Справа № 183/4061/22
№ 1-кп/183/1089/22

У Х В А Л А
20 вересня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Болкарьової О.В.,
секретаря Тесленко А.М.
за участю прокурора Телюх Ю.В.,
захисника Бартош - Стрєльникова А.В.,
обвинуваченого ОСОБА_1 ,
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_1 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409, ч.4 ст.402 КК України.
02 червня 2022 року під час здійснення досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який 21.07.2022 року було продовжено слідчим суддею, а в подальшому - судом.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження дії обраного запобіжного заходу, щодо обвинуваченого ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, мотивуючи своє клопотання тим, що ризики передбачені п.1,п.3,п.5 ч. 1. ст. 177 КПК України, які встановленні під час досудового розслідування, існують і на цей час, у зв`язку з чим на її думку застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для їх запобігання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_1 - адвокат Бартош - Стрєльникова А.В. проти клопотання прокурора заперечував, вважаючи вказані ризики непідтвердженими жодними матеріалами, а неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурором належним чином не обґрунтоване, а тому просив змінити його підзахисному обраний запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_1 підтримав думку свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Прокурор заперечувала проти заявленого клопотання про зміну запобіжного заходу наполягаючи на задоволенні свого клопотання.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд, вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_1 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409, ч.4 ст.402 КК України, встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується 22.09.2022 року.
Разом з тим, у досудовому звільненні (справа «Смірнови проти Росії» (п. 59)), особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі "Вемгофф проти Німеччини".
ЄСПЛ визнав допустимими підставами для тримання особи під вартою наявність із боку обвинуваченого таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання обвинуваченого під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
При цьому суд, враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу обвинуваченого та характер висунутого проти нього обвинувачення, тяжкість покарання, що йому загрожує, у їх взаємозв`язку з можливими вказаними ризиками, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим його процесуальних обов`язків. Так, Європейський суд з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризику переховування».
Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд приходить до висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення вказаних ризиків, встановлених щодо ОСОБА_1 , під час обрання запобіжного заходу, який не зменшився і себе не вичерпав у менш обтяжливий спосіб, оскільки на даний час судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку з об`єктивних причин, а тому вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, та продовжити обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
При цьому, враховуючи, що обвинувачений є військовослужбовцем і на даний час відновлено режим роботи гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому суд вважає необхідним змінити йому місце попереднього ув`язнення на зазначену установу.
Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України надає можливість у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних відповідно.
З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які інкримінується ОСОБА_1 , майнового і сімейного стану обвинуваченого, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300 грн. і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Що стосується клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого на даному етапі стороною захисту не доведено, а обставини, на які посилається захисник уже були предметом судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 350 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 17 листопада 2022 року включно змінивши йому місце попереднього ув`язнення з Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)" на гауптвахту ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копію ухвали направити для виконання гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 та начальнику Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)".
Визначити ОСОБА_1 альтернативний запобіжний захід, а саме заставу у вигляді 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 744 300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень 00 копійок, які можуть бути внесені обвинуваченим або заставодавцем на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.
У разі внесення застави, у визначеному судом розмірі, покласти на ОСОБА_1 , на період дії цього запобіжного заходу процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора, суду;
2) повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місяця роботи;
3) прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади, документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання - відмовити.
Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Суддя О.В. Болкарьова