Справа № 621/1181/22
Пр. № 1-кп/621/205/22
ВИРОК
02 серпня 2022 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, є громадянином України, з вищою, одружений, не працює, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у злочині, передбаченому частиною 2 статті 436-2 Кримінального кодексу України,
24 лютого 2022 року Збройними Силами Російської Федерації, що діяли за наказом керівництва Російської Федерації та Збройних Сил Російської Федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Таким чином, війська Російської Федерації незаконно вторглися на територію суверенної держави України, діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.22 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан.
16 березня 2022 року, у встановленому законодавством України порядку, набрав чинності Закону України № 2110-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення кримінальної відповідальності за виготовлення та поширення забороненої інформаційної продукції", відповідно до якого внесено зміни до Кримінального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2001 p., N 25-26, ст. 131), а саме його положення доповнено статтею 436 - 2.
Не пізніше 14.04.2022, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_4 , за місцем фактичного проживання у квартирі АДРЕСА_3 виник умисел направлений на поширення матеріалів, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, виправдовування, визнання та заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію з боку Російської Федерації проти України та інших представників збройних формувань Російської Федерації.
З метою реалізації вказаного умислу, у вказаний вище період часу за місцем фактичного проживання, з використанням мобільного телефону «Iphone 8», серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , створив власний інформаційний канал у месенджері «Telegram»: « ОСОБА_7 », за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому створював та поширював матеріали антиукраїнського спрямування та публікації, які відповідно до висновку спеціаліста №01/10-247 від 05.07.2022 містять виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, виправдовування, визнання та заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію з боку Російської Федерації проти України та інших представників збройних формувань Російської Федерації.
Зазначеними діями ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 436-2 КК України, тобто виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, виправдовування, визнання, заперечення тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію з боку Російської Федерації проти України та інших представників збройних формувань РФ.
Між прокурором ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , 18 липня 2022 укладено угоду про визнання винуватості, на час підписання якої, ОСОБА_4 , визнав обвинувачення в обсязі обвинувачення. Угода містить відомості, щодо наслідків укладання та невиконання угоди про визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , пояснив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені статтею 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_5 , підтвердив позицію обвинуваченого та висловився про доцільність затвердження укладеної угоди про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 , вважав, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, просив ухвалити вирок за укладеною угодою.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного:
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Відповідно пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з частини 2, пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, і його дії належить кваліфікувати за частиною 2 статті 436-2 Кримінального кодексу України.
Згідно зі статтею 12 КК України злочин, передбачений частиною 2 статті 436-2 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, - відсутні.
Встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , є добровільним; зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України.
З`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , розуміє права визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Відсутні передбачені частиною 7 статті 474 КПК України обставини для відмови у затвердженні угоди.
Згідно до частини 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи, що умови угоди: не суперечать вимогам закону; відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладення угоди було добровільним; виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим; наявні фактичні обставини для визнання винуватості, укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Відповідно до частини 5 статті 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Долю речових доказів вирішити відповідно до положень статті 100 Кримінального процесуального кодексу України:
На підставі викладеного, керуючись ст 349, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд
2. Визнати ОСОБА_4 винуватим у злочині, передбаченому 2 статті 436-2 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
3. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.
4. Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
5. Речові докази: Мобільний телефон «Iphone 8», серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 повернути ОСОБА_4 .
6. Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: