Дата документу 02.02.2023Справа № 554/6449/21
Провадження № 1-кс/554/672/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 28.02.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000113 від 25.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

На обґрунтування скарги заявник посилається на ті обставини, що у провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000113. Звертає увагу на те, що в останньому об`єднано кримінальні провадження, внесені до ЄРДР під номерами : 0000113, 0000114, 0000115.

У вказаних кримінальних провадженнях ОСОБА_3 була заявником та фактично потерпілою особою.

Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 28.02.2022 року було закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000113 від 25.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

ОСОБА_3 постанову про закриття кримінального провадження №0000113 від 25.05.2021 року вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України.

Заявник вказує на те, що слідчим здійснено не повний аналіз обставин справи, не зібрано всі можливі докази, надано їм необґрунтовану і хибну правову оцінку, не проведено комплекс слідчих та процесуальних дій, що унеможливили встановлення винних осіб по справі.

Також вбачається, що постанова слідчого не відповідає вимогам КПК України, оскільки в ній взагалі відсутня будь-яка оцінка доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Більше того, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, без з`ясування всіх обставин справи, тому його закриття є передчасним.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав з наведених у ній підстав, просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала, просила вимоги задовольнити. Зазначила, що слідча група у її кримінальному провадженні безпідставно вивела злодія у статус свідка, тоді як цей свідок має відношення до справи, вона безпосередньо приймала участь у прихованні трупа. Для того, щоб притягти злочинця до відповідальності, здолати корупцію в правоохоронних органах, треба провести певні слідчі дії, розслідувати справу.

Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали скарги та матеріали наданого кримінального провадження №0000113, суд приходить до наступних висновків.

Статтею ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно статті 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Судом встановлено, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000113 від 25.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 29.04.2021 року за фактом можливих неправомірних дій працівників Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області, які проводили досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_3 . Згідно змісту заяв ОСОБА_3 , працівниками поліції, які здійснювали відносно неї досудове розслідування у кримінальному провадженні №542/381/17, було допущено низку порушень. На думку заявниці досудове розслідування здійснювалось односторонньо, упереджено та неповно, що мало наслідком засудження ОСОБА_3 за вчинення особливо тяжкого злочину.

Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 28.02.2022 року було закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000113 від 25.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.6-10).

Згідно постанови слідчого, під час проведення досудового розслідування слідчим не встановлено наявності у діях працівників Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області наслідків у вигляді істотної шкоди, завданої правам та інтересам ОСОБА_3 .

Також, відповідно до постанови слідчого, вказівка ОСОБА_3 про те, що працівниками поліції при затриманні та обшуку було порушено право на захист заявниці, спростовується тим, що ОСОБА_3 при проведенні обшуку та затриманні не мала статусу підозрюваної і участь при проведенні вказаних процесуальних дій не була обов`язковою. Не знайшло свого об`єктивного підтвердження зазначений ОСОБА_3 , факт застосування погроз фізичного насильства з метою її схиляння до визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення. Так, обвинувачена під час слідчого експерименту від 01.08.2017 року та в судових засіданнях давала детальні і послідовні показання, скарг від неї та захисника на працівників поліції не надходило. Вказівка ОСОБА_3 про невнесення працівниками поліції до протоколу огляду місця події її інформації замість даних, встановлених слідчим, є втручанням у процесуальну самостійність на незалежність слідчого. Окрім цього, фактично ОСОБА_3 не погоджується із порядком проведення слідчої дії та із результатом її проведення, водночас вона не зазначає, які саме неправдиві відомості викладені у протоколі огляду місця події. Вказівка ОСОБА_3 щодо невжиття працівниками поліції належних заходів для відібрання біологічних зразків у свідка ОСОБА_6 та проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 є втручанням у процесуальну самостійність та незалежність слідчого. Як вказує слідчий, активну поведінку щодо оскарження дій працівників Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 розпочала після винесеного відносно неї вироку, який є несприятливим наслідком для останньої. У зв`язку з чим, прийшов до висновку про відсутність обов`язкової ознаки складу кримінального правопорушення, зокрема його об`єктивної сторони.

Встановлено, що після завершення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000011 від 06.01.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 був направлений до суду.

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 28.01.2020 року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, та їй призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Як встановлено, на теперішній час вирок суду скасовано та справа перебуває на розгляді в суді 1 інстанції.

Суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження №0000113 від 25.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності працівників Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

Так, встановлено, що твердження ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень працівників Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ґрунтуються лише на її особистих суб`єктивних припущеннях та міркуваннях, які пов`язані зі сприйняттям та оцінкою обставин досудового слідства в кримінальних провадженнях, розпочатих за її заявами. Фактичних даних, які б беззаперечно свідчили про вчинення кримінальних правопорушень працівниками правоохоронного органу, ОСОБА_3 не наводить.

З метою дотримання вимог ст. 92 КПК України під час досудового розслідування досліджені доводи, викладені у заявах та показах, як свідка, ОСОБА_3 , перевірено її доводи щодо неправомірних дій працівників Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області , у кримінальному провадженні проведено необхідні та можливі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на з`ясування фактичних даних, які містяться в заяві про вчинені кримінальні правопорушення.

Після встановлення відсутності в кримінальному провадженні ознак злочинів, а саме сукупності передбачених кримінальним законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують певне діяння як суспільно небезпечне, кримінальне провадження закрито на підставі ст. 284 КПК України.

Оцінивши обставини справи, суд вважає, що постанова слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 28.02.2022 року про закритття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000113 від 25.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, є законною та обґрунтованою, такою, що винесена на підставі всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для її скасування відсутні.

Суд вважає, що посилання ОСОБА_3 на те, що слідчим здійснено не повний аналіз обставин справи, не зібрано всі можливі докази, надано їм необґрунтовану і хибну правову оцінку, не проведено комплекс слідчих та процесуальних дій, спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Згідно матеріалів справи, фактично доводи заявника зводяться до намагання піддати сумніву докази, зібрані в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000011 від 06.01.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, тоді як оцінку належності та допустимості цих доказів може надати суд саме при розгляді зазначеного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 в судовому порядку.

На думку слідчого судді, оскаржуючи дії працівників правоохоронних органів, які проводили досудове розслідування у кримінальній справі щодо ОСОБА_3 , остання у такий спосіб намагається ревізувати досудове розслідування щодо неї, тоді як кримінальне провадження завершено, та з 2017 року перебуває на розгляді в судах.

Також слід зазначити, що законність процесуальних актів і дій, вчинених у конкретному кримінальному провадженні, не може перевірятися за межами, передбаченого законом процесуального контролю.

Отже, суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню за №0000113 від 25.05.2021 року було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності працівників Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області до вчинення ряду кримінальних правопорушень. Надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи скарги про те, що постанова є незаконна з багатьох підстав, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочинів, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України. А відтак, такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.

У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка по даному факту проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Тому, суд вважає, що усі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.

Слід також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "ОСОБА_7 проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин, досудовим слідством вичерпані. Отже, в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.303-307,309,369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 28.02.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000113 від 25.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1