Справа № 946/5265/22
Провадження № 1-кс/946/2009/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні СВ Ізмаїльського РВП Головного управління Національної поліції в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2022 року та якому присвоєно реєстраційний № 0000718 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Слідчий СВ Ізмаїльського РВП ГУ Національної поліції в Одеській області звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна, в якому зазначив, що 06.08.2022 року до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що до квартири в якій мешкає ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , проникла невстановлена особа та відкрито із застосуванням насильства в період дії воєнного стану, заволоділа золотими прикрасами, чим спричинила майнову шкоду.

06.08.2022 року потерпіла ОСОБА_6 добровільно видала співробітникам поліції фрагмент золотого ланцюжка із хрестиком, який упаковано у сейф-пакет НПУ INZ 2012477.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, оскільки його незастосування може призвести до зникнення, заміни, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Враховуючи той факт, що вказаний предмет має значення речового доказу по вищевказаному кримінальному провадженню, а також з метою проведення відповідних слідчих дій, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий та прокурор надали суду заяву та просять розглянути справу за їх відсутності.

Особа, яка добровільно видала майно, а саме ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, вважаю за необхідне клопотання слідчого про арешт майна задовольнити та накласти арешт на добровільно виданий 06.08.2022 року співробітникам поліції фрагмент золотого ланцюжка з хрестиком, який упаковано у сейф-пакет НПУ INZ 2012477 з можливістю передати на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без права відчуження.
На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, -
У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на добровільно виданий 06.08.2022 року співробітникам поліції фрагмент золотого ланцюжка з хрестиком, який упаковано у сейф-пакет НПУ INZ 2012477 з можливістю передати на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без права відчуження.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1