Справа № 345/2163/19
Провадження № 11-кп/4808/190/22
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у кримінальному провадженні № 0000558 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Калуського міськрайонного суду від 14.02.2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , інваліда 2-ї групи, раніше судимого 02.03.2011 р. тим же судом за ст. 185 ч.3 ККУ до 3 років позбавлення волі
засуджено:

- за ст. 185 ч. 3 ККУ до 5 років позбавлення волі;
-за ст. 15 ч. 3; ст. 185 ч. 3 ККУ до 3 років позбавлення волі;
-за ст. 309 ч. 1 ККУ до 6 місяців арешту.
На підставі ст. 70 ч. 1 ККУ за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено йому 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 72 ч. 5 ККУ йому зараховано у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 29 березня по 24 травня 2019 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання рахується з часу фактичного взяття під варту після набрання вироком законної сили.
Його виправдано за ст. 185 ч. 3 ККУ (по епізоду крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 ) на підставі ст. 373 ч. 1 п. 2 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цього цього кримінального правопорушення.

За вироком суду ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, у третій декаді березня 2019 року, у невстановлений слідством день та час, проник до гаража № НОМЕР_1 в м. Калуші по вул. Хіміків, що належить ОСОБА_10 , і повторно викрав майно, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на 44712 грн. 95 коп.
29.03.2019 р. близько 01.00 год. він з того ж гаража повторно намагався викрасти велосипед марки «Турист» вартістю 1600 грн., акумуляторну батарею «Virbac» вартістю 620 грн., вихлопну трубу до автомобіля «ВАЗ» вартістю 570 грн., однак не зміг довести злочинний умисел до кінця, оскільки був затриманий працівниками поліції.
Окрім того, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, ОСОБА_7 умисно незаконно придбав без мети збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін і незаконно зберігав її у автомобілі марки «ЗАЗ» модель 110557, д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у його користуванні. 8.04.2019 року в ході проведення огляду цього автомобіля, зокрема під час детального огляду ключниці, виявлено полімерний пакет із вмістом порошкоподібної речовини, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, амфетаміном в кількості 0,2167 грама. Також, виявлено металевий складний ніж та металеву пластину із залишками психотропної речовини амфетаміну 0,0001 грама.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій він не погоджується із вироком суду, вказує, що суд не дослідив всі обставини справи, не взяв до уваги пояснення захисника та позицію потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування йому завданої шкоди. Стверджує, що на даний час з потерпілим ОСОБА_10 він помирився, жодних претензій він до нього не має та не підтримує призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі. Вважає, що суд не повною мірою врахував всі пом`якшуючі покарання обставини, а саме: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, фактичне відшкодування шкоди, стан його здоров`я ( 2 група інвалідності, перебуває на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра), на утриманні є онкологічно хвора мати, пройшов курс лікування від наркотичної залежності. Також, потрібно врахувати доповідь Калуського міськрайонного «Центру пробації», згідно з яким до нього можливо застосувати вимоги ст. 75 КК України. Також, суд залишив поза увагою, що останній раз він притягався до кримінальної відповідальності ще в 2011 році, за цей час нових злочинів не вчиняв. Просить змінити вирок суду, призначити йому покарання, яке є співрозмірним з його діянням, із застосуванням ст. 75 КК України. Звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В апеляційній інстанції:

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу і просять її задовольнити й пом`якшити покарання із застосуванням ст. 75 ККУ;

- прокурор вважає вирок суду законним і обґрунтованим, через відсутність законних підстав для пом`якшення покарання просить подану апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Зясувавши обставини провадження, заслухавши доводи учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.ст. 370, 50, 65 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а призначене покарання законним й справедливим.
Оскаржений вирок цим нормам закону відповідає.
В апеляції не оспорюється доведеність вини і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст. ст. 185 ч. 3; ст. 15 ч. 3; ст. 185 ч. 3; ст. 309 ч. 1 ККУ, тому вирок в цій частині не перевіряється.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є законним й справедливим, підстав для його пом`якшення апеляційним судом не встановлено.

Всі апеляційні доводи апелянта про суворість покарання є необґрунтованими і не дають підстав для його умовного звільнення від відбування покарання.
При призначенні покарання судом, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 ККУ належно враховано тяжкість вчинених злочинів, дані про особу винного та пом`якшуючі його покарання обставини, на які він посилається в апеляційній скарзі.
Зокрема, як пом`якшуючі його покарання обставини суд врахував визнання ним вини, його розкаяння, сприяння слідству, відшкодування збитків, незадовільний стан його здоров`я.
Посилання апелянта на те, що потерпілий не настоював на його позбавленні волі та його допомога в утриманні хворої матері не дають підстав для умовного звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від реального відбування покарання.
Доводи апелянта про те, що суд не врахував позицію органу пробації про можливість його умовного звільнення від покарання, апеляційний суд відхиляє, оскільки позиція вказаного органу для суду має рекомендаційний характер і суд у вироку дав свою обґрунтовану оцінку зазначеному висновку.
При цьому судом обґрунтовано взято до уваги те, що обвинувачений раніше був судимий до реального позбавлення волі за вчинення корисливих злочинів, маючи не погашену судимість за попередній злочин, повторно вчинив аналогічні злочини проти власності та щодо незаконного обігу наркотичних засобів.

У такому випадку звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 ККУ, про що просить апелянт, є неприпустимим.

Таким чином остаточно визначений йому реальний строк у виді 5 років позбавлення волі є цілком законним й справедливим покаранням, яке є необхідним для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів ним та іншими особами.

При належному відбуванні покарання до обвинуваченого може бути застосовано умовно-дотрокове звільнення, заміна покарання більш м`яким.

За наведених обставин апеляційний суд не встановив підстав для задоволення апеляції обвинуваченого і пом`якшення йому покарання, тому залишає вирок без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407,418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Калуського міськрайонного суду від 14.02.2022 року щодо нього без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4