ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5734/22
провадження № 1-кс/753/1044/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня, раніше не судимого, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2022 року старший слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосовування відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні наприкінці 2021 року заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 шляхом обману у великому розмірі, 05 червня 2022 року закінченого замаху на повторне заволодіння майном ОСОБА_7 та 11 червня 2022 року заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, підтверджується протоколами допитів потерпілих, свідків, огляду мобільного телефону потерпілої, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також на думку слідчого та прокурора мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання; вчинити інший злочин, оскільки не має постійного джерела доходів та відносно нього Шевченківським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження, в рамках якого надано дозвіл на його затримання з метою приводу для вирішення питання про зміну запобіжного заходу. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Захисник підозрюваного та ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого. Адвокат ОСОБА_5 зазначила, що на її думку жоден з вказаних слідчим та прокурором ризиків не має належного підтвердження, а тому будь які підстави для застосування відносно її підзахисного найсуворішого запобіжного заходу відсутні. Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що він без оформлення працевлаштований на станції технічного обслуговування автомобілів та водієм таксі, не має намірів переховуватись від слідства та суду.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає останнє таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження протоколами допитів потерпілих, свідків, протоколом огляду мобільного телефона потерпілої ОСОБА_7 , який, згідно показань останньої, містить переписку з підозрюваним, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше не судимий, однак стосовно підозрюваного Шевченківським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження за ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України, в рамках якого судом надано дозвіл на його затримання з метою приводу для вирішення питання про обрання запобіжного заходу. Слідчий суддя зазначає, що оцінка процесуальної поведінки ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні буде здійснена судом після його приводу та розгляду питання щодо зміни запобіжного заходу, тому сам факт оголошення ОСОБА_4 у розшук слідчим суддею враховується з урахуванням вказаних обставин.
Враховуючи вище наведене слідчий суддя вважає, що ризик втечі ймовірно може мати місце, проте ступінь останнього не є занадто високим.

Щодо обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним у світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Як зазначено вище, підозрюваний раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні інших, ідентичних кримінальних правопорушень, офіційно не працевлаштований, однак зі слів без оформлення працює водієм та механіком на станції технічного обслуговування автомобілів, З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що у даному випадку ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, безумовно має місце, однак ступінь його не є високим.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювати точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, не є обґрунтованим для забезпеченням кримінального провадження, з урахуванням обставин, наведених вище. Зокрема, наявність ризиків, які не мають високого ступеня вірогідності, унеможливлює застосування тримання під вартою, а тому слід розглянути альтернативні запобіжні заходи.

Слідчий суддя вважає, що найбільш доцільним запобіжним заходом відносно ОСОБА_4 буде цілодобовий домашній арешт, який забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. В свою чергу, прокурор в судовому засіданні зазначивши, що такий запобіжний захід буде не дієвим, будь яких належних обґрунтувань цьому не надав.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-за першим викликом слідчого прибувати до органу досудового розслідування, прокуратури, суду ;

-утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному про те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Після закінчення строку, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві, яка проводить досудове розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1