Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/3756/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
в режимі відеоконференції:
представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» - ОСОБА_5 ,
засудженого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

Захисник засудженого ОСОБА_6 - ОСОБА_4 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , в якому просив звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 02.02.2016 за ч.1 ст.115 КК України до позбавлення волі строком на 10 років, умовно-достроково.

В обґрунтування доводів клопотання посилався на те, що вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 02.02.2016 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді десяти років позбавлення волі.

Вказаним вироком визначено рахувати початок строку відбуття покарання з 02.02.2016, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України у строк покарання ОСОБА_6 зараховано попереднє ув`язнення, починаючи з 24.08.2014 до 01.02.2016 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 19.07.2017 вирок Голосіївського суду м.Києва від 02.02.2016 було скасовано, ОСОБА_6 звільнено з-під варти в залі суду.

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.01.2019 касаційну скаргу прокурора задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 19.07.2017 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.02.2020 апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 02.02.2016 залишено без змін.

22.06.2020 ОСОБА_6 доставлено до ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» Київської області з метою виконання вироку Голосіївського районного суду м.Києва від 02.02.2016, який набрав законної сили.

05.08.2020 ОСОБА_6 доставлено в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на касаційний розгляд справи і 02.09.2020 він повернувся до ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.03.2021 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02.02.2016 по 19.07.2017 включно і з 05.08.2020 по 27.08.2020 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Отже, загальний строк перебування ОСОБА_6 під вартою під час розгляду кримінального провадження становить 2 роки 10 місяців 18 днів, а в перерахунку на підставі Закону України № 838-VIII ід 26.11.2015 подвоюється та складає 5 років 9 місяців 6 днів, а з врахуванням фактичного відбуття покарання в Білоцерківській виправній колонії складає 7 років 7 місяців 19 днів, тобто понад трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

В ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» відбуває покарання з 24.06.2020. За час відбування покарання характеризується посередньо. За допущення порушень установленого порядку відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що мав 1 стягнення, яке зняте у встановленому законом порядку. Допущене порушення було виражено у створенні конфліктної ситуації. Має 3 заохочення (останнє 14.04.2022 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки ЗРНС від 02.12.2021).

ОСОБА_6 працевлаштований на дільниці пошиву мішків під цукор, швейником. Відношення до праці добре, до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться дбайливо, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням.

Крім того, ОСОБА_6 дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд., не допускає порушення вимог безпеки праці.

Отже, на підставі викладеного засудженим ОСОБА_6 станом на 11.05.2022 було відбуто більше трьох чвертей строку покарання, призначеного Голосіївським районним судом м.Києва, а тому ОСОБА_6 має право на умовно-дострокове звільнення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з посиланням на те, що відсутні підстави, передбачені ст. 81 КК України для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 , оскільки він притягався до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про його несумлінну поведінку, та працює нетривалий проміжок часу.

Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_6 має стягнення.

Суд, заслухавши засудженого та його захисника, представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов таких висновків.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 02.02.2016, згідно з яким його засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 24.08.2014 по 01.02.2016 відповідно до ч.5 ст.72 КК України. Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.03.2021 зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 02.02.2016 по 19.07.2017 та з 05.08.2020 по 27.08.2020 відповідно до ч.5 ст.72 КК України. Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 17.05.2020, кінець строку 30.06.2024.

Разом з тим, згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з характеристикою, наданою начальником відділення № 2 соціально-психологічної служби відділу СВПР ОСОБА_5 , утримуючись в ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

За час відбування покарання в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» з 24.06.2020 характеризується негативно, не завжди дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. За допущення порушень установленого порядку відбування покарання 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що має 2 стягнення, одне з яких не зняте і не погашене у встановленому законом порядку. Допущені порушення були виражені у створенні конфліктної ситуації. Має 3 заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний. Допускав порушення вимог пожежної безпеки, приймає участь в роботах по благоустрою місць позбавлення лише під контролем адміністрації, ініціативи не проявляє.

27.01.2021 був розглянутий на комісії установи з приводу застосування ст.101 КВК України відмовлено, недостатній ступінь виправлення. 04.03.2021 був розглянутий на комісії установи з приводу застосування ст.82 КК України відмовлено, недостатній ступінь виправлення. 05.01.2022 був розглянутий на комісії установи з приводу застосування ст.81 КК України відмовлено, мав стягнення.

Згідно довідки про заохочення та стягнення вбачається, що на даний період часу ОСОБА_6 має три заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки та два стягнення за створення конфліктних ситуацій по відношенню до іншого засудженого, які були застосовані до нього 02.12.2021 року, 29.04.2022 року та одне з яких станом на день звернення до суду із клопотанням знято.

Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, до якого ОСОБА_6 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, суд враховує, що останній має 2 стягнення, одне з яких не зняте і не погашене у встановленому законом порядку, наявність зазначених стягнень судом враховуються в контексті аналізу поведінки засудженого за весь період відбування покарання, а також його працевлаштованість на дільниці пошиву мішків під цукор на посаді швейника з 25.10.2021, що складає нетривалий час з моменту початку відбування покарання та наявність 3 заохочень (19.07.2021, 11.10.2021 та 14.04.2022 року), які застосовувались до засудженого в період часу, що не перевищує одного року.

Оцінюючи вищевказане у сукупності, суд дійшов висновку, що протягом останнього часу у поведінці засудженого не відбулися позитивні зміни, заохочення отримуються не систематично при цьому допускаються порушення за такий незначний строк, із врахуванням того, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення, а тому наразі відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто обставини, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим), так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що мета покарання щодо виправлення ОСОБА_6 в даному випадку не досягнута, а тому не знаходить правових підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст.371, 372, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 03.06.2022 о 09 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_8