Провадження № 1-кп/638/861/22
УХВАЛА
Іменем України
21 лютого 2022 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2020 року за №0000232 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , менджера у ФОП " ОСОБА_8 ", одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, стан здоров`я задовільний, статусу учасника бойових дій не має, раніше судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст.289 (в редакції до 03.09.2020 року), ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, стан здоров`я задовільний, статусу учасника бойових дій не має, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 289 ( в редакції до 03.09.2020), ч. 3 ст. 289 КК України,
встановив:
В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2020 року за №0000232 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст.289 (в редакції до 03.09.2020 року), ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 289 ( в редакції до 03.09.2020), ч. 3 ст. 289 КК України.
В підготовчому судовому засіданні представником ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_6 подано скаргу щодо повернення вилученого майна. В якій він просить суд скасувати арешт накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.04.2021 року (справа 757/22187/21) на автомобіль Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 .
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.
Інші учасники процесу клопотання підтримали та просили суд задовольнити.
Суд, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та наявні в матеріалах кримінального провадження докази, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.04.2021 року (справа 757/22187/21) надано дозвіл старшому слідчому в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 на проведення обшуку автомобілю «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_9 та у який фактично використовувався ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей, документів, які мають значення доказів у вказаному кримінальному провадженні а саме: 1. Пристрою у корпусі чорного з сірим кольору з USB-кабелем №19КО9119; 2. договору купівлі-продажу №6346/2020/2319160 від 28.11.2020 на 1 арк.; 3. договору оренди житла приміщення від 01.02.2021 на 6 арк.; 4. довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_9 на 1 арк.; 5. довідки №4049 на ім`я ОСОБА_11 на 1 арк.; 6. двох ключів від автомобілю з логотипом Лексус, один з яких поміщено до прозорого полімерного пакету; 7. сімнадцяти ключів різної форми та розміру та один магнітний ключ; 8. разової медичної маски; 9. змивів з керма, ручки коробки передач, водійської та пасажирських дверей; 10. автомобілю «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .
Арешт на автомобіль «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , в рамках кримінального провадження №0000232 Печерським районним судом м. Києва не накладався, тому в цій частині клопотання адвоката ОСОБА_6 суд вважає за необхідне відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2 ст. 167 КПК України).
Згідно з приписом ч. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Відповідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, чи прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.
Як встановлено ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.04.2021 року, (справа 757/22187/21) власником автомобіля «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 є ОСОБА_9 , що учасниками процесу також не заперечувалось.
Суд, при розгляді клопотання, враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).
ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).
Отже, враховуючи той факт, що після проведення обшуку з боку органу досудового розслідування не здійснено необхідних дій по накладенню арешту на тимчасово вилучене майно, то таке майно повинне бути повернуто його власнику на відповідальне зберігання. З огляду на це, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_9 .
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 372, 376 КПК України, суд,
постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні Офісу генерального прокурора України або уповноважених працівників органів Національної поліції передати автомобіль MAZDA 3, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 .
В задоволенні іншої частині клопотання адвоката ОСОБА_6 стосовно скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.04.2021 року на автомобіль MAZDA 3, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а стороною захисту в той же строк, з моменту вручення копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ували виготовлено 23.02.2022 року.
Суддя