Провадження по справі № 1-кп/752/1230/22
В И Р О К
іменем України

"23" червня 2022 р. Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0001526, дані про яке 23.06.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Центральне Снігурського району Миколаївської області, з базовою середньою освітою, у розлученні, що має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 16.08.2017 вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 02.02.2022 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції з Київського СІ)

встановив:
22.06.2021 об 11 год., ОСОБА_3 перебував у приміщенні кімнати адміністратора авто мийки «Біоклін Україна», що знаходиться на першому поверсі паркінгу ТРЦ «Ocean Plaza» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича 176. Діючи умисно повторно з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 на власне прохання отримав від касира автомийки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Vivo» моделі «Vivo 2015» та, роблячи вигляд, що розмовляє по телефону, вийшов з кабінету адміністратора авто мийки та залишив територію авто мийки, заволодівши таким чином зазначеним телефоном, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 3199 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
Вина обвинуваченого у вчинені зазначеного злочину була доведена на підставі його показань, та за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності її позиції відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку роз`яснені.
Так допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих йому дій за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі. Пояснив суду, що у той період працював на авто мийці. Попросив у касира мольний телефон та роблячи вигляд, що розмовляє по телефону, вийшов з приміщення, після чого продав телефон у ломбарді. Зазначив, що шкодує про вчинене.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та данні про його особу, згідно яких обвинувачений: раніш судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, у розлученні, зі слів має на утриманні двох неповнолітніх дітей Вероніку 06.10.2021 та ОСОБА_7 10.05.2016, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем останнього проживання характеризується формально.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено, оскільки лише визнання вини не може свідчити про щирість каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З врахуванням вищевикладеного, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наявність невідшкодованої матеріальної шкоди потерпілому, ступені тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.2 ст.185 КК України. Суд не вбачає підстав для призначення більш тяжкого, або більш м`якого покарання, враховуючи обставини, за яких був вчинений злочин, розмір матеріальної шкоди, а також данні про особу обвинуваченого.
Остаточне покарання ОСОБА_3 підлягає призначенню за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України, оскільки при постановленні даного вироку встановлено, що обвинувачений вироком Солом`янського районного суду від 02.02.2022 засуджений за те, що 06.07.2021 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України, та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, яке він у даний час відбуває, фактично утримуючись у Київському СІ з 06.07.2021.
На думку суду, призначення остаточного покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, буде відповідати вимогам ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів. Окрім того, суд враховує, що кримінальне діяння за даним вироком ОСОБА_3 вчинив раніше, ніж те, за яке засуджений до більш тяжкого покарання.
Судові витрати відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

Відповідно до частин 1, 4 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за дійсним вирком, більш суворим, призначеного вироком Солом`янського районного суду від 02.02.2022, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання рахувати з 23.06.2022.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання часткове відбуте ним покарання за вироком Солом`янського районного суду від 02.02.2022.

Речові докази: СD-R диск, на якому зафіксовані події, що відбувалися у приміщенні авто мийки - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також отримання копії вироку, із її врученням обвинуваченому негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1