Справа № 146/396/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2022 р. смт.Томашпіль

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції в смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 11 березня 2022 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Паланка Томашпільського району Вінницької області українця громадянина України, освіта середня, непрацюючого, інвалідом потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, учасником АТО та депутатом не є не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженеця с. Яснополянське Джанкойського району АР Крим, українеця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, інвалідом потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, учасником АТО та депутатом не є не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Томашпільського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КК України, які були підставою для обрання їм запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будуть, перераховуватись від органів слідства та суду з метою ухилення від покарання.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання щодо продовження строку тримання під вартою. Просили змінити їм запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 заперечив щодо продовження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку тримання під вартою. Просив змінити їм запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Розглянувши підстави заявленого клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків визначених ст. 177 Кримінально процесуального Кодексу України, зокрема: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від органів слідства та суду та незаконно впливати на потерпілу.
Крім того, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд виходить із того, що на теперішній час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування обвинувачених від органів слідства та суду, оскільки будучи обізнаними про можливу міру покарання, яка загрожує їм у разі їхнього засудження, вони можуть переховуватися від суду, можуть впливати на потерпілу, стан їхнього здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.
На підставі викладеного, ст. 5 вказаної Конвенції, керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів, а саме до 02 липня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору негайно після її проголошення та направити Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)».
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд.
Повний текст ухвали проголошнено о 15 год 00 хв 04 травня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1