Справа № 456/1190/22
Провадження № 1-кс/456/374/2022
УХВАЛА
про відмову у продовженні строку досудового розслідування

25 квітня 2022 року місто Стрий Львівської області

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, клопотання прокурора Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2020 року за № 0000856, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, -

в с т а н о в и в:

Прокурор Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , з пропуском п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 КПК України, а саме 21.04.2022 року, звернувся до слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області з клопотанням, в якому просить продовжити на шість місяців до 05.09.2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2020 року за № 0000856, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України. Одночасно просить поновити йому строк на подання вказаного клопотання, як такий, що пропущений з поважних причин.
Клопотання вмотивоване тим, що 05.09.2020 року надійшло повідомлення про те, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , при виконанні робіт із підвищеною небезпекою, а саме видобування нафти на свердловині Орів 176, Орів-Уличнянського родовища ПАТ «УКРНАФТА», отримав виробничу травму на робочому місці, де відбулось загоряння повітряно-газової суміші. Внаслідок отриманої травми він був госпіталізований до Дрогобицької міської лікарні у ВАІТ з діагнозом: термічний опік спини, обох рук, лівого вуха, лівої щоки.
Згідно ч. 3 ст. 295-1 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку досудового розслідування протягом трьох днів з дня його одержання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування, за участю слідчого або прокурора, а також підозрюваного та його захисника, у разі розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.
Натомість прокурор Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , будучи повідомленим про місце, дату та час судового засідання згідно ст. 135 КПК України, у таке не з`явився. Разом з тим, ним під час звернення до слідчого судді із клопотанням про продовження строку досудового розслідування одночасно заявлено клопотання про розгляд такого без його участі.
Беручи до уваги положення статей 22, 26 КПК України у частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя вважає за можливе таке клопотання прокурора Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 задовольнити, а розгляд поданого ним клопотання про продовження строку досудового розслідування проводити за його відсутності.
Заразом, з матеріалів даного судового провадження вбачається, що підозру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2020 року за № 0000856, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, нікому не оголошено.
У зв`язку із неявкою прокурора Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою програмно-апаратного комплексу «АКОРД», не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання про продовження строку досудового розслідування, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.
Відповідно до ч. 1 ст. 295-1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу,продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Відповідно до ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.
Відповідно до частин 4, 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців внаслідок виняткової складності провадження. Клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу. Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Відповідно до ст. 113 КПК України, процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше строку граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Водночас в силу положень ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Разом з тим, відповідно до пункту 8 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.
Згідно з ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Вочевидь, процитована норма КПК України, носить імперативний характер, тобто не встановлює права слідчого, дізнавача чи прокурора на закриття, а чітко регламентує прийняття визначеного процесуального рішення про закриття кримінального провадження, однак автором клопотання не були враховані приписи ст. 284 КПК України, натомість прокурор вирішив звернутись із даним клопотанням про продовження строку досудового розслідування за межами приписів ст. 219 КПК України, а в підсумку, всупереч наведеному, поданому прокурором даному клопотанню притаманні властивості безпідставності.
Так, зматеріалів клопотання про продовження строку досудового розслідування вбачається, що Слідчому відділенню Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2020 року за № 0000856, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, не представляється можливим, не дивлячись на те, що допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що проживає разом із сім`єю, дружиною, та малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В 1998 році він закінчив Дрогобицький нафтовий технікум за спеціальністю бурильник. З 2003 року працював в ПАТ «УКРНАФТА» «Нафтогазове видобувне управління «БОРИСЛАВНАФТОГАЗ», спочатку на посаді помічника бурильника (4-6 розряд), а згодом на посаді бурильника капітального ремонту свердловин, на котрій працює вже 8 років. Крім цього у кримінальному провадженні скеровувались доручення оперативним працівникам з метою встановлення свідків та очевидців вчинення кримінального правопорушення, проводився огляд місця події 04.09.2020 року, скеровувались запити з метою отримання необхідних матеріалів, проводилась судово-медична експертиза, а також до матеріалів кримінального провадження долучено акт Н1/П розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання, аварії, 04.09.2020 року В ході проведення досудового розслідування жодній особі про підозру повідомлено не було. Для закінчення досудового розслідування та прийняття законного рішення у кримінальному провадженні, необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) дій, зокрема: не допитано в якості свідка директора НГВУ «БОРИСЛАВНАФТОГАЗ» ПАТ «УКРНАФТА», який обіймав цю посаду на момент нещасного випадку 04.09.2020 року, не допитано в якості свідків осіб, які були очевидцями нещасного випадку із ОСОБА_4 , а саме бурильника ОСОБА_6 , помічника бурильника ОСОБА_7 , майстра бригади №7 ОСОБА_8 , а також не призначено всі необхідні експертизи.
В силу положень до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
При цьому, помилковою є позиція прокурора з приводу того, що поважними є причини пропуску процесуального строку, встановленого ч. 5 ст. 294 КПК України, з-поміж іншого, через те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2020 року за № 0000856, переривався у зв`язку з винесення 07.03.2022 року постанови про закриття кримінального провадження на підставі абз. 2 пункту 10 ч. 1 ст. 284 КПК України та його подальше відновлення постановою про скасування закриття від 21.04.2022 року, а також твердження прокурора про кібератаки на державні вебресурси, із-за чого дане кримінальне провадження не попало у електронний список проваджень, строк у котрих закінчується, оскільки не надано належних підтверджень цьому.
Так, у ч. 5 ст. 219 КПК України визначено випадки, коли строк не включається в строки досудового розслідування, а саме: строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України.
Разом з цим, строк із моменту закриття кримінального провадження до моменту скасування відповідної постанови не входить до винятків, передбачених ч. 5 ст. 219 КПК України. Отже, строк із дня винесення постанови про закриття кримінального провадження до дня скасування цієї постанови включається до загального строку при обрахуванні його перебігу.
Поряд з цим, враховуються змістовні посилання прокурора на введений в дію воєнний стан, оскільки Законом України від 19.04.2022 року № 7300 затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до ч. 8 ст. 615 КПК України, у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України, строк від дати введення до дати скасування або закінчення відповідного стану або заходів не зараховується до загальних строків, передбачених статтею 219 цього Кодексу.
Проте, слід зазначити наступне державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову (частина перша статті 6 Конституції України).
Відповідно до ст. 75 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України.
Приписами ч. 2 ст. 46 та ч. 2 ст. 48 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України» № 1861-VI встановлено, що актами Верховної Ради є закони, постанови, резолюції, декларації, звернення, заяви. Закони, постанови та інші акти Верховної Ради, що набрали чинності, скасуванню Верховною Радою не підлягають, вони можуть бути визнані Верховною Радою такими, що втратили чинність.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 року № 1-зп, від 09.02.1999 року № 1-рп/99, від 05.04.2001 року № 3-рп/2001, від 13.03.2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.1997 року № 1-зп також висловив позицію, згідно якої закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Залежно від порядку набрання чинності нормативно-правового акта, може бути застосовано декілька способів його дії у часі. Зокрема, як зазначено у пункті 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99, перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, з-поміж іншого: негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). Перша форма застосовується у разі, якщо нормативно-правовий акт прийнято на момент виникнення правовідносин та він залишається чинним на час, коли правовідношення припинило своє існування. У випадку, якщо у новоприйнятому нормативно-правовому акті визначено особливий порядок набрання ним чинності, у тому числі визначено перехідний період, під час якого залишаються чинними окремі норми скасованого ним нормативно-правового акта, застосовується ультраактивна форма. Третя форма дії є актуальною у разі прийняття нормативно-правових актів, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За правовою позицією Верховного Суду України, яка, зокрема, міститься в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2008 року у справі № 21-1169во08, норми права, що зазнавали змін, мають застосовуватися виключно в межах дії кожної з їх редакцій і не можуть бути застосовані за аналогією права.
На підставі аналізу наведених вище рішень Конституційного Суду України, що містять офіційні тлумачення положень Основного Закону стосовно дії нормативно-правового акта у часі, доцільно зробити висновок, що судом (слідчим суддею) під час розгляду справи має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишається чинним на момент виникнення та припинення відповідних спірних правовідносин. Цей принцип є універсальним та повинен застосовуватися, як до актів законодавства, так і індивідуальних актів (рішень) суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про електронні комунікації» щодо підвищення ефективності досудового розслідування «за гарячими слідами» та протидії кібератакам» № 2137-IX, котрим доповнено КПК України, з-поміж іншого, і ч. 8 ст. 615, однак набрання чинності названим законом, котрим внесені зміни до КПК України, відбулась 22.03.2022 року, а строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчився 05.03.2022 року, тобто до набрання чинності Законом України № 2137-IX, при цьому, застосувати ретроактивну форму порядку набрання чинності нормативно-правовим актом не представляється можливим, оскільки такі зміни не пом`якшують або скасовують відповідальність особи, відтак у задоволені клопотання належить відмовити.
Окрім того, як означено у ч. 2 ст. 295-1 КПК України, у клопотанні про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру зазначаються: 1) найменування (номер) кримінального провадження; 2) всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведені під час кримінального провадження; 3) обставини, що перешкоджали здійснити інші необхідні процесуальні дії раніше; 4) строк, необхідний для проведення або завершення процесуальних дій; 5) інші відомості, що обґрунтовують необхідність продовження строку досудового розслідування.
Між тим, частиною 2 ст. 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Конституційний Суд України у рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо.
В пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» (Заява № 10919/05), котре 13.04.2011 року стало остаточним, розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права й свободи, визначені у цій Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Поза тим, слідчий суддя приймає до уваги, що за вісімнадцятимісячний строк у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2020 року за № 0000856, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, проведено процесуальні дії та прийняті відповідні процесуальні рішення, зокрема такі як: 12.11.2020 року допитано потерпілого ОСОБА_4 ; 05.09.2020 року проведено огляд місця події, а, окрім названого, починаючи з кінця 2020 року і по цей час, не проведено жодної слідчої (розшукової) дії, відповідно не зібраного жодного доказу, що само по собі виключає логічний зв`язок продовження строку досудового розслідування лише заради продовження.
Згідно з частинами 4, 7 ст. 295-1 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у разі його протиправності та необґрунтованості. У разі відмови слідчим суддею у продовженні строку досудового розслідування прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, зобов`язаний протягом п`яти днів здійснити одну з дій, передбачених частиною другою статті 283 цього Кодексу.
Слідчий суддя зазначає, що за своєю правовою природою строк, котрий закінчився поновленню не підлягає, а відтак у клопотанні слідчого про поновлення строку на подання клопотання про продовження строку досудового розслідування слід відмовити, водночас враховуючи все вищеназване та положення статей 284, 294, 295-1 КПК України, як наслідок, клопотання прокурора про продовження строку досудового розслідування подане поза межами звернення з таким до слідчого судді та є необґрунтованим, в зв`язку з чим належить постановити ухвалу, передбачену ч. 4 ст. 295-1 КПК України, тобто про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування.
Керуючись статтями 28, 107, 219, 294, 295-1, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити прокурору Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 в поновленні строку на подання клопотання про продовження строку досудового розслідування.
В задоволенні клопотання прокурора Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2020 року за № 0000856, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, - відмовити.
Копію ухвали слідчого судді не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати прокурору Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , для додержання вимог ч. 7 ст. 295-1 КПК України.
Копію ухвали слідчого судді надати учасникам кримінального провадження, третім особам в ньому, за їх проханням.
Ухвала слідчого судді у частині відмови у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування, в силу ч. 3 ст. 309 КПК України, є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. В іншій частині, а саме щодо відмови у поновленні строку на подання клопотання про продовження строку досудового розслідування, ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали слідчого судді оголошувався негайно після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1