Справа № 495/3069/22
Провадження № 1-кс/513/6/22
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 року Слідчий суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата Одеської області скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2022 року ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратура у військовій та оборонній сфері внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_4 від 23.05.2022 р. щодо вчинення кримінального правопорушення (злочину) суддею ОСОБА_5 за ознаками ст. 111-2 КК України "Пособництво державі-агресору" та щодо законності нереагування на її скарги з боку судді ОСОБА_6 .

Скаргу обґрунтувала тим, що після спливу 24 годинного терміну вона не отримала відповіді та витягу про виконання умов статті 214 КПК України, що зумовлює її звернення до слідчого судді.

Також вона неодноразово зверталась до голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з скаргою на дії судді ОСОБА_5 , та просила ініціювати подання до ВРП та інших компетентних установ щодо звільнення ОСОБА_5 з посади судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Однак, відповідей на свої скарги не отримала.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.05.2022 року було задоволено подання голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про направлення до іншого суду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скаргу було направлено для розгляду до Саратського районного суду Одеської області (16-17).

Матеріали за скаргою ОСОБА_4 надійшли до Саратського районного суду 08.06.2022 року (а.с.21).

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 08.06.2022 року справу розподілено слідчому судді ОСОБА_1 (а.с.22).

Заявниця ОСОБА_4 , яку належним чином повідомили про день, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд скарги без її участі, просила задовольнити скаргу у повному обсязі (а.с. 30).

Частиною 3 ст. 306 КПК України визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи вказані положення КПК України слідчий суддя визнав за можливе розглянути скаргу та постановити ухвалу по суті скарги за відсутності заявниці.

Керівник Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги.

В обґрунтування послався на те, що з наданих заявницею матеріалів вбачається, що з приводу подій в період 2015 - 2016 років судді ОСОБА_5 31.10 2017 року було повідомлено про підозру за ст. 258-3 Кримінального кодексу України.

Тобто, органом досудового розслідування вже надано правову оцінку вказаним обставинам в рамках іншого кримінального провадження, у зв`язку із чим підстави для повторної реєстрації кримінального провадження за вказаними фактами відсутні.

Щодо додаткової кваліфікації за ст. 111-2 КК України дій, вчинених в період 2015 - 2016 років, зазначив, що Законом України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки" від 14.04.2022 року внесено зміни до Кримінального кодексу України, який зокрема доповнено статтею 111-2 "Пособництво державі-агресору". Закон набрав чинності 23.04.2022 року, що виключає можливість кваліфікації дій будь якої особи, вчинених до 23.04.2022 року, за статтею 111-2 КК України.

У зв`язку із чим, підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаними заявницею доводами наразі відсутні.

Про результати розгляду її заяви від 23.05.22 року ОСОБА_4 була повідомлена листом Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері від 24.05.22 за № 5-4-4043 вих.22.2022.

Розглянувши скаргу, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Сдідчим суддею установлено, що 23 травня 2022 року ОСОБА_4 подала до Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратура у військовій та оборонній сфері заяву, в якій просила внести відомості до ЄРДР щодо вчинення кримінального правопорушення (злочину) суддею ОСОБА_7 за ознаками ст.111-2 КК України "Пособництво державі-агресору" та щодо законності нереагування на її скарги з боку судді ОСОБА_6 . Після відкриття кримінального провадження направити матеріали кримінального провадження за підслідністю до Управління СБУ в м. Одеса".

Заяву ОСОБА_4 обгрунтувала тим, що за даними сайту "Миротворець":

" ОСОБА_5 суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області на протязі 2015-2016 р.р в складі злочинної групи займалась підробленням рішень Кировського райсуду м. Донецька від імені бувших суддів цього суду. Неіснуючими судовими рішеннями вносились зміни в дані про власників квартир, розташованих на території непідконтрольній Україні частині Донецької області. 31.10.2017 р. судді Анісімовій оголосили підозру у співробітництві з терористичною організацією "ДНР" Провадження відкрито за статтею 258-3 КК України "Участь в терористичній організації"".

На думку заявниці, оскільки дії щодо визнання права власності на квартири, які є матеріальними цінностями, як зазначено у матеріалах сайту "Миротворець", стосувались "бойовиків, так званої ДНР", то вказане може трактуватись як кримінальне правопорушення за ст. 111-2 КК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначила, що вона неодноразово зверталась до голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з скаргами на дії судді ОСОБА_5 , та просила ініціювати подання до ВРП та інших компетентних установ щодо звільнення ОСОБА_5 з посади судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Однак, відповідей на свої скарги не отримала (а.с.32-34).

Протягом 24-х годин відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР не внесені, тому вона звернулась з скаргою до слідчогго судді.

З роздруківки з сайту "Миротворець" вбачається, що інформація, на яку посилається заявниця була опублікована 01.11.2017 (а.с.35).

З доданої до заяви скарги встановлено, що 11.04.2022 року заявницею ОСОБА_4 подано скаргу Президенту України, Голові Верховної Ради України, Службі безпеки України, Вищій Раді правосуддя, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Вищій Кваліфікаційній комісії суддів України, Голові Білгород-Дністровського міськрайонного суду, Інформ-агентству "УНІАН" на дії судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 . Як зазначено в скарзі, в провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_5 перебуває справа № 495/1259/20, в якій об`єднано кілька цивільних проваджень, в який стороною виступає чоловік заявниці ОСОБА_8 , а предметом спору є база відпочинку в центрі селища Затока на березі Чорного моря, яку заявниця має намір поділити в судовому порядку. На думку заявниці, суддя ОСОБА_5 не може з моральної точки зору розглядати зазначені справи..

Про результати розгляду її заяви від 23.05.22 року ОСОБА_4 була повідомлена листом Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері від 24.0522 за № 5-4-4043 вих.22.2022 (а.с.52-53).

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За положеннями частини 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 1 ст. 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Згідно до частин 1,2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За положеннями частини 5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Аналізуючи норми ст.ст.214, 303 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення.

Закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Зазначена правова позиція є усталеною у практиці Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ( ухвали від 02.09.2020 у справі № 991/6129/20, від 29.09.2020 у справі № 991/7770/20, від 30.09.2020 у справі № 760/10571/19, від 23.11.2020 у справі № 991/9397/20, від 23.11.2020 у справі № 991/9399/20, від 11.01.2021 у справі № 991/10390/20, від 16.01.2021 у справі № 991/8047/20, від 02.02.2021 у справі № 991/106/21, від 04.03.2021 у справі № 991/672/21, від 04.03.2021 у справі № 991/664/21, від 24.03.2021 у справі № 991/1653/21, від 14.04.2021 у справі № 991/2279/21, від 27.05.2021 у справі № 991/2500/21 тощо).

З наданих заявницею матеріалів вбачається, що з приводу нібито вчинених в період 2015 - 2016 років дій, судді ОСОБА_5 31.10.2017 року біло повідомлено про підозру за ст. 258-3 Кримінального кодексу України.

Тобто, органом досудового розслідування вже надано правову оцінку вказаним діям, в рамках іншого кримінального провадження, у зв`язку із чим підстави для повторної реєстрації кримінального провадження за вказаними обставинами відсутні.

При цьому зі скарги до слідчого судді вбачається, що ОСОБА_4 оскаржує бездіяльність уповноваженої щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

У відповідності до частин 1, 2 ст.4 КК України закон про кримінальну відповідальність набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно із частиною 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Законом України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки" від 14.04.2022 року № 2198-IX (далі Закон № 2198-IX) було внесено зміни до Кримінального кодексу України, який зокрема доповнено статтею 111-2 "Пособництво державі-агресору" .

За положеннями ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для убезпечення кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Проте матеріали заяви ОСОБА_4 , як і скарга, подана до слідчого судді, не містить фактичних даних, які б свідчили про існування хоча б формальних ознак діяння, передбаченого КК України, що могло би слугувати підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Отже, КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких фактичних даних не зазначено, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не отримання заявницею відповідей на її неодноразові скарги до голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду не є предметом судового розгляду відповідно до положень ст.303 КПК України, а тому в задоволенні скарги в цій частині також належить відмовити.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий судді приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 7, 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1