У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 803/90/22

№ 1-кс/183/898/22

13 липня 2022 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ ОСОБА_3 , погоджене з керівником Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному 15.05.2022 року до ЄРДР за № 0001191 у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кегичівка Красноградського району Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, старшого хіміка 3 відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військов ої частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 405 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вимог КПК України, клопотання про забезпечення заходів безпеки у вказаному кримінальному провадженні безпосередньо подаються до Сєвєродонецького міського суду Луганської області, оскільки Другий слідчий відділ (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську знаходиться за адресою: Луганська обл., м.Сєвєродонецьк, вул.Єгорова,26.

Водночас, в зв`язку з введенням воєнного стану на території України та неможливістю Сєвєродонецьким міським судом Луганської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженнямВерховного Суду України № 1/0/9-22 від 06.03.2022, відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Сєвєродонецького міського суду Луганської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у відповідності до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Встановлено, що на виконання наказу Головнокомандувача Збройних сил України від 22 лютого 2022 року №2 «Про призов резервістів на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» та мобілізаційної Директиви Командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Збройних Сил України від 16 лютого 2022 року №42-Т, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 21 березня 2022 року прибув із ІНФОРМАЦІЯ_3 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21 березня 2022 року №80 призначено на посаду старшого хіміка 3 відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту вищевказаної військової частини у військовому званні «старший солдат».

Окрім цього, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05 березня 2022 року №64, майора ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначено на посаду командира взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту вищевказаної військової частини.

Старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби) відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі.

Натомість, старший солдат ОСОБА_5 всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Конституції, став на шлях вчинення злочину проти життя та здоров`я особи.

Так, станом на 15 травня 2022 року старший солдат ОСОБА_5 та майор ОСОБА_7 виконували бойові завдання з відсічі збройної агресії російських окупаційних військ на позиції взводного опорного пункту (далі - ВОП) « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в районі населеного пункту АДРЕСА_2 .

Орієнтовно о 14.00 годині на території вищевказаного ВОП, між старшим солдатом ОСОБА_5 та майором ОСОБА_7 , з ініціативи старшого солдата ОСОБА_5 , виник конфлікт з причин недостатньої, на думку останнього, глибини окопу, облаштованого особовим складом підрозділу.

У ході конфлікту, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів невдоволення якістю виконання майором ОСОБА_7 своїх обов`язків військової служби, взяв до рук закріплений за собою, відповідно до відомості закріплення зброї за особовим складом АК-74 № НОМЕР_2 , 1980 року випуску, та здійснив один прицільний постріл у лобну частину голови майора ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення голови, від якого майор ОСОБА_7 помер на місці події.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Окрім того, встановлено, що на виконання наказу Головнокомандувача Збройних сил України від 22 лютого 2022 року №2 «Про призов резервістів на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» та мобілізаційної Директиви Командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Збройних Сил України від 16 лютого 2022 року №42-Т, громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 21 березня 2022 року прибув із ІНФОРМАЦІЯ_3 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21 березня 2022 року №80 призначено на посаду старшого хіміка 3 відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту вищевказаної військової частини у військовому званні «старший солдат».

Окрім цього, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05 березня 2022 року №64, майора ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначено на посаду командира взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту вищевказаної військової частини.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 28, 29, 30, 31, 32, 33 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, майор ОСОБА_7 є начальником відносно старшого солдата ОСОБА_5 як за військовим званням так і за службовим становищем (посадою).
Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. 14 березня 2022 року Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, 21 квітня 2022 року Указом Президента України №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Старший солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем (крім строкової служби) відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 (позивний « ОСОБА_8 ») та майор ОСОБА_7 (позивний « ОСОБА_9 »), станом на 15 травня 2022 року виконували бойові завдання з відсічі збройної агресії російських окупаційних військ на позиції взводного опорного пункту (далі - ВОП) « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в районі населеного пункту АДРЕСА_2 .

Орієнтовно об 14 годині на території вищевказаного ВОП, між старшим солдатом ОСОБА_5 та майором ОСОБА_7 , з ініціативи старшого солдата ОСОБА_5 виник конфлікт з причин недостатньої, на думку останнього, глибини окопу, облаштованого особовим складом підрозділу.

У ході конфлікту, солдат ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів невдоволення якістю виконання майором ОСОБА_7 своїх обов`язків військової служби, стосовно якого перебував у відносинах підлеглості як за посадою так і за військовим званням, взяв до рук закріплений за собою відповідно до відомості закріплення зброї за особовим складом АК-74 № НОМЕР_2 , 1980 року випуску та здійснив один прицільний постріл у лобну частину голови майора ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення голови, від якого майор ОСОБА_7 помер на місці події.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у заподіянні тілесних ушкоджень начальнику у зв`язку із виконанням ним обов`язків військової служби, вчиненому із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

16 травня 2022 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

19 травня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 405 КК України.

19 травня 2022 року слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто до 14 червня 2022 року.

13 червня 2022 року слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто до 13 липня 2022 року.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 405 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події від 15.05.2022 року, в ході якого виявлено та вилучено металевий предмет, ззовні схожий на гільзу патрону калібром 5,45 мм з маркування у вигляді цифр «270 81», яку запаковано до

сейф-пакету НПУ № KIV3125867; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.05.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.05.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.05.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.05.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 15.05.2022 року; протоколом про затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 16.05.2022 року, під час затримання виявлено та вилучено: предмет, ззовні схожий на автомат АК-74, з номером НОМЕР_2 , 1980 року випуску, який запаковано до картонної коробки; протоколом огляду трупа, а саме трупа ОСОБА_7 від 17.05.2022 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 19.04.2022 року.

06липня 2022 року керівником Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 16 серпня 2022 року включно.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою закінчується 14.06.2022 року, однак закінчити досудове розслідування до зазначеного строку неможливо внаслідок необхідності виконання великого обсягу слідчих (процесуальних) дій та особливої складності кримінального провадження, зокрема, по кримінальному провадженню необхідно виконати наступне: отримати висновок судово-медичної експертизи призначеної до Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи; отримати висновок амбулаторної судової психіатричної експертизи призначеної до судової психіатричної експертної комісії при Дніпровській філії судово-психіатричних експертиз Державна установа «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України»; отримати висновок експертизи зброї призначеної до Дніпропетровського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України; допитати в якості свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; за результатами здобутих доказів вирішити питання про остаточну кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_5 ; звернутись до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ; відкрити підозрюваному та стороні захисту матеріали кримінального провадження; виконати інші необхідні для завершення досудового розслідування процесуальні дії та прийняти законне рішення у даному кримінальному провадженні в порядку ст. ст. 276, 283 КПК України.

Обставинами, що перешкоджали раніше провести експертизи є те, що призначені в кримінальному провадженні експертизи проводяться послідовно, в різних експертних установах, де у зв`язку з великим навантаженням на експертів існує черга проведення експертиз, у зв`язку з чим в строк досудового розслідування завершити проведення експертиз не виявилося можливим, а також військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 на теперішній час приймають участь в веденні бойових дій на території м. Сєвєродонецька Луганської області та героїчно протистоять окупаційним терористичним військам російської федерації, тому їх допит на теперішній час ускладнено та буде можливим в подальшому під час проведення досудового розслідування.

Вказаний перелік слідчих (розшукових) дій не є вичерпним та при необхідності можуть бути проведені інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, збору доказів вини підозрюваного.

Метою та підставами продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії.

Статтею 183 ч. 1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Водночас, ризики, які існували на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 не зменшилися та продовжують існувати на даний час, а тому виникла необхідність у продовженні строку тримання ОСОБА_5 під вартою.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4,

5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваногоу разі не обрання йому запобіжного заходу.
Також необхідно врахувати, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а також той факт, що військова частина НОМЕР_3 , у якій ОСОБА_5 проходить службу, на даний час виконує бойові завдання пов`язаних із військовою агресією російської федерації проти України в Луганській області.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також необхідно зазначити, що підозрюваний є військовослужбовцем, має навички поводження зі зброєю та особисто приймав участь у бойових діях. Крім того, підозрюваний може скористатися наявними зв`язками із правоохоронцями та військовослужбовцями з метою здійснення як прямого так і опосередкованого тиску на ще не допитаних свідків та потерпілих.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.
Вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується характером та суспільною небезпечністю вчиненого кримінального правопорушення, а саме той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин під час введеного воєнного стану в Україні та на території міста Сєвєродонецька Луганської області, де проводяться активні бойові дії. Крім того, ОСОБА_5 , будучі діючим військовослужбовцем, якщо останньому буде обрано інший запобіжний захід, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що в свою чергу утворить самостійний склад злочину, передбачений ст. 408 КК України.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Крім цього, строк досудового розслідування 06 липня 2022 року керівником Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил було продовжено до трьох місяців, тобто до 16 серпня 2022 року включно, а ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього закінчується 13 липня 2022 року, однак завершити досудове розслідування до закінчення даного строку неможливо внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення.

Також, практика Європейського суду з прав людини передбачає, що питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У тій чи іншій справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише в разі якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яка є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбулось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У даному випадку інший, більш м`який запобіжний захід, не тільки унеможливить забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а навпаки, є підґрунтям для спроб останнього переховуватися від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, здійснення впливу на свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_5 для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Крім того, адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 на більш м`який, долучивши копії документів які характеризують ОСОБА_5 з позитивної сторони, та заяву від командира роти ОСОБА_15 про взяття особи на особисту поруку.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника пославшись на вищевикладене.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 405 КК України, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких, що підтверджується наявними у слідства доказами, а саме: витягом з кримінального провадження, внесеного 15.05.2022 року до ЄРДР за № 0001191 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 405 КК України; копією протоколу огляду місця події від 15.05.2022 року; копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 15.05.2022 року; копією протоколу про затримання ОСОБА_5 від 16.05.2022 року; копією протоколу огляду трупа ОСОБА_7 від 16.05.2022 року; копією повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 19.05.2022 року; копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_16 від 17.05.2022 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру у відношенні ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 405 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , вчинив злочин під час воєнного стану в Україні та в т. ч. на території м. Сєвєродонецьк Луганської області, де проводяться активні бойові дії. Крім того, будучі діючим військовослужбовцем може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що в свою чергу утворить самостійний склад злочину, передбаченого ст. 408 КК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Крім того, у ОСОБА_5 відсутні стійкі соціальні зв`язки, оскільки він не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні немає.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 не судимий, однак підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людини, віднесеного законом до категорії особливо тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Кегичівка Красноградського району Харківської області, громадянину України, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 серпня 2022 року включно.

В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_6 , підтриманого підозрюваним ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ, керівникові Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1