Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/570/22
Провадження № 1-кс/553/122/2022
У Х В А Л А
Іменем України

21.04.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У провадження до Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчоого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозоюваного ОСОБА_4 , 05,12.1975 року народження, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.05.2022 року.

В клопотанні слідчим вказувлаось про те, що в провадженні слідчого відділення аоліції №1 Харківського районного управління поліції №1 Головного управлінння Національної поліції в Харківської обалсті перебувають матераіли досудовоого розслідування № 0000362 від 24.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Слідчим зазначено, що ОСОБА_4 , 23.03.2022 року, приблизно о 19 год. 30 хв., більш точного часу у ході досудовоого розслідуванняине встановлено, знаходячись на кухні, яка розташована в квартирі АДРЕСА_1 , у ході раптово виниклої словесної суперечки з ОСОБА_7 , діючи умисно, за раптово виниклим умислом та метою, направленими на спричинення останньому тілесних цшкоджень, з мотивів неприязні, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, взяв зі столу невстановлений в ході досулового розслдіування предмет з колото ріжучими властивостями, звоні сходий на ніж, яким тримаючи у правій руці, наніс ОСОБА_7 один удар в область грудної клітини справа, чим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення грудної клітини справа. Після отримання вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 бригадою швидкої медичної допомоги доставлено до ДУ «ІЗНХ НАМНУ» ім. В.Т. Зайцева», де надано необхідну медичну допомогу.
Таким чином. ОСОБА_4 підозоюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України - умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тоюто умисному тілесому ушкодженні для життя в момент заподіяння.
Згідно постанови першого заступника керівника Слобідської окружної прокуратури м. Хакрова від 25.03.2022 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 22.04.2022 року, включно.
В клопотанні вказувалось про те, що враховуючи, що метою і підставам застосування запобіжного заходу, згідно ч.1 ст. 177 КПК УКраїни, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуаьних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Приймаючи до уваги вагомість наявних доказів відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні, з метою забезпечення заходів кримінального провадження та запобігання вищевказаним ризикам, а також приймаючи до уваги той факт, що санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, є достатньо підстав вважати, що ризики, заявлені при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися та прожовжують існувати.
В клопотанні слідчим зазначено, що наведені вище ризики визначені ст. 177 КПК України, обгрунтовуються тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи передбачене законом покарання, це може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину. Крім цього, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, а також активних бойових дій в м. Харкові та Харківській області, може спонукати ОСОБА_4 до втечі до іншого міста, населеного пункту, щоб переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності та може здійснювати тиск та незаконно впливати на потерпілого та свідка по данному кримінальному провадженню.
Слідчим в обгрунтування клопотання вказувалось про те, що наявність ризиків, передбачених п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, обгрунтовується тим, що вчинення інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення вчиненного ОСОБА_4 підтверджується у тому числі показами потерпілого. Так, обвинуваченому відомі анкетні дані, місцк мешкання потерпілого, що свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останнього з метою наданння необхідних обвинуваченому показів в майбутньому, враховуючи вимоги ст. 23 КПК України.
Наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави ввжати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_4 більш мяких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які на цей час не зменшилися.

Відповідно до статті 331 ч.ч. 1, 3 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Прокурор в судовому засіданні вказував, що враховуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини злочинної діяльності ОСОБА_4 , вказував, що обвинувачений ОСОБА_4 наведені в клопотанні слідчим ризики носять реальний характер, тому прохав врахувати дані обсиавини ззаначені в судовому засіданні та в письмовому клопотанні та задовольнити його.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого з підстав його безпідставності. В обгрунтування своїх тверджень вказував, що ризики наведені слідчим у клопотанні є необгрутованими. Оскільки, обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання у м. Харків, має на утриманні неповноліню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підтвердження чого до матеріалів клопотання надано копію свідотва про народження дитини, що підтверджує на думку захисника стійкі родинні зв`язки, що виключає його можливість переховуватися від слідства та суду. Захисником вказувалось про те, що обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування вчиняв активні дії по відшкодуванню спричичненої потерпілому шкоди внаслідок протизаконних дій останнього, а саме наданння коштів на лікування потерпілого, що вказує про добросовісну поведінку підозрюваного.

З урахуванням викладеного захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 прохав змінити захід забезпечення кримінального провадження з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби за адресою АДРЕСА_2 . При цьому, захисник обвинуваченого вказував, що на даний час потерпілий звернувся до прокурора з завою про те, що останній не заперечує проти укладення угоди про примирення з обвинуваченим.

Згідно ухвали суду від 20.04.2022 року, судове засідання призначено у режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за участі підозрюваного ОСОБА_4 ..

Згідно інформації, наданої ДУ «Харківський слідчий ізолятор» , вказано, що станом на дату розгляду клопотання в установі доступ до глобальної мережі інтернет відсутній, в зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, у зв`язку цим проведення засідань в режимі відеконференції не можливе, точна інформація щодо відновлення доступу до глобальної мережі інтернет не відомо, після проведення ремонтних робіт, буде проведено тестовий зв`язку представниками судової адміністрації, для подальшого проведення засідань за допомогою засобів відеоконференції.

Зважаючи на невідкладність вирішення питання про продовження дії заходів кримінального провадження та з урахуванням вимог ст. 615 КПК України, суд приходить до висновку про можливість вирішення даного клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження за участі прокурора та захисника обвинуваченого.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділення аоліції №1 Харківського районного управління поліції №1 Головного управлінння Національної поліції в Харківської обалсті перебувають матераіли досудовоого розслідування № 0000362 від 24.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Згідно постанови першого заступника керівника Слобідської окружної прокуратури м. Хакрова від 25.03.2022 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 22.04.2022 року, включно.
Дана постанова на час розгляду даного клопотання не скасована в установленому порядку.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до положень ст.ст. 131,132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосування з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вимогам ст. 178 КПК України передбачені обставини що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкості покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосувались раніше та інші обставини.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
З огляду на вище викладене суд, вислухавши думку учасників судового провадження та перевіривши наявні матеріали, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудовоого розслідування, тобто до 25.05.2022 року.

Аналізуючи ризики, визначені ст. 177 КПК України, суд враховує те, що їх дійсну та реальну наявність було встановлено слідчим суддею при обранні запобіжного заходу вперше, та суддею/судом під час йоого продовження, тому на даний час встановлені ризики є дійсними, реальними та триваючими, тобто заявлені ризики не зменшилися.
Так, при застосуванні під час досудового слідства заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого та при продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в судовому засіданні в обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, наведені вище факти та обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, судом встанвлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальногго правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, де передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.
Крім того, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання, в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, наявність воєнного стану оголошеного на всій території України.
Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З урахуванням викладеного, суд вважає, що встановлені раніше ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України наразі не зменшився та продовжує існувати з високою ймовірністю з підстав зазначених судом вище.
З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.
Наведені в судовому засіданні твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_8 щодо можливості вирішення судом питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з тримання під вартою судом вивчались та оцінювались у контексті можливості запобігти вказаним та встановленим вище ризикам. Проте, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться захисником обвинуваченого на користь обвинуваченого, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі.
Під час розгляду клопотання крім тверджень захисника обвинуваченого та констатації норм чинного кримінально процесуального закону і практики Європейського суду, останнім суду не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували факти та обставини зазначені прокурором у клопотанні прокурора про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , а саме підтвердження того, що потерпілим подано заяву прокурору про намір укласти уогоду про примирення з обвинуваченим, що заперчеувалось в судовому засіданні прокурором.
В той же час, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що встановлені при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, котрі не зменшились та продовжують існувати і на даний час, а інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання вказаним ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, де в рамках кримінального провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Твердження захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_4 має стійні соціальні зв`язки та має постійне проживання у АДРЕСА_2 , де за данною адресою захисник проохав визначити підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, не підтверджені доказами.
Таким чином,стороною захисту не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження стійкості соціальних зв`язків ОСОБА_4 та якій б спростовували ризики наведені прокурором у клопотанні.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання слідчого та продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та безпідставність тверджень сторони захисту щодо доцільності заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту.
З урахуванням викладеного, суд вважає клопотання слідчого про продовження строку застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.05.2022 року, є законним та обгрунтованим, а заперечення проти нього сторони захисту - безпідставними.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 508, 615, 616 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", в межах сроку досудового розслідування, тобто до 25.05.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Слідча суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1