Справа № 727/8758/22
Провадження № 1-кп/727/447/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілих осіб: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження №727/8758/22, зареєстроване в ЄРДР за №0000070 від 13.01.2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000070 від 13.01.2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Ухвалою суду від 27.09.2022 року з кримінального провадження №727/5305/22, у зв`язку з поданням до суду угоди про визнання винуватості, виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

04.10.2022 року суду було надано угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000070 від 13.01.2022 року.

Відповідно до наданої суду угоди про визнання винуватості сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), за кваліфікуючими ознаками: вчинене повторно, у великому розмірі, вчинене організованою групою, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, тобто вчинене організованою групою підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством та установою, з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто вчинене організованою групою використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 підтвердили факт укладення угоди про визнання винуватості від 04.10.2022 року, просять затвердити укладену між ними угоду та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 погоджене сторонами покарання: за ч.4 ст.190 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного (позбавлення волі) та додаткового (конфіскації майна) покарання з визначенням судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробовуванням.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, дослідивши угодою про визнання винуватості, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Окрім того, приписами ст.470 КПК України передбачено, що однією з обставин, що враховуються прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості є наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання не відповідає вимогам Кримінального кодексу України та зазначає наступне.

Санкцією ч.4 ст.190 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При цьому, в угоді про визнання винуватості сторони дійшли згоди про звільнення ОСОБА_6 від відбування основного (позбавлення волі) та додаткового (конфіскації майна) покарання з визначенням судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробовуванням.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Тобто така додаткова міра покарання як конфіскація майна не може бути застосована.

Суд зауважує, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність та за вказаних обставин суд позбавлений можливості затвердити угоду про визнання винуватості, на підставі п.1 ч.7 ст.474 КПК України у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність відмови у її затвердженні.
Окрім того, усупереч вимог закону фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення викладені таким чином, що дають підстави вважати, що угода стосується обвинувачення не тільки самого ОСОБА_6 , а й іншої особи, що є неприпустимим як з точки зору презумпції невинуватості, так і меж судового розгляду, який повинен проводитися лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За правилами ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Тобто, незважаючи на те, що угода про визнання винуватості складена між прокурором та обвинуваченим, її зміст стосується обвинувачення й інших осіб, що є суттєвим порушенням презумпції невинуватості та права на справедливий судовий розгляд.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга №6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Таким чином, судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості між та обвинуваченим ОСОБА_6 від 04 жовтня 2022 року не відповідає вимогам ст. 472 КПК України, умови угоди суперечать вимогам Закону, не відповідають інтересам суспільства, порушують права, свободи, інтереси інших осіб, що з огляду на положення ч. 7 ст.474 КПК України є підставою для відмови в затвердженні такої угоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.469, ст.471, ст.474 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_5 від 03 жовтня 2022 року.
Кримінальне провадження №727/8758/22 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358 КК України об`єднати в одне провадження з кримінальним провадженням №727/5305/22 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358 КК України.

Присвоїти об`єднаному кримінальному провадженню номер №727/5305/22.

Повний текст ухвали буде оголошений 04.10.2022 року.

Суддя: ОСОБА_1