Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5529/21
Провадження № 1-кп/279/249/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2022 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000378 від 17.06.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лісівщина, Коростенського р-ну, Житомирської обл., громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України, - В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 13.06.2021 близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи в маршрутному таксі №2 марки «Богдан», модель «А-09202», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , сполученням «Залізничний вокзал-Пашини», під керуванням ОСОБА_5 , який рухався згідно затвердженого графіку руху по вулиці Грушевського в місті Коростень, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, проявляючи явну неповагу до суспільства із зневажливим ставленням до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, почав виражатися словами нецензурної лайки відносно інших пасажирів, які почали робити йому зауваження, намагаючись припинити його неправомірні дії. Після чого, продовжуючи свої умисними хуліганські дії, не звертаючи уваги на неодноразові зауваження пасажирів, ОСОБА_4 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з одним із пасажирів вказаного маршрутного таксі, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почав наносити останньому тілесні ушкодження у вигляді восьми ударів кулаками правої та лівої рук в область обличчя потерпілого, від яких останній прикрився правою рукою та у вигляді чотирьох ударів в область тулубу потерпілого з правої сторони, від яких останній також прикрився правою рукою. В результаті вказаних неправомірних дій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому голівки 5 п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичного експерта №233 від 10.09.2021 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. Внаслідок незаконних дій, вчинених ОСОБА_4 , водій маршрутного таксі вимушений був порушити затверджений графік руху, розвернув вказане маршрутне таксі та здійснив вимушену зупинку біля КУ «Яструб», що за адресою: м.Коростень, вул.Грушевського, 10, внаслідок чого рух маршрутного таксі №2 сполученням «Залізничний вокзал-Пашини» було зірвано. Своїми умисними діями, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України. Своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілому, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України. Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_4 якому висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України визнав частково та пояснив, що дійсно в зазначений в обвинувальному акті день та час їхав з дружиною в маршрутному таксі, був в нетверезому стані, лаявся, голосно розмовляв на зауваження громадян, які їхали в автобусі не реагував. Потім йому було нанесено удар потерпілим ОСОБА_6 , потім він також наніс удар потерпілому, зав`язалась бійка, пізніше люди їх розняли. Його було запрошено до поліції. Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в день та час, зазначений в обвинувальному акті він їхав в автобусі. Дві особи: обвинувачений ОСОБА_4 з дружиною голосно лаялись, висловлювались нецензурною лайкою. Поведінка була нестерпною і він зробив обвинуваченому зауваження, на що останній встав і почав наносити побої руками та ногами. Потім обвинуваченого відвезли до відділку поліції. Після того, як обвинувачений наніс йому 5-6 ударів по руці, рука опухла, в лікарні йому нанесли гіпс. Інші люди в автобусі також робили обвинуваченому зауваження. Щодо міри покарання зазначив, що покладається на розсуд суду, однак не наполягав на суворій мірі покарання. Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що з обвинуваченим разом проживають, в шлюбі офіційно не перебувають, показала, що в день та час зазначений в обвинувальному акті їхала з обвинуваченим у маршрутному таксі, чоловік ОСОБА_4 був випившим, голосно розмовляв лаявся на неї. Люди давали з цього приводу зауваження. Потерпілий ОСОБА_6 наніс удар обвинуваченому ОСОБА_4 і останній встав і почас наносити удари у відповідь. Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що в той день працював водієм марштрутного таксі. На весь автобус висловлювались нецензурною лайкою двоє осіб: чоловік і жінка. Громадяни, які перебували в автобусі почали давати зауваження цим особам, реакції на зауваження не було. Поведінка чоловіка була неадекватною він комусь погрожував, кому саме не бачив. В дзеркалі заднього виду не міг бачити, дивився на дорогу. В автобусі люди розбороняли двох осіб. Работу маршруту було зірвано, обвинуваченого було доставлено до дільниці поліції. За погодженням з учасниками судового провадження інші докази не подавались, судом не досліджувались. Аналізуючи та оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , потепілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_5 про обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відповідають обставинам їх скоєння, викладеним у обвинувальному акті, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена. Його дії мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілому; за ч.1 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 на початку судового слідства вину визнавав частково, частково заперечував зазначені в обвинувальному акті обставини, в судових дебатах та останньому слові свою позицію змінив та зазначив, що вину визнає повністю, у вчиненому розкаюється, суд вважає, що обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття. Про щире каяття обвинуваченого свідчить його поведінка, оскільки він критично оцінює свої протиправні дії, засуджує свою поведінку, висловив жаль з приводу вчиненого. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України не встановлено. Відповідно до змісту ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Відповідно до вимог ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому. Відповідно до ст.12 КК України вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення є кримінальним проступком та нетяжким злочином. Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Так у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». З урахуванням викладеного, суд призначає покарання згідно санкцій ч.1 ст.122 КК України, ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, раніше несудимий, офіційно не працює, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного, те, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає можливим застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування, від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень. У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено, арешт на майно не накладався. Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не застосовувався. Витрати на проведення судових експертиз відсутні. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 369, 373, 374 КПК України, У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
-за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки. Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1
копія згідно з оригіналом