Справа № 738/94/22
№ провадження 1-кп/738/26/2022
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Чернігівський слідчий ізолятор» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2018 року за №0000612, про обвинувачення
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мена Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда 2 групи, раніше судимого: вироком Менського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2003 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Менського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2003 року за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ст.69, ч.3 ст.3 ст.185, ст.69, 70, 71 КК України до 2 років позбавлення волі; вироком Менського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2007 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Менського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2010 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2013 року умовно-достроково звільненого від відбування покарання на невідбутий строк покарання 10 місяців 28 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_2 , будучи неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, у період непогашеної судимості, повторно вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах.
Так, 27 грудня 2018 року близько 16-00 години ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, діючи умисно та з корисливих мотивів прибув до господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 , де шляхом відчинення незамкнених вхідних дверей будівлі гаражу, що знаходиться на території даного домогосподарства, проник в середину приміщення (гаражу), з якого намагався викрасти точило у вигляді асинхронного електродвигуна типу 4А80А6, вартість якого відповідно до висновку експерта №26 від 29 січня 2019 року становить 1417,20 гривень, але з причин, що не залежали від його волі не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був виявлений на території вказаного господарства з вказаним майном потерпілою ОСОБА_5 , чим намагався спричинити матеріальну шкоду останній на вказану суму.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 КК України - як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України.
Показання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду визнав себе винуватим за висунутим обвинуваченням, правову кваліфікацію своїх дій не оспорював, щиро розкаявся та показав, що точної дати та часу не пам`ятає, але не заперечує, що 27 грудня 2018 року близько 16-00 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він прибув на територію господарства потерпілої, де через вхідні двері гаражу, які були незамкнені, зайшов у гараж, побачив електродвигун та хотів його викрасти. При виході з гаражу зустрів потерпілу, якій без будь-якого спротиву повернув електродвигун, остання зачинила двері гаражу і він там знаходився до приїзду працівників поліції.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_2 попросив вибачення у потерпілої, показав про те, що раніше з нею знайомий не був, чому так вчинив пояснити не може, має психічне захворювання, у зв`язку з чим перебуває на обліку у лікаря-психіатра, а тому коли вип`є іноді не контролює свої дії, жалкує з приводу того, що трапилося, просив суд не призначати йому суворе покарання.
Показання потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_5 під час судового розгляду показала, що вона не пам`ятає точної дати та часу події, але не заперечує, що 27 грудня 2018 року в другій половині дня їй необхідно було відлучитися на 10 хвилин з дому на автомобілі, двері гаражу залишила незамкненими. Коли повернулася додому, то в гаражі побачила ОСОБА_2 , який в руках тримав електродвигун та хотів вийти з гаражу, вона злякалася і закрила двері, зателефонувала чоловіку, він викликав поліцію. Поки їхала поліція ОСОБА_2 поставив електродвигун на та сидів на підлозі у гаражі.
Потерпіла не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання, вона його вибачила, майно повернуте.
Свідок ОСОБА_7 під час судового розгляду показала, що вона не пам`ятає точної дати та часу події, але не заперечує, що 27 грудня 2018 року в другій половині дня їй зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила, що в своєму гаражі виявила чужу людину, злякалася, а тому закрила її там, попросила прийти до неї. Коли вона прийшла до потерпілої, то там вже були працівники поліції, ОСОБА_2 сидів у гаражі на підлозі. ОСОБА_5 повідомила їй, що коли вона заходила в гараж, то біля дверей зустріла ОСОБА_2 , який в руках тримав електродвигун, вона злякалася і закривала двері гаражу. Свідок також показала, що вона була понятою під час огляду місця події, в її присутності з гаражу було вилучено електродвигун, який ОСОБА_2 намагався викрасти.
Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.
Відповідно до Протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 27 грудня 2018 року слідчим від ОСОБА_5 прийнято усну заяву про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 , який проник у гараж по АДРЕСА_2 , звідки намагався викрасти електродвигун, але по причині, що був виявлений нею на місці,свій умисел не довів до кінця (а.к.п.87).
З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000612 вбачається, що 27 грудня 2018 року до ЄДРДР за заявою ОСОБА_5 були внесені відомості з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, з попередньою кваліфікацією дій за частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185 КК України, про те, що 27 грудня 2018 року ОСОБА_2 прибув до господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, через незамкнені двері проник в приміщення гаражу, де намагався вчинити крадіжку електроточильного верстата, але по причині, що був викритий на місці злочину потерпілою, не довів свій злочинний умисел до кінця (а.к.п.85, 86).
Із рапорту старшого інспектора-чергового Менського ВП ГУНП в Чернігівській області від 27 грудня 2018 року вбачається, що в цей же день о 17-00 годині зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , який повідомив, що затримано чоловіка, який намагався вчинити крадіжку особистих речей із гаража по АДРЕСА_2 (а.к.п.89).
У Протоколі огляду місця події від 27 грудня 2018 року та фототаблицях до нього зафіксовано проведення огляду господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , під час якого встановлено загальний вигляд господарства, вхід до гаражу, який здійснюється через дерев`яні одностворчаті двері, які на момент огляду відкриті та не пошкоджені, в замковій щілині наявні ключі, розташування в середині гаражу стелажу з майном, на якому знаходиться точильний станок електричний, з наявною на ньому металевою биркою з його характеристиками «Двигатель асинхронный тип 4А80А6» (а.к.п.91-93).
Згідно з довідкою ФОП ОСОБА_9 вартість бувшого у використанні електроточила з двигуном типу 4А80А6, потужністю 0,75 кВТ, напругою 220/380 В, станом на 27 грудня 2018 року становить 780 гривень (а.к.п.94).
Згідно з висновком експерта №26 від 29 січня 2019 року, за результатами проведення судової товарознавчої експертизи встановлено, що вартість асинхронного електродвигуна типу 4А80А6 з урахуванням зносу станом на 27 грудня 2018 року могла становити 1417,20 гривень (а.к.п.96-99).
Постановою слідчого від 24 січня 2022 року перекваліфіковано кримінальне правопорушення з 2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України на ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України (а.к.п.130).
Сторони кримінального провадження під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання вищезазначених доказів недопустимими, відповідно до положень частини 3 статті 89 КПК України.
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року, N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Статті 65-73 КК є кримінально-правовими нормами, які визначають загальні засади та правила призначення покарання.

Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив тяжкий злочин з корисливих мотивів, раніше неодноразово несудимий за аналогічні злочини, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2007 року, за медичною допомогою до лікаря-психіатра звертався з 1988 року; неодружений, проживає з батьками похилого віку, є інвалідом другої групи, з місця проживання компрометуючі матеріали на нього відсутні.
Згідно з Висновком судово-психіатричного експерта №30 від 25 січня 2022 року у ОСОБА_2 має місце органічний розлад особистості складного ґенезу з легким інтелектуально-мнестичним зниженням (F06.8 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду); ОСОБА_2 за своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними; ОСОБА_2 за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні показання; ОСОБА_2 за його психічним станом на теперішній час застосування примусових заходів медичного характеру не показане ( а.к.п.107-112).

Згідно з Висновком судово-психіатричного експерта №32 від 25 січня 2022 року у ОСОБА_2 не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності (а.к.п.113-115).

Згідно з досудовою доповіддю від 27 травня 2022 року, підготовленою фахівцем Корюківського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, надано висновок про високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, та зазначено, що виправлення ОСОБА_2 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не можливе та становить дуже високу небезпеку для суспільства та окремих осіб (а.к.п.80-81).
При призначенні покарання суд також враховує позицію сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 69 КК України в правовідносинах, що розглядаються.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним
та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1., 4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).
Закріплення в законі можливості призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.
Обрання такого способу призначення покарання в даній ситуації враховує «принцип пропорційності», справедливо співвідноситься із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, можливість його призначення передбачена законом (стаття 69 КК), воно не становитиме «особистий і надмірний тягар для особи».
Враховуючи особу винного, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження, зокрема, позиції сторони обвинувачення про можливість призначити покарання з урахуванням статті 69 КК України, думки потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання, пов`язаного з позбавленням волі, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, які з урахуванням особи винного істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також використовуючи дискреційні повноваження, суд дійшов висновку призначити покарання ОСОБА_2 з урахуванням положень частини 1 статті 69 КК України, а саме перейти до більш м`якого покарання, яке не зазначене в санкції частини 3 статті 185 КК України до покарання у виді арешту, яке призначити у межах, встановлених частиною 1 статті 60 КК України.
Суд вважає, що призначення покарання у виді арешту є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і таким, що не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Мотиви ухвалення рішення про залік досудового тримання під вартою.
Під час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_2 затримано 24 січня 2022 року (а.к.п.128).
Суд дійшов висновку про необхідність до набрання вироком законної сили продовжити застосований до ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання у виді арешту ОСОБА_2 обчислювати з дня ухвалення вироку.
Строк тримання під вартою з 24 січня 2022 року по 05 червня 2022 року включно зарахувати ОСОБА_2 в строк відбування покарання за правилами частини 5 статті 72 КК України, а саме одному дню попереднього ув`язнення волі відповідає один день арешту.
Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів і документів.
Суд вирішує питання щодо речових доказів відповідно до положень статті 100 КПК України, зокрема, речові докази: точило у вигляді асинхронного двигуна типу 4А80А6, яке 27 грудня 2018 року було вилучене під час огляду місця події з господарства по АДРЕСА_2 , та передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , вважати таким, що повернуто законному володільцю.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта в сумі 715 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Цивільний позов у даному провадженні не заявлено, заходи забезпечення, окрім запобіжного заходу, щодо обвинуваченого, у даному кримінальному провадженні не застосовувались.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 КК України та із застосуванням статті 69 КК України призначити йому покарання у вигляді 6 (шість) місяців арешту.

Початок строку відбування покарання рахувати з 06 червня 2022 року.

На підставі частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_2 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 24 січня 2022 року по 05 червня 2022 року включно з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день арешту.
Продовжити до набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Речові докази: точило у вигляді асинхронного двигуна типу 4А80А6, яке передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , вважати таким, що повернуто законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта, у сумі 715 гривень.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1