Справа № 495/3590/22
№ провадження 1-кс/495/1097/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 09.06.2022 року надійшло клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000599 від 02.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
До ЧЧ ВП №2 Білгород-Дністровського РВП надійшла заява ОСОБА_4 , про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою, з метою отримання права власності на земельну ділянку, яка їм не належить та розміщена на території Дивізійської ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області, здійснили підробку офіційного документу.

В ході досудового розслідування було встановлено наступне: власником земельної ділянки на праві приватної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,58 га, яка розташована на території Дивізійської сільської ради відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ОД №028517, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 16.08.2004 року, на підставі розпорядження адміністрації №349/А-2004 від 02.08.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4108 був ОСОБА_7 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі договору про поділ спадщини між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , серія та номер: 457, виданий 11.11.2021 року державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_8 , земельна ділянка загальною площею 4,5839 га, кадастровий номер :01:001:0687, яка на праві приватної власності належала ОСОБА_7 станом на 11.11.2021 року по теперішній час на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . Ані ОСОБА_6 , ані ОСОБА_5 не являються спадкоємицями за законом.

Враховуючи вищевикладене в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вбачаються ознаки підроблення офіційного документу, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку та з метою забезпечення збереження земельної ділянки в наявному на теперішній час вигляді, задля проведення подальшого належного огляду ділянки за участю представників Головного управління Держеокадастру в Одеській області, вимірювання та опису для всебічного повного та неупередженого проведення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення та для припинення продовження вчинення кримінального правопорушення в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0687, загальною площею 4,5839 га, яка відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на теперішній час належить ОСОБА_5 та обмежити доступ до земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0687 для проведення судових експертиз з метою визначення розміру завданої шкоди.

Беручи до уваги вищевказане, з метою належного збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, необхідності проведення відповідних судових експертиз, враховуючи значимість вказаних речей, для кримінального провадження, слідчий просив накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0687, загальною площею 4,5839 га, розташованої на території Дивізійської сільської ради, яка на теперішній час належить на праві власності ОСОБА_5 .

Позиції сторін.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву у якій просив клопотання розглядати за його відсутності.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотивація суду.
Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000559 від 01.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим відділом здійснюється досудове розслідування за фактом підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Так згідно з наданих до клопотання документів, 19 травня 2004 року ОСОБА_9 придбала у ОСОБА_10 земельну ділянку площею 4,58 га, яка належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №039744, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 11.05.2004 року, на підставі розпорядження цієї ж адміністрації №188/А-2004 від 23.04.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2742.

20 травня 2004 року ОСОБА_9 , на підставі довіреності ОСОБА_7 від 19 травня 2004 року та довіреності ОСОБА_10 від 19 травня 2004 року, передала ОСОБА_4 земельну ділянку площею 4,58 га, яка належала ОСОБА_7 на підставі державного акта на право приватно власності на землю серії ІV-ОД №039743 та земельну площею 4,58 га.

Згідно з Інформацією з Державного земельного кадастру від 09.12.2021 земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0687 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . Органом, що здійснив державну реєстрацію є Саратська районна державна нотаріальна контора Білгород-Дністровського районного нотаріального округу.

Окрім того, відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі договору про поділ спадщини між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , серія та номер: 457, виданий 11.11.2021 року державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_8 , земельна ділянка загальною площею 4,5839 га, кадастровий номер :01:001:0687, яка на праві приватної власності належала ОСОБА_7 станом на 11.11.2021 року по теперішній час на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

До клопотання слідчим було надано договір про поділ спадщини від 11.11.2021 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зареєстрований в реєстрі за №457.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Дослідивши надані матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не зазначено завдання, для виконання (досягнення) якого він просить суд накласти арешт, не міститься посилання на докази, що свідчать про намір власника чи іншої особи знищити майно.

В ході дослідження клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено мету накладення арешту. Досудове розслідування здійснюється за фактом підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збуту чи використання підроблених документів, печаток, штампів. Однак в ході розгляду питання про накладення арешту на майно, не встановлено з якою саме метою необхідно накласти арешт на земельні ділянки, не обґрунтовано вірогідність їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно зазначає, що слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, у кримінальному провадженні не призначено проведення експертиз з вказаним майном.

Враховуючи те,що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000599 від 02.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1