Справа №345/1690/22
Провадження № 1-кп/345/247/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, розлученого, не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого, востаннє 19.02.2021 Калуським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбуття покарання із випробувальним терміном 2 роки, громадянина України, за ч.4 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ. Законом України про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

19.05.2022 близько 12:24 год., ОСОБА_4 , перебував у приміщенні магазину «Продукти - 1184» ТзОВ «АТБ - маркет», що в м. Калуш по просп. Лесі Ураїнки, 12-а. Знаходячись у відділі продуктових товарів вказаного магазину, ОСОБА_4 побачив на торговому стелажі банку кави марки «Нескафе голд», 190 грам та банку кави марки «Якобс Монарх», 190 грам, що належить ТзОВ «АТБ-МАРКЕТ». В той час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав банку кави марки «Нескафе голд», 190 грам, вартістю 264,08 грн. та банку кави марки «Якобс Монарх», 190 грам, вартістю 234,75 грн., загальною вартістю 498,83 грн. (без ПДВ), що належить ТзОВ «АТБ-МАРКЕТ» та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, заховав вказані банки кави у внутрішню кишеню своєї куртки.

Із викраденим ОСОБА_4 пройшов через вхід в приміщення магазину, не розплатившись за товар, та покинув приміщення магазину. В подальшому викраденим майном останній розпорядилися на власний розсуд.

Тим самим ОСОБА_4 завдав ТзОВ «АТБ - маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 498,83 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, вчинив при обставинах, наведених в обвинувальному акті, та дійсно 19.05.2022 близько 12.24 годин з приміщення магазину «Продукти-1184» ТзОВ «АТБ-Маркет», що в м.Калуш по пр.Л.Українки, 12а, викрав банку кави «Нескафе голд» та банку кави «Якобс», які заховав в кишеню своєї куртки і тоді покинув приміщення магазину. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати. Просив врахувати те, що він хворіє і злочин вчинив через важке матеріальне становище. Цивільний позов визнав повністю.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просить розгляд кримінального провадження проводити без його участі. При призначенні покарання покладається на розсуд суд.

Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор не заперечує проти цього. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини справи.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує вік обвинуваченого, його стан здоров`я, а також те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, на ОСОБА_6 обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працює, утриманців не має.

Крім того, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, який призначений йому вироком Калуського міськрайонного суду від 19.02.2021.

Згідно характеристики Калуського РВ П ГУНП від 14.06.2022, ОСОБА_4 на даний час не перебуває на профілактичних обліках у відділі превенції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області. Згідно бази ІПНП протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та ч.1 ст.51 КУпАП.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що « особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір завданих збитків, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, позицію прокурора щодо міри покарання, який просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, думку представника потерпілого, який при призначенні покарання покладається на розсуд суду, та самого обвинуваченого, який просив суворо не карати, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до наступного висновку.
Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини справи, відсутність тяжких наслідків внаслідок кримінального правопорушення, незначний розмір завданих збитків, особу винного та інші обставини кримінального провадження, зокрема молодий вік обвинуваченого, стан здоров`я, визнання вини, щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і впливають на пом`якшення покарання, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 норми ст.69 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 185 КК України, а саме покарання у вигляді позбавлення волі.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідатиме також принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.02.2021 ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання 3 (три) роки позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням відповідних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71 та 72 цього Кодексу, тобто за сукупністю вироків.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання за попереднім вироком.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин під час іспитового строку, тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити остаточне покарання із врахуванням вимог ст. 71 КК України та до покарання за даним вироком суду слід частково приєднати не відбуте покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.02.2021.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Арешт, накладений на майно, слід скасувати після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого - цивільного позивача ТОВ «АТБ-маркет» у даному кримінальному провадженні суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.129 КПК України , ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

ТОВ «АТБ-маркет» в особі представника ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, у розмірі 498,83 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з обвинувального акту та як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 заволодів майном ТОВ «АТБ-маркет» на загальну суму 498,83 грн., яка на даний час не відшкодована. Обвинувачений цивільний позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. При таких обставинах, суд приходить до переконання, що вище зазначений цивільний позов слід задоволити в повному обсязі, стягнувши вказану матеріальну шкоду з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь ТОВ «АТБ-маркет».

Керуючись ст.ст. 100, 128, 129, 174, 373, 374, 376 КПК України, ст.1166 ЦК України, ст. ст. 50, 65, 69, 71 КК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст.69 КК України, 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання за даним вироком суду шляхом складання призначених покарань частково приєднати не відбуте покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.02.2021 й остаточно призначити ОСОБА_4 покарання -3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання рахувати з 13.00 годин 27.09.2022.

Речові докази:

- чоловічий батнік із капюшоном сірого кольору із малюнком у вигляді хреста червоного кольору, із візерунками синього кольору (постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 15.06.2022), який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП, повернути ОСОБА_4 ;

- відеозаписи із камер відео спостереження магазину «Продукти-1184» ТОВ «АТБ-маркет», що в м.Калуш по пр.Л.Українки, 12а ( постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 09.06.2022), які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою Калуського міськрайонного суду від 17.06.2022, на чоловічий батнік із капюшоном сірого кольору із малюнком у вигляді хреста червоного кольору, із візерунками синього кольору, скасувати після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ТОВ «АТБ-маркет» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , в користь ТОВ «АТБ-маркет» () 498,83 грн. матеріальної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий: