Справа № 308/3964/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000293, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому орган досудового розслідування у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000293 від 23.03.2022, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, просить накласти арешт на напівпричіп (рефрижиратор), а саме: марки KOGEL SVKT 24 д.н.з. НОМЕР_1 шасі НОМЕР_2 , 2004 року випуску, обґрунтовуючи подане клопотання наступним.
23.03.2022 сектором дізнання Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР стали, матеріали, про те, що 22 березня 2022 року в чергову частину Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою заявника у червні 2021 року під приводом користування заволодів напівпричепом (рефрижератором), який добровільно йому надав заявник та по теперішній час не повернув на зв`язок не виходить, чим спричинено заявнику матеріальну шкоду.

Вказаний напівпричіп (рефрижиратор), а саме: марки KOGEL SVKT 24 д.н.з. НОМЕР_1 шасі НОМЕР_2 , рік випуску 2004, є предметом кримінального правопорушення, а відтак необхідно забезпечити його збереження у незмінному стані (унеможливити розпоряджатися власнику вказаним автомобілем, проводити ремонт, або відчужувати вказані автомобілі під час досудового розслідування та судового розгляду вказаного протиправного діяння по суті проведення необхідних оціночних експертиз).

Враховуючи, що вищевказаний напівпричіп (рефрижиратор), а саме: марки KOGEL SVKT 24 шасі WK0SVKT рік випуску 2004; містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що такий відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні та підлягає арешту.
У судове засідання прокурор не з`явилася, при цьому подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, вимоги клопотання підтримує та просить задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином, при цьому подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, щодо накладення арешту не заперечує.
На підставі ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без участі учасників кримінального провадження, без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
З матеріалів клопотання встановлено, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000293 від 23.03.2022, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України.
У рамках даного кримінального провадження досліджуються обставини події, за якої в чергову частину Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою заявника у червні 2021 року під приводом користування заволодів напівпричепом (рефрижератором), який добровільно йому надав заявник та по теперішній час не повернув на зв`язок не виходить, чим спричинено заявнику матеріальну шкоду.

Майно, належне заявнику ОСОБА_4 - напівпричіп (рефрижиратор), марки KOGEL SVKT 24 шасі НОМЕР_2 , рік випуску 2004, постановою слідчого від 23.03.2022 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000293.

Оцінюючи доводи клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, прокурором на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.
Прокурором доведено, що вказаний транспортний засіб має значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000293 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, з метою збереження речових доказів та запобіганню, зокрема, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, про яке йдеться в клопотанні, яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000293 - задовольнити.
Накласти арешт на напівпричіп (рефрижиратор) марки KOGEL, моделі SVKT 24, д.н.з. НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , рік випуску 2004, який належить ОСОБА_4 , із забороною володіти, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1