Справа № 161/4055/22 Провадження №11-сс/802/161/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:скарга на бездіяльність слідчого. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рожищенського районного суду Волинської області від 26 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР розташованого у м. Львові, що полягала у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_7 , про вчинення суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358, 366 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рожищенського районного суду Волинської області від 26 травня 2022 року в задоволенні вищевказаної скарги відмовлено з посиланням на те, що заява за своєю суттю вказує на незгоду ОСОБА_7 з рішеннями судді Луцького міськрайонного суду Волинської області і просить порушити кримінальне провадження, при цьому не зазначає у своїй заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінальних правопорушень, а самостійно робить висновки про неправомірність постановленого рішення, тому не вбачається порушення закону та підстав для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, про які вказує заявник у своїй скарзі.
В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Посилається на те, що судове рішення постановлено без об`єктивного з`ясування обставин, без наведення належних і достатніх мотивів відхилення доводів скарги. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити скаргу.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_6 , яка підтримувала апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Статтею 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Апеляційним переглядом встановлено, що у своїй скарзі до слідчого судді, ОСОБА_7 просила зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР розташованого у м. Львові, що полягала у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за її заявою про вчинення суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358, 366 КК України.
Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 фактично не погоджується з рішеннями судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_8 від 24 листопада 2021 року, при цьому не зазначає у своїй заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінальних правопорушень, а самостійно робить висновки про неправомірність постановленого судового рішення.
З таким висновком слідчого судді апеляційний суд погоджується з таких підстав.
Відповідно до положень ч.ч.1, 5 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства (ч.2 ст.214 КПК України).
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, яке затверджене наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020. Згідно п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до Реєстру, окрім іншого, вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність , що узгоджується з вимогами ч.5 ст.214 КПК України.
Норма ст.214 КПК України містить два ключових положення: 1) строк, протягом якого мають бути внесені відомості - невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення; 2) зміст заяви, повідомлення - вони мають бути про вчинене кримінальне правопорушення.
Разом з тим, приписами ст.25 КПК України проголошено засаду публічності. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З вказаною нормою кореспондується вимога п.4 ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.
За такого нормативного закріплення позиція щодо автоматичної реєстрації відомостей по всіх заявах і повідомленнях, які надходять до слідчого, прокурора, дізнавача для порушення кримінального провадження, є помилковою, адже сама норма опосередковано містить вимогу наявності відомостей про кримінальне правопорушення.
Отже, навіть у чинній редакції ч.1 ст.214 КПК України проблема щодо внесення відомостей до ЄРДР і оскарження відповідної бездіяльності лежить у площині застосування і вибіркового застосування нормативних формулювань.
Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.
У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_9 від 17.06.2020 року, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що: "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту".
Таким чином, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може мати місце лише у разі:
- надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити дані до ЄРДР (відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Однак слід додатково наголосити, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР);
- наявності у заяві, повідомленні інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення (для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне);
- невнесення відомостей за заявою, повідомленням, які надійшли уповноваженому суб`єкту і містять ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.
З урахуванням викладеного, заява ОСОБА_7 від за своїм змістом та суттю, на думку апеляційного суду, не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних та достатніх даних про можливість вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст.214 КПК України, а зводиться до незгоди із прийнятим судовим рішенням.
А тому, апеляційний суд повністю погоджується із висновками слідчого судді про відсутність бездіяльності слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 , що також свідчить про відсутність предмету скарги та відповідно про правомірну відмову слідчого судді в задоволенні скарги.
При цьому, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не заслуговують на увагу суду, оскільки на думку апеляційного суду фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.
Також апеляційний суд звертаю увагу на ту обставину, що рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2021 року, фактично законність якого оспорює ОСОБА_7 , було предметом апеляційного перегляду та за його наслідками набрало законної сили 17 лютого 2022 року.
Зважаючи на вищевикладене, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.
Апеляційний суд не вбачає істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
А тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Рожищенського районного суду Волинської області від 26 травня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді