Справа № 317/531/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника установи виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області подання установи виконання покарань про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «БВК-99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , яке мотивоване тим, що засуджений довів своє виправлення та відбув необхідну частину строку покарання.

В судовому засіданні представник адміністрації установи виконання покарань та засуджений ОСОБА_5 підтримали подання.

Прокурор в судовому засіданні висловила думку про відсутність підстав для задоволення подання, оскільки засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, хоч і став на шлях виправлення. Зазначила, що останнє заохочення засуджений отримав у березні 2021 року, а протягом останнього часу він не заохочувався. Крім того, кількість та частота заохочень засудженого ОСОБА_5 не свідчить про те, що він довів своє виправлення. Також зазначила, що згідно з матеріалами справи ОСОБА_5 працював на виробництві установи лише в січні 2022 року, що свідчить про відповідне відношення засудженого до праці. За таких обставин на думку прокурора подання є передчасним.

Суд, враховуючи думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення подання, дослідивши матеріали подання, та вислухавши інших учасників провадження, дійшов наступних висновків.

Статтею 81 Кримінального кодексу України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

1.засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);

2.засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

Як вбачається з характеризуючого матеріалу на ОСОБА_5 , засуджений протягом відбування покарання в установах ДКВС України не мав стягнень за порушення встановленого порядку відбування покарання. Протягом часу відбування покарання він вісім разів був заохочений адміністрацією УВП.

В даному випадку суд погоджується з доводами представника адміністрації БВК-99 ОСОБА_4 щодо того, що рішення про заохочення засудженого приймається начальником відділення СПС і не завжди залежить лише від засудженого. В своєму виступі він охарактеризував засудженого ОСОБА_5 виключно з позитивного боку, що повністю відповідає характеристиці, яка підписана начальником установи та містить висновок про те, що засуджений довів своє виправлення.

Судом також враховується висновок постійно діючої комісії БВК-99, що оформлений протоколом № 7 від 17 березня 2022 року та відповідно до якого засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення.

Оцінюючи доводи прокурора про необхідність працевлаштування засудженого ОСОБА_5 на виробництві установи, як необхідної умови для його умовно-дострокового звільнення, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Дійсно, диспозиція статті 81 КК України визначає ставлення засудженого до праці як один з елементів його позитивної поведінки.

В той же час, статтею 118 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено засади залучення засуджених до позбавлення волі до праці.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті зобов`язані працювати лише ті засуджені, які мають заборгованість за виконавчими листами. Засуджені, які такої заборгованості не мають, можуть працювати за власним бажанням. При цьому, визначення місця роботи не залежить від волі засудженого та здійснюється адміністрацією установи виконання покарань.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_5 не має заборгованості за виконавчими листами і не мав цивільного позову за вироком суду.

Суд також враховує те, що за даними адміністрації БВК № 99, засуджений ОСОБА_5 залучається до суспільно-корисної праці з благоустрою установи та ставиться до такої роботи сумлінно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про дотримання умови, передбаченої ч. 2 ст. 81 КК України, оскільки матеріалами справи підтверджено те, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Станом на момент розгляду подання засуджений ОСОБА_5 відбув необхідний строк покарання, передбачений ч. 3 ст. 81 КК України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення статті 81 КК України, суд приходить до висновку про можливість задоволення подання.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк: 2 роки 3 місяці 10 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Оскарження даної ухвали прокурором зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1