Справа № 383/314/22
Номер провадження 1-і/383/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно в режимі відеоконференції),
захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (дистанційно в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області дистанційно в режимі відеоконференції клопотання начальника Cнігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000187 від 01 липня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні матір ОСОБА_7 , офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Снігурівського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000187 від 01 липня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 16.03.2022 року №10/0/9-22 «Про скасування розпорядження від 16 березня 2022 року №9/0/9-22, зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Миколаївської та Харківської областей), відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, зокрема змінено територіальну підсудність судових справ Снігурівського районного суду Миколаївської області - Бобринецькому районному суду Кіровоградської області.

16.05.2022 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання начальника Cнігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів з посиланням на те, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження триває, а строк запобіжного заходу спливає 21.05.2022 року. Клопотання мотивовано тим, що ризики, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні продовжують існувати, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, офіційно не працює, не має джерел доходів, зловживає спиртними напоями, стійких соціальних зв`язків, які були б стримуючими факторами, не має, є опікуном своєї матері ОСОБА_7 , яка є інвалідом 1 групи, але в лютому 2020 року до поліції, надходила заява ОСОБА_7 про застосування насильства до неї з боку свого сина, перебуває у дружніх та родинних відносинах зі свідками, після вчинення кримінального правопорушення вжив заходів спрямованих на укриття слідів злочину та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, пояснивши, що обвинувачений може впливати на свідка ОСОБА_7 , яка є його матір`ю, та свідка ОСОБА_9 , з яким перебуває в дружніх відносинах.

Обвинувачений та його захисники заперечили проти такого виду запобіжного заходу та просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 звернула увагу суду на те, що зазначені прокурором ризики відпали, та не підтверджені. Вважала недоведеними таких ризиків як переховування від суду та незаконний вплив на свідків. Місто Снігурівка є окупованим, на межі території Миколаєва ведуться бойові дії, що ставить під загрозу життя обвинуваченого, який умисного вбивства не вчиняв, так як його дії були спрямовані на самозахист.

Захисник ОСОБА_6 звернув увагу суду на те, що матеріалами провадження не підтверджено, що обвинувачений зловживає спиртними напоями, підзахисний має стійки соціальні зв`язки, так як має матір ОСОБА_7 , яка є інвалідом та як опікун отримує виплати, а дідусь через хворобу є лежачим. Вважає, що його дії були спрямовані на самозахист.

Заслухавши думку учасників процесу щодо клопотання, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03.07.2021 року, залишеної без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 09.07.2021 року, застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.08.2021 року. Ухвалами слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26.08.2021 року та Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21.01.2022 року строк тримання під вартою продовжено до 02.10.2021 року включно, без визначення розміру застави та до 21.03.2022 року включно.

Згідно ч.6 ст.615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Відповідно до судового повідомлення голови Снігурівського районного суду Миколаївської області Іванни Квєтки від 15.03.2022 року, у зв`язку з неможливістю розгляду судом у порядку, встановленому КПК України, питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 через ведення активних бойових дій на території м. Снігурівка та Миколаївської області, відсутності інтернет-зв`язку, а також перебоями електропостачання на підставі ч.6 ст.615 КПК України строк тримання під вартою ОСОБА_4 слід вважати продовженим до 21.05.2022 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Мета застосування запобіжного заходу визначена ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

У порядку ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із заподіянням смерті потерпілому, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Також суд врахував дані, що характеризують особу обвинуваченого, який хоча раніше не судимий, однак офіційно не працевлаштований, тобто суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується негативно, як такий, що зловживає спиртними напоями, є опікуном матері, яка є інвалідом 1 групи, вчиняє домашнє насильство по відношенню до матері та дідуся, з якими проживає, підтримує стосунки з раніше судимими особами та особами, які ведуть антигромадський спосіб життя.
Відтак, беручи до уваги наведене, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального правопорушення, у тому числі вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, та намагання обвинуваченого приховати сліди кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, враховуючи що члени родини, а саме мати та дідусь не мають стримуючого впливу, є підстави вважати наявними ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з якими обвинувачений перебуває у дружніх та родинних відносинах.
Крім того, при вирішені питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою встановлено, що інтереси суспільства щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою перевищують інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого та існування презумпції невинуватості.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст.177 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора відповідає вимогам статей 184, 199 КПК України, та переконаний у необхідності продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як наявні у матеріалах дані підтверджують продовження існування ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі заміни чи скасування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане надасть йому можливість переховуватись від суду, впливати на свідків, та не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків зокрема щодо явки до суду, що буде передумовою для затягування розгляду кримінального провадження та ускладнить виклик обвинуваченого, оскільки станом на дату розгляду питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого судовий розгляд не закінчено.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Посилання обвинуваченого на бажання виконувати свій військовий обов`язок щодо захисту України не може бути підставою для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою для особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого статтею 115 КК України, з огляду на положення ст.616 Розділу ІХ1 КПК України (зі змінами).
Питання правильності остаточної кваліфікації і доведення винуватості у вчиненні кримінального правопорушення не може вирішуватись на цій стадії кримінального провадження та є передчасним. При цьому перевірка доведеності вини обвинуваченого, встановлення його винності у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення виходять за межі цього судового розгляду, а тому доводи захисників в цій частині судом відхиляються.

Ті обставини, що обвинувачений раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території, посилання сторони захисту на загрозу життю обвинуваченого через утримання обвинуваченого в місті Миколаєві, з огляду на характер, обставини вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, та особу обвинуваченого не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема особисте зобов`язання. Щодо наявності у обвинуваченого на утриманні матері - ОСОБА_7 , суд вважає, що вказана обставина не може бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу та стримуючим фактором, оскільки він вчиняв домашнє насильство відносно своєї матері, яка також є свідком по даному кримінальному провадженню.
Крім того, судом враховується, що введення в Україні воєнного стану в результаті військової агресії проти України, суттєво обмежується можливість виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку. Крім того, населений пункт за місцем реєстрації обвинуваченого є тимчасово окупованою територією, де відбуваються активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) обвинуваченого.
Отже, доводи сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, зокрема особисте зобов`язання суд відхиляє, адже такий запобіжний захід не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, наслідкам, які були завдані кримінальним правопорушенням, а також особі обвинуваченого, який не має законного джерела одержання доходу та стійких соціальних зв`язків, тому такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та в цілому не може гарантовано запобігати зазначеним вище ризикам.

Доводи захисників з приводу відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, спростовуються наведеним вище.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель потерпілого, тому на виконання вимог положень п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд не має підстав для визначення йому застави при продовженні застосування обраного виду запобіжного заходу.

На підставі вище викладеного та враховуючи матеріали обвинувачення, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331, 350, 370, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 год. 45 хв. 17 липня 2022 року.

Строк дії даної ухвали визначити до 14 год. 45 хв. 17 липня 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Суддя ОСОБА_1