Справа № 629/5614/21
провадження № 1-кп/632/38/22
У Х В А Л А

09 серпня 2022 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , подане у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.

05 серпня 2022 року захисник адвокат ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , звернулася до суду із клопотанням про зміну обраного щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

В обґрунтування клопотання захисник зазначила, що досудове розслідування за злочином, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , було розпочато 25 березня 2021 року.

14 квітня 2021 року ОСОБА_8 затримано у якості підозрюваного та відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строк дії якого був неодноразово продовжений судом, останній раз 30 червня 2022 року - по 28 серпня поточного року.

За весь час тримання під вартою, а ні слідчий, а ні прокурор, слідчих дій, направлених на встановлення фактів, які б підтвердили або спростували вину ОСОБА_8 , не проводили.

Останній перебуває під вартою понад один рік і три місяці. Судові засідання з 24 лютого 2022 року не проводяться.

ОСОБА_8 , у зв`язку із введенням 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану та оголошенням мобілізації, неодноразово подавав клопотання до різних інстанцій, у тому числі до суду, про надання можливості як громадянину України, придатному до військової служби за станом здоров`я і віком, учаснику бойових дій, який безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілостності України в районі проведення АТО, що має досвід бойових дій, виконати свій обов`язок по захисту Батьківщини. Репутація ОСОБА_8 , як за місцем проходження військової служби, так і за місцем мешкання, є винятково позитивною, у інших кримінальних правопорушеннях він не підозрюється та не обвинувачується.

Також захисник вказала, що висунуте ОСОБА_8 обвинувачення належними та допустимими доказами не доведене, суду такі докази не надані.

Обґрунтування сторони обвинувачення того, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого ОСОБА_6 , вчинити інше кримінальне правопорушення, сторона захисту вважає безпідставними, оскільки ним не здійснювалося жодних дій щодо впливу на свідків та потерпілого, так само як і не вчинено інших дій щодо перешкоджання чи переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то він стороною обвинувачення взагалі не доведений.

При цьому захисник зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оцінені в аспекті, які не включають перебування держави в стані війни.

Крім того, захисник вказала, що чисельні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ґрунтувалися лише на тяжкості висунутого йому обвинувачення вчиненні особливо тяжкого злочину, що не є достатнім чинником для тримання обвинуваченого під вартою, а їх зміст має ознаки «автоматичної законності».

До наведених вище обставин, які, на думку сторони захисту, є достатніми для зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, захисник просила суд врахувати дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, де мешкає із малолітнім братом та матір`ю, яка має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку із чим потребує постійного лікування у закладах охорони здоров`я.

Разом із наведеним вище клопотанням захисник подала до суду заяву командира 1 Стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (Сил територіальної оборони Збройних Сил України) ОСОБА_17 , який командуванням згаданої військової частини характеризується виключно позитивно, нагороджений орденом «За мужність» ІІІ ступеня, про його бажання взяти ОСОБА_8 на поруки.

Згідно із якою заявник ОСОБА_17 просить змінити обраний щодо ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має статус учасника бойових дій та реальний бойовий досвід, за час проходження строкової військової служби характеризується виключно позитивно.

Підстав вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися чи ухилятися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження немає, тому, що у разі його звільнення з-під варти, ОСОБА_8 буде зарахований до зазначеного вище підрозділу.

Також ОСОБА_17 зобов`язується забезпечити належну поведінку ОСОБА_8 та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні захисник своє клопотання підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 також просив задовольнити клопотання захисника з метою реалізації свого обов`язку щодо захисту Батьківщини в умовах оголошеного в Україні воєнного стану.

Прокурор заперечував проти зміни обраного щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що підстав для зміни запобіжного заходу на теперішній час немає, посилання захисника про можливість застосування положень ст. 616 КПК України є безпідставними.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вважає, що клопотання захисника задоволенню не підлягає, оскільки у разі наявності у обвинуваченого бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період запобіжний захід відносно нього у вигляді тримання під вартою має бути скасований, а не змінений.

Для реалізації свого права обвинувачений у порядку ст. 616 КПК України повинен звернутися із відповідним клопотанням до прокурора, який, у свою чергу за наявності для цього законодавчо визначених підстав та виконання вимог, передбачених зазначеною нормою, має право звернутися до суду, який розглядає кримінальне провадження, із клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, у даному випадку ця процедура не може бути застосована до ОСОБА_8 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 189 КК України, щодо якого у ч. 1 ст. 616 КПК України встановлена заборона на внесення прокурором відповідного клопотання.

Командир 1 Стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (Сил територіальної оборони Збройних Сил України) ОСОБА_17 у судовому засіданні підтримав подану ним заяву, оскільки готовий взяти ОСОБА_8 на поруки.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах питань, які вирішуються, суд доходить наступного.

14 квітня 2021 року ОСОБА_8 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

16 квітня 2021 року під час досудового розслідування, щодо ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підставою для прийняття такого рішення слідчим суддею стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яка підтверджувалася зібраними у кримінальному провадженні доказами, метою - запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду; знищенню, схованню або спотворенню будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконному впливу на потерпілого та свідків; перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином; вчиненню іншого кримінального правопорушення, продовженню кримінального правопорушення, у якому підозрюється зазначена особа.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 грудня 2021 року, включно.

Підставою для прийняття такого рішення стала наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_8 у складі організованої групи особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, метою - запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зміст яких наведений вище.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року, постановленої під час підготовчого судового засідання, з наведених вище підстав щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому був неодноразово продовжений судом, останній раз - по 28 серпня 2022 року.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.

Згідно із Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Відповідно до Указу Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану із 05 години 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хв. 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хв. 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

На день розгляду даного клопотання законодавцем враховано потенційну користь, яку можуть принести особи, які утримуються під вартою, Україні у наданні відсічі збройній агресії проти нашої держави, яку розв`язала Російська Федерація, та надано відповідну оцінку, яка виразилась у прийнятті Закону України № 2125-ІХ «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або його зміни з інших підстав» від 15 березня 2022 року, яким КПК України доповнено статтею 616.

Частиною 1 ст. 616 КПК України визначено, що у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 КК України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Разом із цим, згідно зі ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Таким чином, зі змісту наведених норм вбачається, що:
по-перше, якщо особа підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, то питання про її звільнення у зв`язку із цим з-під варти підлягає вирішенню шляхом розгляду клопотання саме про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку передбаченому ч. 1 ст. 616 КПК України, а не шляхом зміни цього запобіжного заходу на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, як про це йдеться у клопотанні захисника;

подруге, з клопотанням про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до положень ст. 616 КПК України, до суду може звернутися виключно прокурор.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а отже положення ст. 616 КПК України, якою передбачена можливість скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на нього не розповсюджуються.

Частиною 1 ст. 201 КПК України передбачено право обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід або його захисника звернутися до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу. Водночас, кримінальне процесуальне законодавство не визначає підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту. Натомість ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що під час кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.
Таким чином, під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу можуть бути розглянуті лише ті обставини, які не були враховані під час вирішення питання про його застосування та продовження, і які мають суттєве значення для оцінки обставин, що обумовлюють застосування запобіжного заходу, оскільки свідчать про невиправданість застосування таких заходів.
Однак, у поданому клопотанні про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу захисником не зазначено обставин, які виникли після прийняття або існували під час прийняття попереднього рішення про продовження дії запобіжного заходу, які не розглядались судом, та які є підставою для зміни запобіжного заходу.
Тобто, нових доказів, які б обґрунтовували необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу, суду не надано.
Також в клопотанні захисника відсутні обґрунтування наявності достатніх підстав вважати, що змінилися, зникли чи зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене суд доходить висновку, що підстави для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, для проходження ОСОБА_8 військової служби, відсутні.

До того ж, на думку суду, з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, жоден із більш м`яких запобіжних заходів за даних фактичних обставин не буде ефективним та не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому суд не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання наявним ризикам та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд не бере до уваги доводи сторони захисту про необґрунтованість висунутого ОСОБА_8 обвинувачення (повідомленої підозри), оскільки обґрунтованість повідомленої підозри та висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, були встановлені як слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування, так і судом при обранні цього ж запобіжного заходу, а також його продовження під час судового провадження.
При цьому, наявність зазначених обставин неодноразово перевірялася судом апеляційної інстанції, рішеннями якого були залишені без змін відповідні рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, слід відмовити.
Вирішуючи питання щодо заяви командира НОМЕР_2 Стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (Сил територіальної оборони Збройних Сил України) ОСОБА_17 про передачу обвинуваченого ОСОБА_8 під особисту поруку, в порядку ст. 180 КПК України, суд доходить висновку, що в ній фактично йдеться про зміну обраного щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку, для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Згідно із ч. 2 цієї статті кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Особиста порука як запобіжний захід застосовується з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його своєчасної участі в кримінальному провадженні. Вона обирається за наявності загальних підстав (ст. 177 КПК України), і, крім того, особливих підстав. Особиста порука основана на довірі до поручителя з боку слідчого судді, суду, яка, в свою чергу, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема, для підозрюваного, обвинуваченого, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі потреби - доставку його до органу розслідування чи в суд на першу вимогу.
Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Згідно із заявою ОСОБА_17 він готовий взяти обвинуваченого ОСОБА_8 на особисту поруку та ручається за його належну поведінку, зобов`язуючись забезпечити явку і при необхідності доставку до суду на першу вимогу.

Відповідно до п. 14 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» особиста порука як вид запобіжного заходу полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи суду на першу вимогу.
При обранні такого запобіжного заходу слідчий суддя, суд має враховувати, що наявність одного поручителя може бути визнана достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Суд зазначає, що ОСОБА_17 користується авторитетом і довірою суду та в повній мірі підходить під визначення особи, якій можлива передача обвинуваченого, однак доходить висновку, що є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини в справі, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а відтак можливий його вплив на потерпілого та свідків.
Суд також бере до уваги стан здоров`я ОСОБА_8 , щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження та вік, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, те, що він зможе ухилитися від суду, а відтак доходить висновку, що відсутні підстави, передбачені ст. 180 КПК України, для передачі обвинуваченого ОСОБА_8 на поруки ОСОБА_17 , оскільки такий запобіжний захід як особиста порука не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Таким чином, незважаючи на високі особисті, моральні та професійні якості особи, яка висловила бажання взяти на поруки обвинуваченого, у даному випадку ОСОБА_17 не є такою особою, яка зможе нівелювати існуючі ризики без шкоди для кримінального провадження.

Виходячи з викладеного суд доходить висновку, що у задоволенні поданої ОСОБА_17 заяви про зміну обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 180, 201, 331, 369 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , поданого у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, про зміну обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.

У задоволенні заяви командира НОМЕР_2 Стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (Сил територіальної оборони Збройних Сил України) ОСОБА_17 про зміну обраного щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистої поруки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3
Суддя ОСОБА_2