Справа № 404/2233/22
Номер провадження 1-кс/404/2139/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання директора ТОВ «Мелтрансавто» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0000264 від 11.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Директор ТОВ «Мелтрансавто» ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просила:

- на підставі абз.2 ч.1 ст. 174 КПК України скасувати повністю арешт на MAN д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 та МАЗ д.н.з. НОМЕР_3 з причепом д.н.з. НОМЕР_4 та автомобіль DAF д.н.з. НОМЕР_5 з причепом д.н.з. НОМЕР_6 , власником яких є ТОВ «Мелтрансавто», накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01.06.2022 року у справі №404/2233/22, в зв`язку з тим, що відпала потребу у застосуванні цього заходу, через розв`язання спірної ситуації між сторонами конфлікту.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 01.06.2022 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда в рамках кримінального провадження №0000264 від 11.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 190 КК України, було накладено арешт на автомобіль на MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 та фактичним володільцем якого є ОСОБА_5 , з причепом «КТС», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «Мелтрансавто» та фактичним володільцем якого є ОСОБА_5 ; автомобіль МАЗ д.н.з., НОМЕР_3 , власником якого є ТОВ «Мелтрансавто» та фактичним володільцем якого є ОСОБА_6 , з причепом «КТС», д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ТОВ «Мелтрансавто» та фактичним володільцем якого є ОСОБА_6 ; автомобіль DAF, д.н.з. НОМЕР_5 , власником якого є ТОВ «Стайл-Бізнесцентр» та фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 , з причепом «КТС», д.н.з. НОМЕР_6 власником якого є ТОВ «Мелтрансавто» та фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 , із забороною розпорядження та відчуження, без заборони користування ними до прийняття рішення по кримінальному провадженню №0000264 від 11.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Так, директор ТОВ «Мелтрансавто» ОСОБА_3 мотивуючи свою заяву вказала, що відпала потребу у застосуванні цього заходу, через розв`язання спірної ситуації між сторонами конфлікту.

Заявник та прокурор повідомлені про час та місце розгляду клопотання належним чином, в судове засідання не з`явилися, проте їх неявка не є перешкодою для розгляду клопотання.

Від прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_8 надійшли письмові заперечення на клопотання директора ТОВ «Мелтрансавто» ОСОБА_3 , згідно до яких прокурор вказував, що означене заявником майно є речовими доказами та знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, з поданого клопотання не вбачається, що арешт був накладений не обґрунтовано, натомість рішення слідчого судді є вмотивованим, виваженим та постановленим у відповідності до закону та з найменшим втручанням у господарську діяльність підприємства, зокрема без фактичного вилучення транспортних засобів.
На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання та матеріали клопотання про арешт майна (справа №404/2233/22, провадження №1-кс/404/1404/22), слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні Кропивницького РУП ГУНП поліції в Кіровоградській області, знаходяться матеріали досудового розслідування №0000264 від 11.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01.06.2022 року клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_9 погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000264 від 11.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 190 КК України- задоволено та накладено арешт на автомобіль на MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 та фактичним володільцем якого є ОСОБА_5 , з причепом «КТС», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «Мелтрансавто» та фактичним володільцем якого є ОСОБА_5 ; автомобіль МАЗ д.н.з., НОМЕР_3 , власником якого є ТОВ «Мелтрансавто» та фактичним володільцем якого є ОСОБА_6 , з причепом «КТС», д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ТОВ «Мелтрансавто» та фактичним володільцем якого є ОСОБА_6 ; автомобіль DAF, д.н.з. НОМЕР_5 , власником якого є ТОВ «Стайл-Бізнесцентр» та фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 , з причепом «КТС», д.н.з. НОМЕР_6 власником якого є ТОВ «Мелтрансавто» та фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 , із забороною розпорядження та відчуження, без заборони користування ними до прийняття рішення по кримінальному провадженню №0000264 від 11.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Так на обґрунтування клопотання директор ТОВ «Мелтрансавто» долучила акт прийому передачі від 29.07.2022 року згідно до якого, вказане ТОВ передало ОСОБА_10 та ОСОБА_11 насіння соняшнику, урожаю 2021 року кількістю 40040 кг, вартістю 333700 грн., а також долучила дві нотаріально посвідчені заяви, згідно до яких ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не мають претензій до ТОВ «Мелтрансавто» та просять закрите кримінальне провадження, згідно до ст. 46 КК України.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Так, в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна заявником жодним чином не доведено того, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, або що в подальшій дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Посилання заявника про добровільне відшкодування шкоди потерпілим, та на нотаріально посвідчені заяві, згідно до яких потерпілі просять закрити кримінальне провадження, на підставі ст. 46 КК України слідчий суддя оцінює критично, зважаючи на те, що вказане є приводом для звільнення винної особи від кримінальної відповідальності, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, а у даному кримінальному провадженні, наразі розслідується кримінальне правопорушення, кваліфіковане органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 190 КК України, яке згідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Так, заперечуючи проти задоволення клопотання прокурор вказав, що означене заявником майно є речовими доказами та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, розслідування кримінального провадження наразі триває, проводяться слідчі дії спрямовані на встановлення усіх обставин вчинення кримінально караного діяння, яке наразі кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України та причетних до вчинення осіб.
Враховуючи наведені та встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є передчасним та не підлягає задоволенню, оскільки ініціатор клопотання не довела, що потреба в арешті майна відпала.

Такий висновок слідчого судді не суперечить положенню ст. 1 Протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та висновкам ЄСПЛ, даних у рішенні від 24.01.1994 року у справі Раймондо проти Італії «Raimondo v. Italy».

Досудове розслідування наразі триває, і будь-яких доказів того, що потреба в арешті майна відпала, слідчому судді не надано.

Норма ст. 174 КПК України пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, його захисника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Зважаючи на те, що будь-яких доказів того, що арешт транспортних засобів було накладено необґрунтовано або у його застосуванні відпала потреба, слідчому судді не надано, тому слідчий суддя доходить висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, одночасно роз`яснивши заявнику його право повторно звернутись із клопотанням про скасування арешту майна після того, як відпаде потреба у його арешті.
Керуючись ст.ст. 131, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання директора ТОВ «Мелтрансавто» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0000264 від 11.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України- відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1