Справа № 203/4986/22
Провадження № 1-кп/0203/421/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 м. Дніпро

Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000604 від 13.09.2022 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

-27.09.2021 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі. 25.03.2022 звільнений з Синельниківської виправної колонії №94 на підставі відбуття строку покрання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний, корисливий злочин.

Так, ОСОБА_4 , 11.09.2022 року приблизно о 11:00 годині перебуваючи біля будинку №10 по вул. Курчатова в м. Дніпро, побачив малознайомого ОСОБА_5 , який тримав в руках мобільний телефон марки «ZТЕ»,чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , ICCID 1: НОМЕР_2 , який останній визначив, як об`єкт свого злочинного посягання. В цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, а саме мобільний телефон марки «ZТЕ»,чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , ICCID 1: НОМЕР_2 , який останній визначив, як об`єкт свого злочинного посягання.

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_4 реалізуючи свій прямий умисел, направлений на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, та особистої зацікавленості, підійшов до ОСОБА_5 й почав з ним розмовляти, тим самим відволікати його увагу. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, не маючи на меті повернути чуже майно, попросив ОСОБА_5 передати йому його мобільний телефон з метою здійснення виклику, на що останній погодився, та передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «ZТЕ», чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , ICCID 1: НОМЕР_2 .

Далі, ОСОБА_4 , отримавши сказане майно шляхом обману, впевнившись у тому, що потерпілий ОСОБА_5 залишився стояти на місці та не здогадується про його наміри на протиправне заволодіння майном, покинув місце вчинення злочину, утримуючи при собі мобільний телефон марки «ZТЕ», чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , ICCID 1: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до судово-товарознавчої становить 2159 гривень, в подальшому розпорядившись привласненим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2159 гривень.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі, обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.

Обговорюючи питання про міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що він скоїв не тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання - вчинення злочину повторно; у відповідності зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання суд вважає щире каяття.

Із врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, та йому слід призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, а саме у виді обмеження волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України. Дане покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Так як, відповідно до ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання, щодо речових доказів по даному кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, п. п.1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки, поклавши на нього наступні зобов`язання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи: № 5644-22 від 05.10.2022 - 755,08 грн.

Речові докази:

мобільний телефон марки «ZТЕ»,чорного кольору - залишити за належністю ОСОБА_5 .

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1