Справа № 682/670/21
Провадження № 1-кп/675/19/2022
У Х В А Л А
"18" липня 2022 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Ізяслав в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 189 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
На розгляді в Ізяславському районному суді Хмельницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки на даний час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення вказаного клопотання заперечили, посилаючись на відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, на які вказує прокурор. Крім того, адвокатом заявлено клопотання про зменшення розміру застави у випадку задоволення судом клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою суду від 23 травня 2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 по 21 липня 2022 року включно. До спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не представляється можливим, оскільки у даному провадженні ще не допитані усі потерпілі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою наведеної вище статті.

Крім того, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Таким чином, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Так, із матеріалів даного кримінального провадження убачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні шести умисних злочинів поєднаних з вимаганням, погрозами вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинених повторно, тобто тяжких злочинах, згідно обвинувального акту останній займається злочинною діяльністю протягом тривалого періоду часу.
Крім того, ОСОБА_4 не одружений, постійного місця реєстрації проживання не має, офіційно не працює, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Суворість можливого покарання може спонукати обвинуваченого переховуватися від суду, водночас усі дані про особу ОСОБА_4 не спростовують висновків про існування такого ризику.
У даному кримінальному провадженні судовий розгляд не завершений, не допитані усі потерпілі.

Враховуючи фактичні обставини пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, який обвинувачується у вчиненні ряду злочинів проти власності, а саме у грабежі та вимаганні, спосіб вчинення кримінальних правопорушень (поєднане із застосуванням насильства, погрозах вбивства та нанесення тілесних ушкоджень), тривалість протиправної поведінки, суд вважає, що наявний також і ризик можливості скоєння обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд враховує дані про його особу, а також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, суворість покарання за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , його можливість переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, на думку суду, до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Таким чином, оскільки ризики, що стали підставою для застосування і продовження запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, строк тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно продовжити на 60 днів.
Частина 3 ст. 183 КПК України визначає, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цією статті.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_4 до утримання його під вартою займався діяльністю із наданням грошових коштів, в тому числі іноземної валюти у позику, із самостійно нарахованими відсотками, що значно перевищують надані ним у позику кошти, наявність в матеріалах кримінального провадження боргових розписок, відповідно до яких він надавав особам не пов`язаних з даним кримінальним провадженням грошових коштів, як в національній, так і в іноземній валюті, що свідчить про його майновий стан як забезпеченої особи, томусуд вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків під час даного кримінального провадження, варто залишити попередньо визначеним 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2022 року становить 148 860 грн 00 коп, з покладенням відповідних обов`язків, пов`язаних із застосуванням застави.

Водночас, захисником до клопотання про зменшення розміру застави, як на підтвердження скрутного майнового стану ОСОБА_4 , долучено лише свідоцтва про народження його неповнолітніх дітей.
Проте вказані документи при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу і визначені розміру застави, судом до уваги не беруться, оскільки вони лише свідчать про наявність в обвинуваченого двох неповнолітніх дітей.
Суд звертає особливу увагу на призначення альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, при виконанні якого перебування обвинуваченого під вартою буде припинено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15.09.2022 включно.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави у виді 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;
- утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності);
- носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15.09.2022.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали для виконання направити начальнику слідчого ізолятора, вручити у встановленому порядку прокурору, обвинуваченому та його захиснику.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1