Справа № 639/293/21
Провадження №1-КП/639/116/22
УХВАЛА
щодо дії запобіжного заходу

25 серпня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 25.10.2020 року за №0000347 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурором було подано письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримано ним під час судового засідання. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник та обвинувачений проти задоволення вказаного клопотання заперечували, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вирішуючи вказане питання, суд виходить з такого.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.11.2020 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2021 року, який в подальшому продовжувався ухвалами суду, востаннє ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.06.2022р. - до 28.08.2022р.

Відповідно до п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілих, експертів та свідків у кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені двох епізодів умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Крім того вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.07.2020р. ОСОБА_4 визнаний винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді 5 років 9 місяців позбавлення волі (вирок не набрав законної сили).

Судом враховується, що на даний час є наявними вищезазначені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_4 може покинути місце проживання та виїхати за межі м. Харкова та Харківської області, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни ними наданих щодо нього показань, що додатково підтверджується тим, що потерпілою у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , яка є матір`ю обвинуваченого; може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, по даному кримінальному провадженню також обвинувачується у вчиненні аналогічних злочинів, не має офіційного джерела доходів.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При цьому необхідно відзначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 3397.796 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Крім того наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини» (Selcuk v. Turkey), § 34; «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria), § 9).

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , його вік та стан здоров`я, відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів на даний час є неможливим, у зв`язку з чим відносно нього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, з огляду на те, що злочини, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , не пов`язані з насиллям, суд, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначає обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 49620,00 грн. (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять грн. 00 коп.).

Керуючись ст. ст. 177, 178, 327, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 23 жовтня 2022 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у разі її внесення, зазначені в ухвалі суду від 30.06.2022р..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1