Справа № 212/2239/22
У Х В А Л А
05 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000062 від 08 січня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
У провадженні Новокаховського районного суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000062 від 08 січня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в якому до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Новокаховського міського суду Херсонської області, Жовтневому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

04 травня 2022 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому прокурор посилається на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання та продовження запобіжного заходу. Так, ОСОБА_4 , який не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має постійного місця проживання, раніше судимий, знаходячись на волі зможе ухилитися від суду, також є ризик вчинення нового кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений не має джерела доходу, крім того, зважила на тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 з підстав, викладених у ньому та вважала, що наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину та ризиків, викладених у клопотанні, є достатньою передумовою для продовження строку тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на тривалий час перебування під вартою, необґрунтованість обвинувачення, а також на те, що має батьків похилого віку, які потребують на його допомогу. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного, заперечив проти задоволення клопотання, наголосив на тому, що ризики, заявлені прокурором, необґрунтовані.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 11 березня 2022 року постановлено вважати продовженим строк дії запобіжного заходу обраного ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 січня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000062 від 08 січня 2020 року у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 09 травня 2022 року включно.

Відповідно до ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.
Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не одружений, раніше судимий, останній раз вироком Херсонського апеляційного суду від 13.01.2022 за ст. 309 ч.1, 71 ч.1 КК України до 9 місяців позбавлення волі, має зареєстроване місце проживання, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, інвалідності не має.
Також, суд враховує характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, що в сукупності вказує про суспільну небезпеку як самого діяння, так і особи, яка обвинувачується у його вчиненні, а також те, що злочин за ч.3 ст. 185 КК України віднесено згідно статті 12 КК України до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Отже, на підставі викладеного суд, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діянь, які йому інкримінуються, а разом з іншим, допомагає уникнути ризиків, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, а саме ризик переховування від суду, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів.
При цьому суд враховує і той факт, що в Україні оголошено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях, зокрема контроль за дотриманням умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та якісно погіршує криміногенну обстановку.
З урахуванням наведеного суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і застосування саме такого запобіжного заходу буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 331, 376 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 03 липня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1