Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

23 червня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2022 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000238 від 22.07.2021 року за ч.4 ст.28, ч.5 ст.185, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.255 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2022 року задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 липня 2022 року без визначення розміру застави.

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби, а саме в нічний час.

Вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає нормам кримінального процесуального закону, Конституції України та рішенням ЄСПЛ.

Зазначає, що слідчим не доведено наявність доказів того, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а також доказів того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи впливати на свідків.

Вказує, що твердження слідчого на те, що останній раніше судимий та може вчиняти нові злочини, є помилковим, оскільки підозрюваний став на шлях виправлення та розірвав всі зв`язки з кримінальним минулим, добровільно сам повернувся в Україну після введення воєнного стану та за цей час не вчинив жодного з ризиків, зазначених в клопотанні.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 на заперечення проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом,який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підозрюваного/обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.
Так, прокурором доведено існування того ризику, що підозрюваний може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, який обумовлений тим, що останній підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Крім того встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, зокрема; протоколами за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) заходів, протоколом допиту підозрюваного, протоколом огляду місця події, протоколом обшуку автомобіля «Ауді А6» д.н. НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом та іншими матеріалами кримінального провадження.
Також встановлено, що ОСОБА_7 неодружений, немає офіційного місця роботи та постійних доходів, що дає підстави вважати, що кошти на проживання підозрюваний отримує шляхом вчинення злочинів.

Під час судового засідання в апеляційному суді підозрюваний заперечив у вчиненні злочинів, які йому інкримінують, вказав, що після початку війни добровільно повернувся на територію України, оскільки має дітей та матір похилого віку, за якими потрібен догляд та допомога.
Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення, розірвав будь-які стосунки з кримінальним минулим не беруться до уваги, оскільки нічим не підтверджені. Навпаки встановлено, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема: 1) 02.02.1998 Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.206 КК України (1960р.) до покарання у вигляді 2 роки позбавлення волі, 2) 02.12.2005 Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України до покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 3) 14.07.2014 Соломянським районним судом м. Київ за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі, 4) 05.12.2014 Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України до покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 5) 27.03.2015 Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, і на даний час його судимість не знята і не погашена в законному порядку, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 наголошував, що ОСОБА_7 не з`являвся на виклики до слідчого 15.07.2021 року, 19.07.2021 року та 20.07.2021 року, оскільки 01.07.2021 року законно перетнув кордон України для виїзду на роботу в Польщу, однак колегія суддів вважає дані доводи недоцільними, тому що підозрюваний знав про виклики слідчого і в період часу з 15.07.2021 року і до 23.11.2021 року, з моменту оголошення в міжнародний розшук, мав змогу повернутися до України та з`явитися до слідчого, прокурора чи суду для надання показів.

Крім того, після повернення на територію України, тобто від 02.03.2022 року, підозрюваний до червня 2022 року не з`являвся до органу досудового розслідування, хоч знав, що перебуває в розшуку.

Тому, колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання прокурора з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, які в подальшому були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційні скарги захисників, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2022 року про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3