Справа № 496/2552/22
Провадження № 1-кс/496/1280/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження № 0000361 від 13.06.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернулася до суду і просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000361 від 13.06.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , переслідуючи злочинну мету незаконного збагачення за рахунок незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено опію, за місцем свого мешкання виростив кущі снотворного маку, далі із корисливих намірів, незаконно виготовив з головок снотворного маку з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій, у невстановленій кількості, який почав незаконно зберігати за місцем свого проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого його незаконного збуту. У подальшому, особа, яка проводила санкціоновану оперативну закупку особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено опію, 23.06.2022 о 10.40 год., на автомобілі марки «CITROEN», д.н.з. НОМЕР_1 , попрямувала до c. Троїцьке, Одеського району, Одеської області. Виїхавши за межі м. Біляївка, особа яка проводила санкціоновану оперативну закупку, зі свого мобільного телефону зателефонувала на номер мобільного телефону оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 та замовила у нього один «бинт» особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено опією. ОСОБА_5 погодився та повідомив, що для придбання у нього наркотичного засобу, вказаній особі необхідно приїхати до вул. Миру в с. Троїцьке, Одеського району, Одеської області, де він особисто передасть їй замовлений наркотичний засіб, а особа яка проводить санкціоновану оперативну закупку, в свою чергу, повинна буде передати йому грошові кошти в розмірі 200 гривень за один «бинт». Далі, на вулиці Миру біля головної вади в с. Троїцьке, Одеського району, Одеської області, ОСОБА_5 зустрівся з особою, яка проводить санкціоновану оперативну закупку та незаконно збув останній один паперовий згорток з «бинтом» з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм, отримавши від вказаної особи грошові кошти в сумі 200 гривень як плату за нього. Після чого, особа, яка проводить санкціоновану оперативну закупку, добровільно видала співробітникам поліції придбані у ОСОБА_5 паперовий згорток з «бинтом» з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм, загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,125 г. Крім того, ОСОБА_5 , переслідуючи злочинну мету незаконного збагачення за рахунок незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено макової соломи, за місцем свого мешкання виростив кущі снотворного маку, далі із корисливих намірів, незаконно виготовив з снотворного маку з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено макову солому, у невстановленій кількості, яку почав незаконно зберігати за місцем свого проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого його незаконного збуту. У подальшому, особа, яка проводила санкціоновану оперативну закупку особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено макової соломи, 30.06.2022 о 10.40 год., на автомобілі марки «CITROEN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , попрямувала до c. Троїцьке, Одеського району, Одеської області. Виїхавши за межі м. Біляївка, особа яка проводила санкціоновану оперативну закупку, зі свого мобільного телефону зателефонувала на номер мобільного телефону оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 та замовила у нього один «стакан» особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено макової соломи ОСОБА_5 погодився та повідомив, що для придбання у нього наркотичного засобу, вказаній особі необхідно приїхати до вул. Миру в с. Троїцьке, Одеського району, Одеської області, де він особисто передасть їй замовлений наркотичний засіб, а особа, яка проводить санкціоновану оперативну закупку, в свою чергу, повинна буде передати йому грошові кошти в розмірі 600 гривень за один «стакан». Далі, на вулиці Чкалова біля вулиці Миру в с. Троїцьке, Одеського району, Одеської області, ОСОБА_5 зустрівся з особою, яка проводить санкціоновану оперативну закупку та незаконно збув останній один поліетиленовий пакет рожевого кольору згорток з одним «стаканом» особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено макової соломи, отримавши від вказаної особи грошові кошти в сумі 600 гривень як плату за нього. Після чого, особа, яка проводить санкціоновану оперативну закупку, добровільно видала співробітникам поліції придбані у ОСОБА_5 полімерний пакет з речовиною, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено маковою соломою, загальною масою у висушеному стані 62,48 г. 27.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Враховуючи вагомість наявних доказів у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, які є тяжким злочином, а також ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, існує необхідність у застосуванні до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу, у виді тримання під вартою, строком на 60 днів. У зв`язку з викладеним слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на обґрунтованість підозри і наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи не сприятимуть запобіганню вказаним ним ризикам.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. При цьому не оспорюючи обґрунтованості підозри, вважав не доведеними ризики, на які посилається слідчий у клопотанні. Зазначив, що підозрюваний раніше не судимий, є інвалідом 2 групи, одружений, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, тому просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого і обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Вислухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно п.4 ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: протоколом обшуку від 14.07.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; висновками проведених судових експертиз наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, -аудіо, відео контролю за особою; протоколами виконання постанови контролю за вчиненням злочину.

Стороною захисту обґрунтованість підозри у судовому засіданні оспорено не було.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 одружений, раніше не судимий, має постійне місце проживання, є інвалідом 2 групи, хворіє, періодично проходить лікування в гематологічному відділенні Одеської обласної клінічної лікарні. Наведене свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання щодо існування ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, суд враховує суворість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину у разі визнання винним.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного, на думку суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_5 , який на теперішній час підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, є доведеним.

Натомість ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Пунктом 60 рішення ЄСПЛ від 27.02.2018 року «Сінькова проти України» визначено: (… Крім того, тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що воно може бути виправдане лише тоді, коли було розглянуто інші, менш суворі заходи, і їх було визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, які можуть вимагати тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідності позбавлення свободи вимогам національного законодавства недостатньо; воно також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення у справі "Гаджімейліч та інші проти Боснії і Герцеговини", заява N 3427/13 та 2 інші заяви, пункт 52, від 03 листопада 2015 року, з подальшими посиланнями).

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела, що існують розумні відомості та докази ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які б свідчили про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу. Крім того, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим, не може бути єдиною підставою задля застосування виняткового запобіжного заходу. Також слідчий суддя приймає до уваги ту обставину, що обшук за місцем проживання ОСОБА_5 був проведений 14.07.2022 року, тобто він розумів, що його дії викриті правоохоронними органами. Про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень йому повідомлено 27.07.2022 року, цього ж дня йому було вручене клопотання про обрання найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою, на 28.07.2022 року він був викликаний у судове засідання, з`явився за викликом. Наведене свідчить про те, що підозрюваний мав можливість покинути територію України, оскільки є інвалідом 2 групи і досяг 60 річного віку, але цього не зробив і з`явився за викликом до суду.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 із забороною цілодобово залишати житло.

При цьому слідчий суддя вважає за доцільне покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, а також засобів зв`язку.

Слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваному обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, контроль виконання якого, у відповідності до вимог ст.181 КПК України, покладається на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, який має відповідні повноваження по здійсненню контролю за поведінкою підозрюваного. Саме належне дотримання умов застосованого запобіжного заходу дозволить уникнути встановленому ризику.
Крім того, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Підсумовуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 196, 205 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження № 0000361 від 13.06.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 із забороною цілодобово залишати житло.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, а також засобів зв`язку;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Виконання ухвали суду про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали до 27.09.2022 року, в межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1