Справа № 569/5163/22
УХВАЛА

про призначення кримінального провадження до судового розгляду та обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

03 травня 2022 рокум.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження №0002233 про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 без визначення розміру застави, суд -
ВСТАНОВИВ:
До Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002233 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
03 травня 2022 року в підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав суду клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, яке він підтримав та вказав, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, залишаючись на волі може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні. Зазначив, що ОСОБА_13 знаряддя злочину ймовірно забрав з місця вчинення злочину, останній шляхом перешкоджання може його знищити, переховувати. Прокурор доводить, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. Просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Потерпіла ОСОБА_4 та представник потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримали подане прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Щодо встановлення застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків, вважають не доцільним застосування даного виду запобіжного заходу відносно обвинуваченого. Не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, проте просили суд встановити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Не заперечили проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора та заяву обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Тобто, за наявності вказаних обставин існує можливість збільшення наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості обвинуваченого і його поведінки.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, усвідомлюючи відповідальність за вчинений ним злочини, може ухилитися від суду, а також обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення у якому обвинувачується, його суспільну небезпечність, наявні реальні ризики передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_12 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, як альтернативного заходу, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Дані які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні.

Окрім того обвинуваченим ОСОБА_14 та його захисником ОСОБА_7 не надано доказів існування обставин, які свідчили б про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів в змозі запобігти ризикам, що передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Кримінальне провадження підсудне Рівненському міському суду Рівненської області, підстав для його закриття та зупинення немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, отже відповідно до п.5 ч.3 ст.314 КПК України кримінальне провадження може бути призначене до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 199, 314, 331, 369, 376, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002233 про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України на 11 год. 00 хв. 26 травня 2022 року в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області (м.Рівне, вул.Шкільна, 1).
Розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, представника потерпілого, захисника, обвинуваченого та перекладача.
Клопотання прокурора задоволити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Чаїрли провінції Ерзінджан Турецької Республіки, турку, громадянину Турецької Республіки, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 15 години 00 хвилин 03 травня 2022 року до 15 години 00 хвилин 01 липня 2022 року без визначення розміру застави.
Визначити місцем тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор» (м.Рівне, вул.Дворецька, 116).
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити для виконання уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».
Ухвала в частині обрання обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_1