ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2161/22
Провадження № 1-в/210/363/22

"24" серпня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

захисника засудженого, - адвоката: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, поданого засудженим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

В обґрунтування клопотання засуджений ОСОБА_3 зазначає, що у нього фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання подане в порядку ст.ст.537, 539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Присутні у судовому засіданні засуджений та його захисник, кожен окремо надали пояснення по суті справи, підтримали клопотання у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просили суд його задовольнити.

Прокурор проти клопотання засудженого не заперечував, вказуючи, що до останнього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, оскільки він своїм ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.

Представник адміністрації колонії проти клопотання заперечував, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, засудженого таким, що на даний час не довів свого виправлення, а клопотання таким, що подано передчасно.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за особливо тяжкий злочин.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст.81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

На час звернення засудженого до суду, останній відбув 3/4 строку призначеного покарання.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 01 грудня 2016 року, за ст.30 ч.3 ст.228.1 ч.5 КК РФ, до покарання у вигляді 08 років позбавлення волі, без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, та без штрафу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено в силі до набрання вироком законної сили. Строк покарання рахується з 01 грудня 2016 року. Зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 09 січня 2016 року по 30 листопада 2016 року включно.

Ухвалою Ярославського обласного суду від 26 січня 2017 року, вирок Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 01 грудня 2016 року, залишено без змін.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 01 грудня 2016 року, набрав законної сили 26 січня 2017 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року, приведено у відповідність із законодавством України вирок Фрунзенського районного суду м. Ярославль від 01 грудня 2016 року. Визначено положення Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнано винним, а саме ст.30 ч.3 ст.228.1 ч.5 КК РФ, відповідає ст.15 ч.2 ст.307 ч.3 КК України. Визначено засудженому ОСОБА_3 покарання, що підлягає відбуванню за вироком Фрунзенського районного суду м. Ярославль від 01 грудня 2016 року за ст.15 ч.2 ст.307 ч.3 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 08 років, без конфіскації майна. На підставі ст.72 КК України, строк відбування покарання рахується з 01 грудня 2016 року. В строк відбування покарання зараховано термін перебування під вартою з 09 січня 2016 року по 30 листопада 2016 року включно.

Ухвала суду не оскаржувалася, та набрала законної сили 07 листопада 2017 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року, ОСОБА_3 зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 09 січня 2016 року по 26 січня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвала суду не оскаржувалася, та набрала законної сили 01 березня 2019 року.

Початок строку, - 01 грудня 2016 року, кінець строку, - 22 грудня 2022 року.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до висновку, що подане останнім клопотання підлягає задоволенню, оскільки засуджений своїм ставленням до праці та поведінкою на даний час довів своє виправлення, а тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Так, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 за весь період відбування покарання має два стягнення, котрі є погашеними та знятими у встановленому законом порядку, має чотири заохочення, тобто на протязі всього часу відбування покарання проявляв належні дії, спрямовані на доведення свого виправлення.

Згідно наявних у справі матеріалів що характеризують особу засудженого ОСОБА_3 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 11 січня 2016 року, характеризується посередньо, виконує обов`язки днювального адміністративної будівлі установи, в січні та лютому 2022 року мав дохід, на даний час доходів не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, з метою встановлення з ними неслужбових стосунків. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу, залучається до виховних заходів, які проводяться в установі. До загальноосвітнього та професійно-технічного навчання не залучався у зв`язку із наявністю відповідних освітніх рівнів. Участі у роботі самодіяльних організацій, що діють в установі, не бере. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів та отримання посилок (передач). Згідно вироку вину визнавав частково, оскаржував вирок, позову не має. Не перебуває на профілактичному обліку установи.

07 березня 2019 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії згідно ст.101 КВК України, але у зв`язку із наявністю діючого стягнення відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації.

23 квітня 2020 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії відповідно ст.82 КК України, але у зв`язку із невідповідністю оцінки ступеня виправлення, відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

07 листопада 2020 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії згідно ст.101 КВК України позитивно, та переведено до дільниці соціальної реабілітації.

30 грудня 2020 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії згідно ст.81 КК України, але у зв`язку із невідповідністю оцінки ступеня виправлення, відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

11 лютого 2022 року за злісне порушення вимог відбування покарання, яке засуджений допустив на дільниці соціальної реабілітації, його було повернуто до дільниці ресоціалізації установи, де він перебуває по теперішній час.

20 липня 2022 року проведено проміжну оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої підсистема «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, визначила ступінь рівня ймовірної небезпеки для суспільства як «НИЗЬКИЙ».

Згідно щоденника індивідуальної роботи зі засудженим ОСОБА_3 , останній має оцінку ступеню виправлення станом на 10 серпня 2022 року, - «засуджений не довів своє виправлення».

Таким чином, об`єктивно згідно з даними адміністрації установи виконання покарань, засуджений довів своє виправлення, і у сукупності із дослідженими даними може бути підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно ст.50 ч.2 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, суд знаходить підстави для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, поданого засудженим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково із місць позбавлення волі на не відбутий строк покарання, - 03 (три) місяці 28 (двадцять вісім) днів.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1