КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на постанову керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 08 квітня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 08.04.2022 обрано підозрюваному ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, на 30 діб, тобто до 07.05.2022 включно.
Постановлено про прийняте рішення невідкладно за першої можливості повідомити прокурора вищого рівня, а також суд з наданням копії відповідних документів не пізніше 10 днів з дня повідомлення.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову прокурора, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, та витребувати у органу досудового розслідування матеріали кримінального провадження № 0000847 від 07.04.2022.
Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з таких підстав.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.
Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 Глави 26 КПК України.
Відповідно до частини 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною першою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Згідно ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», запроваджено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України, у разі введення в Україні або окремих її місцевостях (адміністративній території) воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України та якщо відсутня об`єктивна можливість виконання у встановлені законом строки слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170,173, 189, 233, 234, 235, 245, 247, 248 та 294 цього Кодексу, а також повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями109-115, 121, 127, 146, 146-1, 147, 152, 153, 185, 186, 187, 189-191, 201, 258-258-5, 260-263-1, 294, 348, 349, 365, 377-379, 402-444 Кримінального кодексу України, а у виняткових випадках також у вчиненні інших тяжких чи особливо тяжких злочинів, якщо затримка в обранні запобіжного заходу може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі особи, яка підозрюється у вчиненні таких злочинів, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури з урахуванням вимог глави 37 цього Кодексу за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.
Згідно ч. 4 ст. 615 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора, прийняті або вчинені на виконання повноважень, визначених частиною першою цієї статті, розглядаються судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, після забезпечення його функціонування в іншій місцевості або найбільш територіально наближеним до нього судом.
З наведеного убачається, що скарги на рішення керівника відповідного органу прокуратури щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягають розгляду судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, після забезпечення його функціонування в іншій місцевості або найбільш територіально наближеним до нього судом.
Положеннями чинного КПК України не передбачено можливості оскарження рішень прокурора, прийнятих на виконання повноважень, визначених ч. 1 ст. 615 КПК України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Як убачається із матеріалів провадження, захисник ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на постанову керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 08.04.2022 про обрання підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, на 30 діб, тобто до 07.05.2022 включно.
Частина 4 статті 399 КПК України визначає не право, а обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, тому що законом визначено чіткий перелік рішень, які підлягають оскарженню, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.
В даному випадку закон не передбачає права або обов`язку суду апеляційної інстанції давати оцінку законності чи незаконності прийнятого керівником відповідного органу прокуратури рішення щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження у апеляційному порядку рішення керівника відповідного органу прокуратури щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вважаю, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на постанову керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 08.04.2022 відсутні.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.309, 392, 399 КПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на постанову керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 08 квітня 2022 року.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1