зазначених угод та подальшого укладення угод службовими особами ПАТ «Комінвестбанк», банку спричинено тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на суму 11 583 462,00 гривень, тим самим зменшено регулятивний капітал банку на вказану суму, погіршено фінансовий стан банку.
Так, згідно Договору кредитної лінії № 02-1/3л-65-17 від 15.12.2017, ТОВ «Євро ліс трейд» видано кредит на суму 5 500 000,00 гривень, з яких 5 400 000,00 гривень відразу 15.12.2017 перераховано ТОВ «Тутковський інтегровані рішення» в якості оплати вартості 3/4 частини нерухомого майна за адресою: вул. О. Фединця, 7, м. Ужгород.
Зокрема, за умовами вказаного договору від 15.12.2017 ТОВ «Євро ліс трейд» та фізична особа ОСОБА_19 придбали у спільну часткову власність адмінприміщення, загальною площею 1110,4 кв. м., із яких до ТОВ «Євро ліс трейд» перейшло право власності на 3/4 частки, площею 844,2 кв. м., а до ОСОБА_19 перейшло право власності на 1/4 частки, що складало приміщення четвертого поверху, площею 266,2 кв. м. Оціночна вартість вказаної будівлі, загальною площею 1110,4 кв. м., визначена на загальну суму 7 200 000,00 гривень суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_20 згідно Звіту про оцінку від 14.12.2017.
У подальшому ТОВ «Євро ліс трейд» в якості забезпечення цієї кредитної лінії за договором № 02-1/3л-65-17 від 15.12.2017 передало земельну ділянку, площею 1,2210 га за адресою: АДРЕСА_1 , яку прийнято банком в іпотеку за Договором іпотеки від 31.01.2018 із оцінкою в сумі 8 996 328,00 грн. Відповідно, вказана ціна земельної ділянки є значно завищеною, оскільки її ціна згідно висновку оціночно-земельної експертизи № 8598 від 12.08.2022, становила 2 837 604,60 гривень (тобто із різницею у 6 158 723,40 грн).
Надалі, у зв`язку із невиконанням кредитних зобов`язань ТОВ «Євро ліс трейд», ПАТ «Комінвестбанк» звернувся до Господарського суду Закарпатської області із позовом про стягнення заборгованості та вжиття заходів забезпечення позову.
Підставою до реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості за ТОВ «Реал-Уж» став Акт прийому-передачі від 17.11.2018 між ТОВ «Євро ліс Трейд» (директор ОСОБА_22 ) та ТОВ «Реал-Уж» (директор ОСОБА_23 ), а перехід права власності об`єкта нерухомого майна (м. Ужгород, вул. О. Фединця, 7, приміщення 1, загальною площею 844,2 кв. м.) оформлено як внесок одного із засновників (ТОВ «Євро ліс трейд») до статутного капіталу ТОВ «Реал-Уж», власником якого є ОСОБА_18 - донька ОСОБА_5 , а саме ТОВ «Реал-Уж» створено та зареєстровано за день до укладення правочину 16.11.2018.
Таким чином, внаслідок прийняття вказаних вище рішень службовими особами ПАТ «Комінвестбанк» та укладених угод, банку спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на суму 2 662 396,00 гривень, тим самим спричинено зменшення регулятивного капіталу банку на вказану суму, погіршено його фінансовий стан.
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, у період з 14 грудня 2017 року по 26 грудня 2017 року, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду голови Правління ПАТ «Комінвестбанк» діючи у складі організованої злочинної групи разом із заступником голови Правління ОСОБА_9 , членами Правління ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучи керівниками банку та посадовими особами юридичної особи приватного права, умисно, зловживаючи своїми повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, на виконання злочинної схеми з метою виведення коштів банку, залучивши фізичну особу ОСОБА_19 та приватного оцінювача ОСОБА_24 , 20.12.2017 на засіданні Правління, як колегіального виконавчого органу банку, погодили придбання банком у ОСОБА_19 належної йому 1/4 частки нежитлових приміщень 4-го поверху, площею 266,2 кв. м. за адресою: м. Ужгород, вул. О. Фединця, 7, за ціною у 38 500 000,00 гривень, будучи достовірно обізнаними із тим, що вказана частка нерухомого майна попередньо, менше тижня тому, 15.12.2017 придбана ОСОБА_19 за ціною у 1 800 000,00 гривень, після чого, за Договором купівлі-продажу від 26.12.2017, ПАТ «Комінвестбанк», від імені якого договір підписано заступником голови Правління банку ОСОБА_9 , покупцю перераховано грошові кошти на загальну суму 38 500 000,00 гривень, внаслідок чого ПАТ «Комінвестбанк» спричинено тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на суму 30 087 190,00 (тридцять мільйонів вісімдесят сім тисяч сто дев`яносто) гривень, тим самим спричинено зменшення регулятивного капіталу банку на вказану суму, погіршено його фінансовий стан.
За таких обставин, у ході досудового розслідування встановлено, що у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, на кожному етапі їх вчинення, приймали участь як посадові особи ПАТ «Комінвестбанк» ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , так і оцінювачі майна, що підтверджується здобутими у ході розслідування доказами.
Слідчий у клопотанні стверджує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: заявою ПАТ «Комінвестбанк» від 11.03.2020, вилученими у ході тимчасового доступу документами із ПАТ «Комінвестбанк» про погодження прийняття рішень службовими особами банку та укладеними угодами щодо видачі кредитів ОСОБА_14 , ТОВ «Євро ліс трейд», ТОВ «Супреміус», щодо укладення угод із прийняття заставного майна за завищеною вартістю від залучених осіб ОСОБА_15 , ТОВ «Спецтехзапчастина», ТОВ «Євро ліс трейд», передання майна, придбаного за кредитні кошти ТОВ «Євро ліс трейд» до ТОВ «Реал-Уж», засновником якого є донька ОСОБА_5 , придбання банком за завищеною вартістю у власність майна від фізичної особи ОСОБА_19 , касових чеків та інших документів за укладеними угодами, протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 та інших, висновками проведених судових оціночно-земельних, оціночно-будівельних, товарознавчої та почеркознавчої експертиз, іншими доказами у їх сукупності.
За результатами досудового розслідування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.02.2023 року у порядку, передбаченому КПК України для вручення повідомлень, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України.
У подальшому, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07.03.2023 року, на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, щодо ОСОБА_5 , який знаходиться у міжнародному розшуку, судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, питання про застосування якого буде розглянуто після доставки підозрюваного до суду.
За результатами досудового розслідування встановлено та документально підтверджено суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень, яка складає 49 983 709,00 гривень. У підтвердження цього, 03.03.2023 року Акціонерним товариством «Комерційний інвестиційний банк», у порядку ст. 128 КПК України, заявлено цивільний позов на зазначену суму.
За результатами розгляду клопотання про арешт майна, ухвалою суду від 10.03.2023 року клопотання слідчого, погодженого із прокурором, задоволено та накладено арешт на нерухоме майно, вартістю 2 660 182,33 грн., та корпоративні права, вартістю 3 355 016,63 грн., належні підозрюваному ОСОБА_5 , загальною вартістю 6 015 198,96 грн., що не в змозі забезпечити повне відшкодування шкоди за пред`явленим цивільним позовом та не є співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (ч. 8 ст. 170 КПК України).
В той же час, як стверджує у клопотанні слідчий, додатково встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровано майнові права як іпотекодержателя, а відповідно він має права вимоги (майнові права) на загальну суму 3 200 000 (три мільйони двісті тисяч) гривень, щодо наступного:
ОСОБА_5 (іпотекодержателем), цей договір укладено в забезпечення вимог останнього за договором позики від 16.08.2018 на суму 3 000 000,00 грн. зі строком повернення 16.09.2018 року.
До того ж, згідно показань свідка ОСОБА_29 останній жодних грошових коштів від ОСОБА_5 у борг не брав та відповідно у визначені договором строки не повертав. Враховуючи викладене, у ОСОБА_5 з`явилось право на вищевказане майно.
Разом із тим, з метою врахування співрозмірності обмеження майнових прав підозрюваного ОСОБА_5 , слід врахувати, що ОСОБА_5 упродовж 2021-2023 років отримав дохід від продажу об`єктів рухомого та нерухомого майна, у зв`язку із чим володіє активами у вигляді грошових коштів у сукупному розмірі не менше ніж 10 578 748 грн., а тому вжиття додаткового заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не спричинить негативні наслідки для підозрюваного та не позбавить його засобів для існування, оскільки ОСОБА_5 володіє грошовими активами у значному розмірі.
З урахуванням наведеного та з метою забезпечення можливості забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та подальшого забезпечення цивільного позову слідчий у клопотанні просить Накласти арешт на майнові права (права вимоги) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , як іпотекодержателя, шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися та використовувати їх, а саме на:
Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили задовольнити з підстав та мотивів викладених у ньому.
Власник майна ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання, при цьому зазначив, що жодних грошей у ОСОБА_5 у борг не отримував .
Представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила проти клопотання слідчого про арешт майна. Вважає, що таке до задоволення не підлягає через необґрунтованість підозри врученої ОСОБА_5 , а також не співрозмірність розміру завданої шкоди. Зазначила, що ухвалами слідчого судді 10.03.2023 року та 18.05.2023 року, у межах даного кримінального провадження, на майно ОСОБА_5 вже накладено арешт, при цьому, сума арештованого майна в рази більша, ніж сума збитків, яка зазначена у повідомленні про підозру. Також, просила врахувати, що відповідно до Звіту наглядової ради АТ «Комінвестбанк» за 2018 рік, що підписаний головою наглядової ради ОСОБА_5 , жодних збитків банку спричинено не було. 2018 рік банк закінчив з прибутком, який на 15% більше, ніж у 2017 році, виросли також і комісійні доходи, дії правління банку, за період 2017-2019 років оцінені за найвищим позитивним балом.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
28.02.2023 року, на виконання вимог ст.ст. 111, 135 та 278 КПК України письмове повідомлення про підозру, складене щодо ОСОБА_5 у вчинені ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України, вручено його дружині ОСОБА_30 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_31 ..
Обґрунтованість врученої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, так як зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані слідчому судді разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364-1 КК України.
Також слідчим суддею встановлено, що потерпілим у даному кримінальному провадженні АТ «Комерційний інвестиційний банк» подано цивільний позов, де відповідачами зазначені ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір якої визначено 4 983 709 гривень.
Водночас, згідно вимог ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
При цьому, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2023 року у даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), було накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 із забороною на його відчуження, а саме:
- квартиру за адресою: АДРЕСА_9 , площею 52,6 кв. м, право власності зареєстровано з 22.12.2004 року, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 4606855);
- квартиру за адресою: АДРЕСА_10 , площею 55,2 кв. м, право власності зареєстровано з 09.11.2007 року, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 19346907);
- квартиру за адресою: АДРЕСА_11 , площею 51,3 кв. м (реєстраційний номер майна 19349767), право власності зареєстровано з 09.11.2007 року;
- квартиру за адресою: АДРЕСА_12 , площею 73,4 кв. м. (реєстраційний номер майна: 8213501), право спільної сумісної власності на яку у розмірі 2/3 частки, зареєстровано з 03.11.2004 року;
- квартиру за адресою: АДРЕСА_13 , площею 58,9 кв.м. (реєстраційний номер майна: 30697976), право приватної власності на яку зареєстровано з 29.09.2011 року;
На корпоративні права належні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_12 , в наступних юридичних особах:
Інших даних на спростування цих доводів стороною обвинувачення слідчому судді надано не було.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні не доведено необхідність вжиття такого додаткового заходу забезпечсення кримінального провадження, як накладення арешту на майнові права ОСОБА_5 , як іпотекодержателя , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виходячи з предмету та специфіки майнових прав , яке належить арештувати іх співмірності розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка зазначена у цивільному позові, а також з урахуванням вже накладених арештів на майно підозрюваного ОСОБА_5 ..
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту.
Таким чином, беручи до уваги викладене вище, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, в тому числі розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням із розумністю і співрозмірністю обмеження права власності, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у судовому засіданні не доведено необхідність накладення арешту на майнові права (права вимоги) , визначені у клопотанні та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня іі оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 31.03.2023 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1