Справа № 524/3709/20
Провадження № 1-кп/524/212/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременчука Полтавської області клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001371 від 21.04.2020 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

19.07.2022 року у провадження Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшло клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , в якому він зазначає, що оскільки є ризики , передбачені ст.. 177 КПК України , що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.
Суд вислухавши думку учасників судового процесу, прокурора ОСОБА_3 , який підтримує клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 , який заперечує проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ,вважає , що клопотання прокурора є необгрунтованним , так як ризики , передбачені ст. 177 КП України прокурором не доведені , просить застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту , так як обвинувачений ОСОБА_5 має стійки соціальні зв`язки ,постійне місце проживання ,яке зазначено прокурором у клопотанні, обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримує думку свого захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:
Відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України (в редакції від 20.07.2021 року) кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.
Так як санкція ст. 187 ч.3 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, розгляд справи згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи визначено у складі колегії суддів, а саме головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .
Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року зі змінами внесеними Постановою КМУ №630 від 27.05.2022 року з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2022 року на території України встановлений карантин.
Оскільки судді Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які є членами колегії, перебувають у щорічній відпустці, суддя ОСОБА_7 до 02.08.2022 року , суддя ОСОБА_8 - до 08.08.2022 року згідно довідки заступника керівника апарату Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_9 (а.с.190 т.2), а строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 29.07.2022 року, і відповідно неможливо за вищевказаних обставин розглянути колегією суддів питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, то суд, з урахуванням Перехідних положень КПК України, приходить до висновку про можливість розгляду клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 одноособово головуючим по справі - суддею ОСОБА_1 .
Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, застосований ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 31.05.2022 року спливає 29.07.2022 року.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.
За даним кримінальним провадженням, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує обсяг пред`явленого обвинувачення, всі ризики, встановленні під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які не змінилися до теперішнього часу, а також превалювання суспільного інтересу над індивідуальним інтересом у даному провадженні.
Згідно вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
У зв`язку з викладеним, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , так як заявлені ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися та до обвинуваченого не можуть бути застосовані більш м`які альтернативні запобіжні заходи.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України у разі доведення його вини йому може бути призначено покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв,язків , також потерпіла ОСОБА_10 у попередніх судових засіданнях повідомляла суду , що вона отримувала від співмешканки обвинуваченого ОСОБА_5 погрози з метою зміни нею показань по справі, тому вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду,незаконно впливати на свідків, які не допитані в судовому засіданні , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливості скоювати інші злочини.
Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд враховує, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість скасування, зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , а альтернативні запобіжні заходи, як вище зазначив суд не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Також наявність співмешканки не свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого ОСОБА_5 і про відсутність ризиків, зазначених прокурором . Більше того , обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині не визнає, з висунутим обвинуваченням не погоджується, а тому може перешкоджати об,єктивному встановленню обставин провадження .
Таким чином, суд, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження та оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, тому є підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 26.07.2022 року до 23.09.2022 року включно .
Так як, злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 із застосуванням насильства, суд, враховуючи положення статей 177 та 178 КПК України, вважає за необхідне не визначати розмір застави відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. по справі №3-208/2018, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Керуючись ст.ст. 331 ч.3, 369 , 372, 392, 394 ч.5, ст.395 ч.2 п.1-1 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 26.07.2022 року до 23.09.2022 року включно .
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду, через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 5 днів з дня її оголошення обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Головуючий суддя : ОСОБА_12