ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2413/22 Справа № 188/1751/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

31 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000560 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хороше Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, який має неповнолітню дитину ОСОБА_10 , 2007 року народження, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року, ОСОБА_8 , визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на чотири місяці.

Відповідно до вироку суду першої інстанції слідує, що ОСОБА_8 09.09.2019 у період часу приблизно з 00:00 години до 03:00 години (точний час не встановлений), перебуваючи на території току Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «НІБАС» (далі - ТОВ АФ «НІБАС»), який розташований за адресою: вул. Польова 100, смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, де ОСОБА_8 працював в якості водія вантажного автомобіля марки «Ford» моделі «Cargo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ АФ «НІБАС», під час виконання ним робіт на вказаному автомобілі мав вільний доступ до паливного баку і у ОСОБА_11 виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись у тому, що його ніхто не бачить і за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 09.09.2019 у період часу приблизно з 00:00 годин до 03:00 години (точний час не встановлений), шляхом вільного доступу, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно за допомогою шланги та пластикових каністр викрав з паливного баку вантажного автомобіля марки «Ford» моделі «Cargo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 40 літрів літнього дизельного палива, що належить ТОВ АФ «НІБАС» і вартість якого складає 1 085,60 грн, з розрахунку того, що вартість 1 літра літнього дизельного палива складає 27,14 грн.
Викрадене ОСОБА_8 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши ТОВ АФ «НІБАС» майнову шкоду у вказаному розмірі.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Не погодившись з прийнятим рішенням обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати і закрити кримінальне провадження.
31.08.2022 в ході слухання апеляційних скарг стороною захисту було заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 недозволених методів слідства, а саме фізичного та психологічного тиску з боку працівників поліції Петропавлівскього ВП Павлоградскього відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Обвинувачений ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції зазначив, що під час досудового розслідування працівники карного розшуку Петропавлівскього ВП Павлоградскього відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області били його, а також безпідставно вибивали двері за місцем його проживання, змушували зізнатися у вчиненні крадіжки пального.
Вислухавши думки учасників судового провадження з приводу даних обставин, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
З показів наданих обвинуваченим ОСОБА_8 в суді першої інстанції вбачається, він взяв на себе вину за крадіжку тому, що його примусили до цього працівники поліції, посади і прізвища яких він не захотів назвати. На їх вимогу він купив і віддав їм чотири каністри з дизельним пальним в кількості 40 літрів у рахунок відшкодування шкоди, завданої крадіжкою, яку він не вчиняв.
Разом з тим, на такі заяви, суд першої інстанції не відреагував та ухвалою від 04.02.2022 відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про доручення керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_8 обставин про застосування до нього працівниками поліції методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, що є істотною неповнотою судового розгляду, оскільки такі обставини можуть мати істотне значення для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення.
Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гiднiсть, поводженню або покаранню.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п.131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).
Зі змісту ч. 6 ст. 206 КПК України слідує, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя, суд зобов`язані зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та, зокрема, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про державне бюро розслідувань, Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.
Отже, враховуючи те, що перевірка заяв повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ «Захаркін О.М. проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів вказане ОСОБА_8 діяння може бути розцінене як кримінально-каране, а суд апеляційної інстанції, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ним обставин, колегія суддів вважає за необхідне доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою дільність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_8 обставин щодо застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000560 працівниками Петропавлівскього ВП Павлоградскього відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Керуючись ст. ст. 206, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою дільність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_8 обставин щодо застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000560 працівниками Петропавлівскього ВП Павлоградскього відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4