Березівський районний суд Одеської області
11.10.2022
Справа № 494/1371/19
Провадження № 1-кп/494/55/22
У Х В А Л А
11.10.2022 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши, в залі суду в м. Березівка клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 125 КК України за закінченням строків давності відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кармалюківка, Балтського району, Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 09.02.2022 року вказаний обвинувальний акт прийнято до провадження.
Згідно даних обвинувального акту, 10.09.2019 року, приблизно о 09 год. ранку ОСОБА_4 разом з іншою особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, проходили повз двоповерхову будівлю, в якій розташовані магазини та перукарня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на сходах до входу у приміщення перукарні побачили ОСОБА_6 , з якою у них виник словесний конфлікт. На ґрунті сварки з мотивів раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 та іншої особи, матеріали досудового розслідування відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, виник єдиний умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
З метою реалізації злочинного умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , 10.09.2019 приблизно о 09 год. 10 хв., точний час слідством не встановлено, ОСОБА_4 спільно за попередньою змовою з іншою особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, прийшли до перукарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де на сходах до входу у приміщення перукарні зустріли ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, за попередньою змовою групою осіб, спільно з іншою особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, після того, як інша особа відносно якої виділені матеріали кримінального провадження, завдала один удар кулаком правої руки в ліву частину лоба ОСОБА_6 , від якого остання присіла, ОСОБА_4 схватила руками ОСОБА_6 за волосся та діючи умисно, протиправно з метою спричинення тілесних ушкоджень завдала правою ногою приблизно 5 ударів по тулубу, грудях та голові ОСОБА_6 .
Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з іншою особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, згідно з висновком експерта, спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та струс головного мозку, що є єдиним комплексом внутрішньочерепної травми, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також синець правої молочної залози, яке згідно висновку експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Перед початком розгляду кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні, через канцелярію Березівського районного суду Одеської області, від захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. У судовому засідання було з`ясовано ту обставину, що обвинувачена не визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення.
В судовому засіданні прокурор зазначила, що з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло більше трьох років, а відтак трьохрічний строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні закінчився, клопотання є підставним та підлягає задоволенню.
Потерпіла ОСОБА_6 була належним чином повідомлена про судовий розгляд, в судове засідання не з`явилась.
Від представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 надійшла заява, в якій остання не заперечила проти заявленого клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України, заявлений цивільний позов просила залишити без розгляду.
Обвинувачена підтримала подане клопотання, обвинуваченій роз`яснено положення ч. 3 ст. 285 КПК України, а також те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є звільненням з нереабілітуючих підстав та що вона має право на розгляд обвинувального акту у повному обсязі, з метою її виправдання по суті обвинувачення. Обвинувачена надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, при цьому вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнала.
Суд вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, заслухавши учасників процесу, приходить до висновку про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження, виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ч.4 ст.286КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована законом відмова держави від засудження особи, яка вчинила злочин від застосування щодо неї примусу у формі покарання.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно з положеннями ч. 1ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченій ОСОБА_4 було вчинено 10.09.2019 року.
При цьому, порівняльний аналіз положень ст. ст. 12, 49, ч.2 ст.125 КК України, в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_4 , та в чинній редакції, свідчить про те, що чинна редакція закону не поліпшує становище обвинуваченої, тому суд вважає за необхідне застосувати правові норми кримінального закону в редакції, що діяла на момент вчинення злочину, яке інкримінуються обвинуваченому.
Санкцією ч. 2ст. 125 КК України, в редакції, яка діяла на час вчинення цього злочину, передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Таким чином, вказаний злочин, відповідно до положень ст.12 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення цього злочину, є злочином невеликої тяжкості.
Згідно з п.2 ч. 1ст. 49 КК України, в редакції, що діяла на момент вчинення злочину, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Відповідно, з моменту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 125 КК України, минуло більше трьох років.
Обставини, передбачені ч.2, 3 ст.49 КК України, за наявності яких перебіг давності зупиняється, або переривається, судом не встановлено.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2ст. 125 КК України, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , не відносяться до категорії злочинів, передбачених ч.5 ст.49 КК України, у разі вчинення яких давність не застосовується.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Слід зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, навіть за невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, проте наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення йому підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Відповідно до ч. 1ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Статтею 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді, а тому цивільний позов слід залишити без розгляду.
Витрати пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід не обирався. Речових доказів немає.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно вимог ч.3 ст.288КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З огляду на викладене дане кримінальне провадження слід закрити та звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.
На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст. 12, п. 2 ч.1 ст.49, ч. 2 ст. 125 КК України в редакції закону від 27.06.2019 року, п.1 ч.2 ст. 284 ст.ст. 285, 286, 288, 372 КПК України, суд -
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст.49 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1