Справа № 301/1133/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" травня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава кримінальне провадження, що внесене 01 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 відносно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богаревиця, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, раніше не судимого, без освіти,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

01 березня 2022 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину «АВС» по вул. Фединця, 38/А в м. Іршава, Хустського району, достовірно знаючи, що відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, діючи умисно, з метою перешкоджання виконання службових обов`язків працівниками правоохоронного органу, а саме: перевірки наявності документів, які посвідчують його особу та осіб, які були з ним присутні, почав висловлюватися нецензурною лайкою у бік поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області сержанта поліції ОСОБА_7 та дільничного офіцера поліції сектору превенції Відділення поліції №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , які в цей час виконували свої службові обов`язки щодо забезпечення публічної безпеки і порядку в громадських місцях відповідно до ст. 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України від 10.12.2015 року №1560, які знаходилися у форменому одязі, захватив правою рукою за верхній одяг ОСОБА_6 та наніс їй один удар в область грудної клітки, внаслідок чого спричинив їй легке тілесне ушкодження, що має незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як 6 днів.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину не визнав та показав, що 01.03.2022 року біля 16 години приїхав з іншими членами своєї сім`ї в м. Іршаву в родильне відділення лікарні. Зупинили автомашину біля магазину. Коли вийшли з машини, до них підійшли двоє працівників поліції та попросили пред`явити документи, що посвідчують особу. Документи були тільки у нього, а інші члени його сім`ї документи при собі не мали, тому між ними та працівниками поліції никла суперечка. Він в суперечку не вмішувався, не ображав поліцейських, не хапав її за одяг та не наносив побої. Не може пояснити, як відбувалися всі події. Обіцяв у майбутньому не порушувати закон, попросив вибачення у потерпілої, просив суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 01.03.2022 року разом з поліцейською ОСОБА_8 проводила патрулювання, у зв`язку із введенням воєнного стану. Проходячи вулицею Фединця в м. Іршава, звернули увагу на громадян, які виходили з машини та занадто шумно себе поводили. Вони підійшли до громадян і запропонували пред`явити документи, що посвідчують їх особи. Однак, вказані громадяни відмовилися надавати документи, що посвідчують їх особи, розпочали з поліцейськими сварку, почали їм погрожувати та агресивно себе поводити. Обвинувачений також обурився необхідністю пред`явити документи, почав виражатися на адресу поліцейських нецензурною лайкою, поводився агресивно. Обвинувачений схопив потерпілу за шеврон, зірвавши його, потім схватив за одяг в області грудей та вдарив потерпілу, утримуючи її за одяг. Обвинувачений відпустив потерпілу тільки тоді, коли інша поліцейська ОСОБА_8 відштовхнула його та викликала наряд поліції. Матеріальних претензій до обвинуваченого не заявила, просила суворо його не карати.
Свідок ОСОБА_7 суду показала, що 01.03.2022 року біля 16 години разом з дільничною ОСОБА_9 здійснювала патрулювання в м. Іршава. Вони звернули увагу на групу громадян, які зупинилися на автомашині неподалік лікарні та влаштували ґвалт. Вирішили перевірити їх документи. Однак, вказаних громадян обурила вимога поліцейських надати документи, що посвідчують особу, вони почали поліцейських сварити нецензурною лайкою, погрожувати їм словесно, поводили себе дуже агресивно. Потім обвинувачений ОСОБА_10 схопив поліцейську ОСОБА_9 за одяг в області грудей та наніс удар в груди, утримуючи поліцейську. Щоб захистити свою колегу, свідок стала перед обвинуваченим та відштовхнула його від потерпілої, після викликала наряд поліції.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченим вини у пред`явленому обвинуваченні, вина ОСОБА_3 в судовому засіданні доведена як показами потерпілої та свідка, так і письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
-копією посвідчення лейтенанта поліції ОСОБА_6 №0116740 від 24.06.2021 року;
-посадовою Інструкцією дільничного інспектора офіцера поліції сектору превенції ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 31.01.2022 року;
-Розтановкою щодо задіяння особового складу та членів ГФ для охорони об`єктів критичної інфраструктури на території обслуговування ВП №1 Хустського РЦП ГУНП в Закарпатській області, затвердженої начальником відділення поліції 28.02.2022 року;
-Висновком експерта №48-і від 02.03.2022 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця шкірних покровів ділянки тіла грудини. При амбулаторному обстеженні та лікуванні будо діагностовано: КТ. Забій грудної клітини. Вказане ушкодження могло бути спричинено в терміни, зазначені в обставинах справи від дії тупих, твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею за ударним механізмом спричинення чи ударі об такі, і такими могли бути стиснуті в кулак руки сторонньої особи. Дане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що має незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів. Потерпіла зазнала не менше одного удару в описану ділянку тіла. На час спричинення тілесного ушкодження потерпіла могла знаходитися як у вертикальному чи близькому до нього, так і в горизонтальному чи близькому до нього положенні тіла. Зважаючи на локалізацію, поширеність та ступінь прояву виявлених тілесних ушкоджень, останні не характерні для падіння на площині.
Заслухавши покази обвинуваченого, потерпілої, свідка, дослідивши письмові докази, на які посилалися сторони кримінального провадження, дослідивши повно та всебічно всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд не враховує як пом`якшуючу обставину «щире каяття», оскільки обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину не визнав і щиро не покаявся. Тому обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого по справі відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення ним злочину з використанням умов воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує особу винного, а саме: що ОСОБА_3 є не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога не перебуває, вину у вчиненому не визнав та не покаявся, а також конкретні обставини справи в їх сукупності.

Враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
На думку суду, призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, що передбачений санкцією статті, із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Застосування до обвинуваченого більш суворого покарання суд вважає недоцільним.
Цивільний позов по справі потерпілою не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 368-370, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити покарання у виді 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ч.1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Захисник та потерпіла мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1