Справа № 385/862/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2022 року слідчий суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайвороні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 31.07.2021 про закриття кримінального провадження,
в с т а н о в и в :

30.09.2022 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 31.07.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278 від 31.07.2021, та зобов`язати слідчого продовжити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 зазначає, що у період часу з 01 по 03.06.2019 за час відсутності його та його сім`ї вдома невстановлені особи через форточку вікна проникли у їхній будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , звідки було викрадено гроші в сумі 3850 гривень, золоті коронки батька його дружини, орієнтовною вартістю 700 гривень, буси його дружини, вартістю 750 гривень, фонарик, вартістю 260 гривень, чоловічі носки в кількості 5 пар, 25 розміру, вартістю 25 гривень за пару, документи - копії державних актів на земельні ділянки навколо їхнього житлового будинку, інші документи по фактам крадіжок із належних їм магазинів. Крім того було пошкоджено замок вхідних дверей будинку, вартістю 160 гривень, та металевий сейф, вартістю 1500 гривень, а всього в результаті даних протиправних дій йому заподіяно майнової шкоди на суму 7 345 гривень.

Дані обставини ним було виявлено 03.06.2019, про що відповідно повідомлено поліцію. 13.06.2019 відомості про кримінальне правопорушення за його заявою було внесено до ЄРДР, попередня кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст. 162 КК України, яке в подальшому було перекваліфіковано на ч.3 ст. 185 КК України.

Зазначає, що про оспорювану постанову про закриття кримінального провадження він дізнався з листа № 71-278-19 від 24.08.2022 Кіровоградської обласної прокуратури, після чого 15.09.2022 він відповідно звернувся до слідчого про отримання копії постанови про закриття кримінального провадження, після чого 24.09.2022 року на його поштову адресу надійшла оспорювана постанова, тому вважає, що в межах десятиденного строку з моменту отримання оспорюваного рішення він звернувся зі скаргою на таке до слідчого судді.

З даною постановою він не згідний, вказує на порушення порядку збирання доказів та дачі їм відповідної оцінки. Зазначає, що з часу внесення відомостей за його заявою до ЄРДР слідчим всупереч ст. 9 КПК України не було вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального правопорушення, зокрема не було допитано свідків, які могли дати показання про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, не здійснено запитів щодо визначення вартості викрадених речей, зокрема і щодо вартості знищеного майна. На підставі наведеного просить його скаргу задовольнити повністю.
ОСОБА_3 в судовому засіданні подану ним скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Суб`єкт, рішення якого оскаржується, а також прокурор на розгляд скарги не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про час та місце її розгляду, що відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги; та надали матеріали кримінального провадження.

За таких обставин, ураховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності прокурора та слідчого.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, який зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Постанову старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000278 від 3 червня 2019 року винесено 31.07.2021, а потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою 30.09.2022.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_3 оскаржуваної постанови.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Ураховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що дану скаргу подано із дотримання встановлених законодавством строків, ураховуючи в тому числі право заявника на доступ до правосуддя і судового захисту ймовірно порушених його прав і інтересів.

З матеріалів провадження вбачається, що 03.06.2019 було відкрито кримінальне провадження № 0000278, відомості про яке до ЄДРДР внесено за повідомленням ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення із попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України. В подальшому постановою старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 18.08.2020 дане кримінальне правопорушення перекваліфіковано з ч.1 ст. 162 КК України на ч.3 ст. 185 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в даному провадженні ОСОБА_3 визнаний потерпілим.
31.07.2021 старшим слідчим СВ відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Прийняте рішення мотивовано тим, що ч.2 ст. 11 КК України визначено, що не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, старший слідчий вважав, що в даному випадку формально в діянні невстановленої особи хоч містяться ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, проте, з урахуванням норм ч.2 ст. 11 КК України через малозначність, не являють собою суспільної небезпеки.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Із скарги вбачається, що з часу внесення відомостей до ЄРДР слідчим всупереч ст. 9 КПК України не вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин кримінального провадження. Так, не було допитано свідків, які могли дати свідчення про вчинення злочину, не вчинено дій щодо встановлення вартості викраденого майна.

Вищезазначені доводи ОСОБА_3 матеріалами справи не спростовуються.

Окрім цього, з постанови про закриття кримінального провадження № 0000278 від 03.06.2019 вбачається, що слідчий, як на одну із підстав закриття кримінального провадження зіслався на те, що потерпілий не представив документів на викрадені товаро-матеріальні цінності.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Водночас статтею 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Згідно ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Ураховуючи, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, був покладений на слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, з урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що слідчим не було вжито всіх заходів для всебічного, повного дослідження обставин кримінального провадження та не здобуто достатньо доказів, що дозволяють у визначеному законом порядку прийняти законне процесуальне рішення, зокрема не допитано свідків, не встановлено вартість викраденого майна.

Як зазначив у своїх висновках Верховний Суд (постанова ВС від 13 листопада 2018 року у справі №401/2807/16 к) специфіка встановлення малозначності діяння полягає в обов`язковій сукупності трьох умов: 1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК характеризують певний склад злочину. Діяння, яке не містить хоча б однієї ознаки складу злочину, не може визнаватись малозначним; 2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду; 3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина рішення повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

На думку слідчого судді, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчим в повній мірі не виконано вищенаведених вимог закону, оскільки вказуючи на малозначність діяння, слідчий тим самим не зазначає, внаслідок оцінки яких саме обставин він дійшов до вказаного висновку.

Без оцінки всіх фактичних даних про обставини кримінального правопорушення висновок про їх малозначність в розрізі кримінального охоплення не може вважатись обґрунтованим.

Відтак, досліджуючи оскаржувану постанову, слідчий суддя зауважує, що така належним чином не вмотивована, жодні слідчі дії не проводились. З огляду на викладене вбачається формальний підхід слідчого до проведення досудового розслідування, невжиття ним усіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, зокрема не вжито жодних заходів для встановлення обставин події, і, як наслідок, передчасності прийнятої постанови.

Ураховуючи викладене, скарга є підставною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню шляхом скасування оскаржуваної постанови від 31.07.2021 про закриття кримінального провадження № 0000278 від 03.06.2019.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 31.07.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278 від 03.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000278 повернути до відділення поліції № 1 (м. Гайворн) Голованівського районного відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1