Справа № 545/1031/20
Провадження № 1-кп/545/25/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.06.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липецьк Котовського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :

1) 13.07.2002 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185,70 КК України до 3 років позбавлення волі;

2) 10.06.2008 року Березанським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

3) 22.10.2010 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 263 КК України до 6 місяців арешту;

4) 10.12.2010 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70 до 6 місяців арешту;

5) 26.05.2011 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 358,70,75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки ;

6) 30.08.2011 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 309,69 КК України до 6 місяців арешту;

7) 07.05.2012 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

8) 02.07.2012 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

9) 17.08.2012 року Октябрьським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263,70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

10) 30.09.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185,70,72,71 до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

11) 28.11.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 358,70,71 до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

12) 23.12.2013 року Київським районним судом м. Полтави ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358,70,72 до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

13)27.02.2014 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358,70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі ;

14 ) 07.07.2016 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185,70,71 до 1 року 6 місяців позбавлення волі ;

15 ) 02.09.2016 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185,71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі;

16 ) 26.09.2016 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 309 ,70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

17 ) 08.05.2019 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ст. 395 КК України до 6 місяців арешту. Покарання відбув ;

18 ) 05.02.2021 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 395, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358,70 КК України до 3 років позбавлення волі ;

19) 23.04.2021 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185,70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період квітня-травня 2019 року( точної дати встановити не вдалося), ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Івашки Полтавського району та області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, маючи не зняту та не погашену судимість, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з неогородженої прибудинкової території домогосподарства по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_8 , викрав вісім металевих труб довжиною 2,5 м, діаметром 50 мм, вартістю 150 грн. за 1 м.

Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 3000 грн.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 за інкримінованим злочином кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК, як крадіжка ( таємне викрадення чужого майна), вчинена повторно

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєння інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.185 КК України не визнав. Проте в останньому судовому засіданні 23.06.2021 року визнав себе винним за епізодом крадіжки майна потерпілої ОСОБА_8 та пояснив, що 9 квітня 2019 року з метою скоєння крадіжки в чотири години ранку вийшов з м. Полтави, де проживав та пішов у невідоме йому село, в якому раніше не був, та точної назви якого не пам`ятає, можливо с.Івашки чи с.Супрунівка, де викрав 8 металевих труб довжиною 2,5 метра, діаметром 50 мм, які були закопані в землю та використовувались як стовпчики для огорожі подвір`я. Ці стовпчики відніс в інше село, з яких 6 штук здав на пункт прийому металобрухту, місце знаходження пункту прийому металобрухту та населений пункт вказати не може, а інші 2 стовпчики не здав на пункт прийому, а поніс далі у АДРЕСА_3 , де продав незнайомому чоловікові. Вказав, що труби викрадав з розривом у часі, не за один раз. Переносив по дві труби на плечі ( відстань від АДРЕСА_3 становить 10 км).

За встановлених обставин справи стороною обвинувачення суду не надано належних, допустимих, достовірних доказів, які б у своїй сукупності були достатніми для визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину з огляду на таке.

Допитана судом потерпіла ОСОБА_8 пояснила , що з дачі, яка знаходиться в с. Івашки Полтавського району починаючи з квітня-травня 2019 року по жовтень 2019 року було скоєно ряд крадіжок , зокрема викопували з землі по 1 2 стовпчики, які використовувалися для паркану подвір`я, загалом викрали 20 металевих стовпчиків, після чого викрали повістю увесь металевий паркан. Незважаючи на звернення до поліції з заявою про скоєння крадіжки майна з дачі, викрадати майно продовжували і в наступному 2020 році. Згідно заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпіла ОСОБА_8 повідомила про факт виявлення 18.10.2019 року близько 09.00.години крадіжки частини металевого паркану та металевих труб з території дачного будинку по АДРЕСА_4 .

Допитаний судом свідок ОСОБА_9 чоловік потерпілої, пояснив, що з території дачного будинку с. Івашки Полтавського району у період часу починаючи

з травня 2019 року по листопад 2019 року викрали з забору металеві труби, які були закопані в землю та використовувалися для паркану подвір`я. У вказаний період здійснили близько 5 крадіжок, викрадаючи по 1-2 труби щоразу, загалом викопали з паркану близько 10 металевих труб довжиною не більше 1,5м -1,8м, діаметром 100мм. Вказав, що у листопаді 2019 року у двох сараях відірвали двері та викрали дві металеві труби довжиною менше 1,8м, діаметром 50мм, які зберігалися в сараї. Категорично заперечив, що в їх домогосподарстві коли-небудь були труби довжиною 2,5м. Зазначив, що крадіжки майна з дачі продовжувались і в 2020 році.

Допитаний судом свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що в кінці квітня 2019 року обвинувачений, я ким раніше не був знайомий, запропонував купити йому металеві труби, на що він погодився. Через незначний проміжок часу (1-2 дні) обвинувачений приніс йому до гаража, який знаходиться в АДРЕСА_3 , дві металеві труби довжиною 2,5м , діаметром 50мм, які купив у обвинуваченого за 150 грн. Зазначив, що куплені труби не були стовпчиками від паркану, скільки вони нові, чисті від землі, та за своїм незначним діаметром не могли б утримати паркан та використовуватися для утримання огорожі.

Згідно протоколу огляду від 27.04.2020 року вбачається, що в гаражному приміщенні належному свідку ОСОБА_10 , розташованому у АДРЕСА_3 виявлено дві металеві труби довжиною 2,5м діаметром 50 мм, які були вилучені. Свідок ОСОБА_10 вказав , що металеві труби придбав у знайомого ОСОБА_6 у листопаді 2019 року

Відповідно до заяви ОСОБА_10 від 27.04.2020 року він видав працівникам поліції придбане у ОСОБА_11 майно - 2 труби та акумуляторну батарею « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 від 29.04.2020 року обвинувачений ОСОБА_11 пояснив, що на початку жовтня 2019 року в с. Івашки Полтавського району в одному з дворів викрав 8 металевих труб довжиною 2м-2,5м, які на грузовому таксі, яке попередньо викликав, відвіз в АДРЕСА_3 , де продав знайомому Миколі за 450 грн.

Допитаний судом свідок ОСОБА_12 - понятий згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 29.04.2020 року повідомив, що був запрошений працівниками поліції та бачив як обвинувачений ОСОБА_6 біля Полтавського райвідділу поліції розповів про скоєння ряду дрібних крадіжок. Службовою машиною був виїзд на місце злочину. Він їхав в різних з обвинувачених машинах. Більше нічого не пам`ятає.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, свідків, дослідивши докази обвинувачення , вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 наявний склад інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України з таких підстав.

У відповідності до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно із ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст.91 КПК України підлягають:

- подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

- винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

- вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

- обставини, що впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

- обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання ;

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого та прокурора.

Проаналізувавши та оцінивши докази, покладені в основу обвинувачення, суд дійшов висновку, що вони в своїй сукупності підтверджують лише факт викрадення майна у потерпілої ОСОБА_8 , проте вони поза розумним сумнівом з безперечністю не доводять винуватості ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину.

Жоден із досліджених в суді доказів, наданих стороною обвинувачення, прямо не вказує на те, що саме ОСОБА_6 скоїв викрадення майна вказаної потерпілої.

Судом встановлено та визнається сторонами обвинувачення та захисту, що обвинувачений ОСОБА_11 в період з 8 травня 2019 року по 8 листопада 2019 року відбував покарання в місцях позбавлення волі за вироком Октябрського суду м. Полтави від 8 травня 2019 року ( т.1 а.с.114-118 - вимога про судимість,а.с.119-124 - вирок суду, а.с.125 довідка про звільнення).

Таким чином, згідно показань допитаних в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 не вчиняв інкримінованого йому злочин, оскільки в цей час знаходився в місцях позбавлення волі під час відбування покарання.

Так, потерпіла ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 зазначили під час судового засідання інші часові терміни скоєння крадіжок їхнього майна, ніж ті, які інкримінуються обвинуваченому . При цьому категорично вказали, що їм не належать труби, викрадення яких інкримінується обвинуваченому згідно їх довжини .

Аналогічне вбачається і з наданих в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_10 , який спростував можливість використання придбаних у ОСОБА_11 труб в якості паркану та відсутності слідів цього на трубах. Крім того, згідно протоколу огляду гаражного приміщення свідка ОСОБА_10 вбачається, що свідок пояснював , що вилучені під час огляду труби придбав у обвинуваченого в листопаді 2019 року, тобто поза межами строку викрадення майна у потерпілої ОСОБА_8 в квітні-травні 2019 року згідно обвинувального акту.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченим від 29.04.2019 року ОСОБА_6 вказав , що крадіжку майна потерпілої ОСОБА_8 в с. Івашки вчинив в жовтні 2019 року, тобто під час знаходження в місцях позбавлення волі.

Крім того, суд приймає до уваги, що згідно первинного обвинувального акту, складеного 30.04.2020 року, ОСОБА_6 , обвинувачувався в тому , що 17.08.2019 року в період часу з 08-00 год. по 08-30 год., перебуваючи в с. Супрунівка Полтавського району, маючи не зняту та не погашену у встановленому

законом порядку судимість, за вчинення злочину проти власності,повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з припаркованого неподалік домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_5 , автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив крадіжку акумуляторної батареї « Virbac classic 60mAh », який належить ОСОБА_13 , вартістю 900 грн. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріального збитку на вищевказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 11.09.2019 року близько 16-00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Судіївка Полтавського району та області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, маючи не зняту та не погашену судимість, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з неогородженої прибудинкової території домогосподарства по АДРЕСА_6 , викрав дитячий надувний басейн виробництва Китаю, що належить ОСОБА_14 , вартістю 350 грн. Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_14 матеріального збитку на вищевказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в ніч з 25 вересня на 26 вересня 2019 року, ОСОБА_11 , перебуваючи в с. Очканівка Полтавського району, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, маючи не зняту та не погашену судимість, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з клітки, що знаходилася на задньому дворі, неогородженої прибудинкової території домогосподарства по АДРЕСА_7 , викрав двох кролів простої породи, вартістю 200 грн. кожен, та кролицю простої породи , вартістю 300 грн. Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_15 матеріального збитку на загальну суму 700 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в один із днів жовтня 2019 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Івашки Полтавського району та області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, маючи не зняту та не погашену судимість, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з неогородженої прибудинкової території домогосподарства по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_8 , викрав вісім металевих труб довжиною 2,5 м, діаметром 50 мм, вартістю 150 грн. за 1 м.

Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 3000 грн.

Після того , як під час розгляду справи в суді було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 в період інкримінованих йому злочинів за первісним обвинуваченням знаходився в місцях позбавлення волі, 17 травня 2021 року прокурором було змінено обвинувачення щодо крадіжки майна потерпілої ОСОБА_8 , а саме вказано час крадіжки - квітень-травень 2019 року (замість один із днів жовтня 2019 року).

Суд звертає увагу, що за іншими епізодами крадіжок майна потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 відповідно до вимог КПК України прокурор від пред`явленого обвинувачення не відмовилася, в окреме провадження інкриміновані епізоди виділені не були та провадження за цими епізодами не було закрито.

Окрім того, згідно з п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Вказані норми є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Визначення вартості того чи іншого товару або майна у кримінальному провадженні згідно із Законом України «Про судову експертизу», відноситься виключно до компетенції атестованих судових експертів, які мають відповідне свідоцтво експерта, а також можуть бути залучені інші фахівці з відповідних галузей знань.

Проте під час досудового слідства на була проведена товарознавча експертиза вартості майна, викраденого у потерпілої ОСОБА_8 при наявності предмету інкримінованого злочину , а саме вилучених під час огляду труб у свідка ОСОБА_10 , які навіть не були визначені речовим доказом.

Враховуюче вище зазначене, суд вважає , що обвинувачений ОСОБА_6 , який раніше багаторазово притягувався до кримінальної відповідальності, з особистих міркувань під час відбування покарання за іншими вироками Октябрського райсуду м. Полтави від 05.02.2021 року та Ленінського райсуду м. Полтави від 23.04.2021 року допустив самооговір.

За змістом статті 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників

кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведення її вини, а обвинувальний вирок може грунтуватися тільки на переконливих та безспірних доказах.

Згідно з роз`ясненнями у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» недопустимим є обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані докази не підтверджують обвинувачення суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Ст. 17 КПК України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумнім сумнівом.

Згідно зі ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_6 у скоєнні злочину за ч.2 ст. 185 КК, а саме крадіжці ( таємному викраденні чужого майна), вчиненій повторно у судовому засідання не доведена. Не доведеним, на думку суду, є і вартість цього майна та сума завданих збитків. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 підлягає виправданню.

По даній справі запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався, судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.373- 374 КПК України суд ,-

у х в а л и в :
ОСОБА_6 виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст.373 КК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України, яке йому інкримінується, вчинене ним.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що він має право на поновлення в правах, обмежених під час кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасникам судового провадження , які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1