Справа № 336/8443/21
Провадження № 1-кс/336/444/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 місто Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001145 від 06.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.162 КК України

В С Т А Н О В И В :

19.07.2022 до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_5 в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 30.12.2021 у кримінальному провадженні №0001145 від 06.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Клопотання обґрунтоване, зокрема, наступним: ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30.12.2021р. в рамках кримінального провадження №0001145 від 06.10.2021 був накладений арешт на її майно, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Заявниця є володільцем вказаного майна. Про накладання арешту заявниця дізналася нещодавно, про вказане кримінальне правопорушення їй нічого не відомо. Під час розгляду клопотання про накладання арешту на домоволодіння вона не була присутня в судовому засідання.

Вважає, що судом безпідставно накладено зазначений арешт, у зв`язку з чим просить його скасувати.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання, просили суд скасувати арешт накладений на будинок АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що необхідно встановити особу продавця ОСОБА_6 та особу яка оформляла технічний паспорт на земельну ділянку.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів кримінального провадження, які були досліджені в судовому засіданні, вбачається, що 06.10.2021 до ЄРДР за № 0001145 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

30.12.2021 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя накладено арешт на майно а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 .

Ухвалу обґрунтовано тим, що з огляду на те, що вказане домоволодіння має ознаки речового доказу по кримінальному правопорушенню, як предмет незаконних дій в кримінальному провадженні за ознаками незаконне проникнення до житла, а так само незаконного виселення, що порушує недоторканність житла громадян, що може в подальшому потягти настання ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, тому слідчий суддя вбачав процесуальні підстави для задоволення клопотання дізнавача.

Вище вказана ухвала набрала законної сили.

За змістом п.п. 1, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Главою 10 розділу ІІ КПК України визначено заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування. Згідно зі ст. 131 цього Кодексу одним із таких заходів, що застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження, є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Щодо обґрунтованості накладення арешту, слідчим суддею береться до уваги, що задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя зазначив, що домоволодіння має ознаки речового доказу як предмет незаконних дій в кримінальному провадженні за ознаками незаконне проникнення до житла. З огляду на те, що вказаний будинок є доказом вчинення кримінального правопорушення та несе доказову інформацію у даному кримінальному провадженні, скасування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на майно може призвести до приховування, спотворення або знищення будинку, які в сукупності з іншими доказами нададуть органам досудового розслідування можливість прийняти законне процесуальне рішення.

Враховуючи наведене, ретельно дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження за №0001247 від 30.12.2021, слідчий суддя вважає, що матеріалами справи не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, при цьому наразі не можна однозначно стверджувати про те, що наразі відпала потреба у відповідному арешті. Отже, слідчий суддя дійшов до висновку про передчасність заявленого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 167, 168, 170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_5 в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна в кримінальному провадженні за №0001247 від 30.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.162 КК України залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1