печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000048, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням, в якому просить скасувати арешт на належні йому об`єкти нерухомості, а саме: об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , також просить скасувати передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», об`єктів нерухомого майна, які на праві власності належать ОСОБА_3 , а саме: об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , а також просить скасувати заборону всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської. Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року по справі № 757/33459/20-к накладено арешт, зокрема на вищевказане майно шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування цим майном, передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в управління для реалізації або передачі в управління об`єкти вищевказаного нерухомого майна, заборонено всім суб`єктам державної реєстрації прав, окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 . Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.01.2021 року задоволена апеляційна скарга представника власника майна, ухвалу слідчого судді скасовано, клопотання прокурора про накладення арешту задоволено частково, накладено арешт на вищевказане майно шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження цим майном, передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в управління для реалізації або передачі в управління об`єкти вищевказаного нерухомого майна, заборонено всім суб`єктам державної реєстрації прав, окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 . Власник майна вважає накладений арешт незаконним, таким, що накладений з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а також таким, що не відповідає принципу співрозмірності втручання у право власності із завданням кримінального провадження. Зазначає, що ОСОБА_3 не має жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні, а підозру у вказаному провадженні оголошено його батьку, ОСОБА_3 . Вважає, що арештовані об`єкти нерухомого майна належать на праві приватної власності ОСОБА_3 та не мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження, оскільки були придбані задовго до часу «вчинення кримінального правопорушення».

Власник майна у судове засідання не з`явився. Про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином.

Особа, за клопотанням якої було арештовано майно, у судове засідання не з`явився. Про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Подав до суду пояснення, в яких зауважив, що у даних заходах забезпечення кримінального провадження на даний час існує подальша потреба, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 триває, призначено ряд експертиз, по завершенню яких буде з`ясовано питання щодо притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також буде додатково вирішуватись питання щодо можливої конфіскації майна.

З урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, положень ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 26.01.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Досудове розслідування розпочато на підставі заяви приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про вчинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційних дій, які фактично вона не вчиняла, а саме: перереєстрація права власності та зняття обтяження з земельної ділянки за адресою вул. Озерна в Оболонському районі м. Києва, площа 113,5298 га, кадастровий номер :78:139:0055.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, яка складається з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших осіб в період з вересня 2017 року по березень 2018 року шахрайським способом, з використанням підроблених документів та незаконним втручанням в роботу державних реєстрів, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_8 на суму 4 385 000 (чотири мільйони триста вісімдесят п`ять тисяч) доларів США та ТОВ «Інвестиційна Долина» на 162 000 000 (сто шістдесят два мільйони) гривень, чим спричинили шкоду в особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м Києва від 07 серпня 2020 року по справі № 757/33459/20-к задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , які на праві власності належать ОСОБА_3 , шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування цим майном. Передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст. ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , які на праві власності належать ОСОБА_3 . Заборонено всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.01.2021 року задоволена апеляційна скарга представника власника майна, ухвалу слідчого судді скасовано, клопотання прокурора про накладення арешту задоволено частково, накладено арешт на вищевказане майно шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження цим майном. Передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст. ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», об`єкти нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , які на праві власності належать ОСОБА_3 . Заборонено всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідної до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Як вбачається зі змісту ухвали про накладення арешту, слідчий суддя згідно наданих матеріалів провадження встановив, що прокурором доведено, що нерухоме майно, з клопотанням про арешт якого звернувся прокурор, могло бути набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Вказаний арешт слідчим суддею в межах кримінального провадження № 0000048 накладено з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, збереження речового доказу та задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна на користь інших осіб, з урахуванням того, що у разі незастосування даного заходу забезпечення, майно може бути втрачене.

Власник майна посилається на те, що арештовані об`єкти нерухомого майна належать на праві приватної власності йому, ОСОБА_3 , а не його батькові ОСОБА_3 , який є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, та відповідно не мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження, оскільки були придбані задовго до часу вчинення кримінального правопорушення. В підтвердження своїх доводів заявник надав наступні документи:

-Договір дарування квартири від 30.07.2018 року, укладений між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдаровуваний), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , згідно з яким дарувальник передає у власність обдаровуваного, а обдаровуваний приймає у власність безоплатно квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 280,7 кв.м., житловою площею 189,5 кв.м.;

-Договір купівлі-продажу квартири від 13.09.2017 року, укладений між ТОВ «Інтегра-Холдинг» (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , згідно з яким покупцю на праві приватної власності передано квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та акт приймання-передачі квартири за договором купівлі-продажу від 13.09.2018 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкти нерухомого майна, а саме: квартира, об`єкт житлової нерухомості, за адресою АДРЕСА_1 та квартира, об`єкт житлової нерухомості, за адресою АДРЕСА_2 , належать на праві приватної власності ОСОБА_3 .

З урахуванням вищевикладеного, надані власником майна документи не підтверджують те, що дані об`єкти нерухомого майна були придбані «задовго до часу вчинення кримінального правопорушення», оскільки власником майна не було надано договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 06.06.2008 року, та інші документи, які б підтверджували, що дарувальник ( ОСОБА_3 ) набув у власність цей об`єкт нерухомого майна до подій, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000048.

Також власник майна не надав підтвердження, що другий об`єкт нерухомого майна (квартира за адресою: АДРЕСА_2 ) була придбана ОСОБА_3 до подій, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000048, оскільки договір купівлі-продажу датується 13.09.2017 року, а документи, які б доводили, що розрахунок за вказану квартиру було здійснено заявником на підставі попереднього договору від 10.02.2017 року відсутні.

Відтак відсутні підстави для висновку, що дане майно набуте ОСОБА_3 до обставин, щодо яких здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048, тобто не знайшли підтвердження обставини, на які посилається власник майна в обґрунтування своїх вимог.

Власник майна при обґрунтуванні клопотання також зазначав, що йому не повідомлялося про підозру в даному кримінальному провадженні, він не має жодного відношення до вчинення кримінальних правопорушень, що є предметом досудового розслідування, в зв`язку з чим у застосуванні арешту до об`єктів нерухомого майна, що належать йому на праві приватної власності, не має потреби.

Втім, відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Абзацом 2 ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

29.07.2020 року винесено постанову про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до якої об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 визнано речовими доказами.

Слідчий суддя у своєму рішенні про арешт майна обґрунтовано дійшов висновку про те, що зазначене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та наклав арешт на таке майно саме з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Окрім того, ухвала слідчого судді від 07.08.2020, якою накладено арешт на вищевказані об`єкти нерухомого майна, була предметом перевірки апеляційною інстанцією, за результатами перегляду якої ухвалою Київського апеляційного суду від 21.01.2021 було накладено арешт на вищезазначене майно. При цьому, колегією суддів зазначено, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що власником майна не доведено необґрунтованості накладення арешту або того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, із чим закон пов`язує можливість скасування арешту, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000048 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1