Справа № 204/2058/22
Провадження № 1-кс/204/526/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву засудженого ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа за заявою ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України, в якій він просить суд вирішити питання про його тримання під вартою та законність такого тримання. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвалою Баглійського районного суду від 27 січня 2022 року, він був засуджений до 5 років позбавлення волі. На момент винесення вироку, запобіжний захід не був змінений, а попередня від 2 грудня 2021 року втратила чинність 28 січня 2022 року. 7 лютого 2022 року ним була подана апеляційна скарга на вирок Баглійського суду м. Дніпродзержинська від 27 січня 2022 року. Таким чином, вирок не міг вступити в законну силу і на даний час він знаходиться під вартою безпідставно, оскільки немає рішення суду, що набрало законної сили. 1 квітня 2022 року він отримав відповідь на його звернення до Дніпропетровської обласної прокуратури від 4 березня 2022 року, де йому було роз`яснено, що 27 січня 2022 року вироком суду його визнано винним у скоєнні злочину, та засуджено до 5 років позбавлення волі з триманням під вартою до набрання вироком законної сили. Тому, звертається до суду з даним клопотанням.

Дослідивши заяву, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

З заяви ОСОБА_3 вбачається, що він перебуває в ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)» на підставі вироку суду.

Згідно з відповіддю ДУ «Дніпровська УВП № 4» від 29 квітня 2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримується в установі з 3 лютого 2020 року по теперішній час на підставі вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, яким його засуджено до 5 років позбавлення волі. На даний час вирок суду не набрав законної сили.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для постановлення ухвали щодо здійснення доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення його свободи.

Згідно ст. 4 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Так, суддя, під час розгляду заяви, поданої у порядку ст. 206 КПК України, не вправі давати правову оцінку процесуальним рішенням суду, перебирати на себе права та обов`язки судів вищої ланки.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки на даний час ОСОБА_3 перебуває під вартою відповідно до судового рішення, то підстав для його звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, не має. А тому заява ОСОБА_3 , подана у порядку ст. 206 КК України, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 24, 202, 206, 309 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1