Справа № 204/6137/19
Провадження №1-кп/204/115/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2022 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001644 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алушта, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого робітником на м`ясокомбінаті ВАТ «Агро-овен», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується органами досудового розслідування в тому, що, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, 12 серпня 2019 року близько 11 години 40 хвилин, знаходячись біля будинку № 6 по вулиці Орловській в м. Дніпро, знайшов на землі, тим самим незаконно, всупереч ст. 4 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08 липня1999 року № 863 (із змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР (із змінами) придбав у невстановленій досудовим розслідуванням кількості, але не менше 0,0401г., наркотичний засіб, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено «опій ацетильований», який він став незаконно зберігати при собі в лівому рукаві кофти, одягнутої на ньому, для особистого вживання, без мети збуту.
Цього ж дня, тобто 12 серпня 2019 року, близько 11 годині 40 хвилин біля будинку № 6 по вул. Орловській в м. Дніпро, працівниками поліції був зупинений ОСОБА_3 .
Далі, в період часу з 12 години 50 хвилин по 13 годину 20 хвилин, 12 серпня 2019 року в присутності двох понятих було проведено огляд місця події, під час якого в лівому рукаві кофти, яка була одягнута на ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено один медичний шприц прозорого кольору, об`ємом 2 мл., який був заповнений приблизно до відмітки 1 мл.
Згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/3168 від 22 серпня 2019 року, рідина коричневого кольору масою 0,9502 г., яка вилучена 12 серпня 2019 року у ОСОБА_3 , відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено та є «опієм ацетильованим», маса «Опію ацетильованого» в перерахунку на суху речовину становить 0,0410г. Вилучений у ОСОБА_3 особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами), віднесений до списку 1 таблиці 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких обмежено».
Згідно з наказом МОЗ України від 01 серпня 2000 року № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» (із змінами), маса вилученого у ОСОБА_3 «опію ацетильованого» не відноситься до невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу. Зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_3 умисно, незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.
Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 309 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження № 0001644 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2019 року, на підставі ст. 49 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання свого підзахисного.
Прокурор проти задоволення заявленого клопотання обвинуваченого не заперечувала.
Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого, вислухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши ОСОБА_3 наслідки задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно ч. 4 до ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною КК України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках передбачених КК України, здійснюється виключно судом.
На виконання вимог ст. 285 КПК України, ОСОБА_3 роз`яснено право на таке звільнення. Роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, а тому строк давності, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено три роки.
У ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
Обвинувачений ОСОБА_3 з 12 серпня 2019 року інших кримінальних правопорушень не вчиняв.
З матеріалів кримінального провадження не вбачається факт ухилення обвинуваченого від слідства, або оголошення його в розшук, тобто відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який він вчинив 12 серпня 2019 року, а тому відповідно до ст. 49 КК України обчислення строку давності починається з дня вчинення злочину, а саме з 12 серпня 2019 року.
Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, станом на 12 серпня 2022 року сплинув строк 3 роки з дня вчинення кримінального правопорушення та закінчились визначені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд враховує, що ОСОБА_3 за період проведення досудового розслідування до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень не притягувався, а тому клопотання про звільнення від притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.
Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених ст. 49 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.
Як було вище зазначено, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закрито на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою підставою.
Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.
Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21).
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення по справі експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/3168 від 22 серпня 2019 року, згідно наданої довідки.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 124, 284, 285, 286, 288, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001644 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України - задовольнити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/3168 від 22 серпня 2019 року у сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.
Речові докази:
- особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований», масою в перерахунку на суху речовину 0,0401г. (без урахування витраченої ваги на проведення експертизи), який передано в камеру зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 1746 знищити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1