ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.05.2022 Справа №607/3916/21

Номер провадження 1-кп/607/265/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000019 від 21 січня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підруда Теребовлянського району, Тернопільської області, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, працює в ФОП ОСОБА_4 водієм-експедитором, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: с. Підруда Тернопільського району, Тернопільської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 21 січня 2021 року близько 18 год. 00 хв., керував технічно-справним автомобілем «Volkswagen Passat 1.8» р.н. НОМЕР_1 та рухався правою смугою руху вул. Бродівська м. Тернополя, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, в бік вул. Збаразька із швидкістю 40-50 км/год.
Рухаючись у вказаному напрямку та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який встановлений навпроти зупинки громадського транспорту «АРС Кераміка», водій ОСОБА_3 не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3 (б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Так, в цей час на вищевказаний пішохідний перехід, у темпі спокійного кроку, вийшла та переходила проїзну частину дороги зліва - направо відносно напрямку руху автомобіля «Volkswagen Passat 1.8» р.н. НОМЕР_1 пішохід ОСОБА_8 .
Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити нерегульований пішохідний перехід, обладнаний дорожніми знаками 5.35.1 і 5.35.2 ПДР, а також горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР та пішохода ОСОБА_8 , яка рухалась по ньому, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 18.1 ПДР України, не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, а вчинив наїзд на неї передньою правою частиною транспортного засобу.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала травму голови у вигляді черепно - мозкової травми із струсом головного мозку, із зовнішніх ушкоджень «забійна» рана тім`яної та «забійно - рвана» рана скроневої ділянко волосистої частини голови справа, «забійно - поверхнева» рана правої повіки, садна голови, травму правої гомілки у вигляді відкритих полому верхньої третини діафізу (тіла) великогомілкової та багатоуламкового перелому проксимального метафізу (верхнього кінця) і тіла верхньої третини малогомілкової кісток, які належать до тяжких тілесних ушкоджень - п.п. 2.1, 2.1.1 (а), 2.1.2, 2.1.3 (м) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 18.1. ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, визнав повністю та суду показав, що 21 січня 2021 року, близько 18 год., він, керуючи автомобілем, рухався по вул. Бродівська в м. Тернополі та здійснив наїзд на пішохода, оскільки дорога була недостатньо освітленою, пішохідний перехід позначений дорожньою розміткою, яка була стерта. Також зазначив, що пішохід була одягнута в темний одяг та білі кросівки, однак побачивши її, він не встиг загальмувати. Після зупинки він, ОСОБА_3 , вийшов з автомобіля та намагався надати пішоходу допомогу, оскільки у неї були проблеми з ногою. В подальшому, потерпілу забрала швидка допомога, а він з слідчим поїхав на експертизу, результат якої показав, що він був в тверезому стані. Того ж дня, його сестра з дружиною поїхали в лікарню, щоб надати потерпілій ОСОБА_8 матеріальну допомогу на лікування. Також і на наступний день, він з дружиною ходили до потерпілої, однак до неї приїхала дочка та сказала, щоб вони не турбували потерпілу. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що особисто з потерпілої бачився 2 чи 3 рази, його дружина бачилася значно частіше. При зустрічі з дочкою потерпілої, остання надала чеки по оплаті за медикаменти та препарати, зокрема пластину для проведення хірургічного втручання, яку він купив та відшкодував інші витрати за проведене лікування потерпілої, про що є розписка. На наступний після проведення операції потерпілій ОСОБА_8 день, він з дружиною знову телефонував до її дочки, щоб дізнатися про стан її здоров`я, на що остання повідомила про те, що ОСОБА_8 виписали додому для проходження реабілітації. Його дружина домовилася в лікарні АДРЕСА_2 в реабілітаційному центрі, а також він домовився в с. Плотичі в реабілітаційному центрі про те, щоб потерпіла ОСОБА_8 могла проходити реабілітацію після лікування, однак остання відмовилася. Він відшкодував потерпілій завдану матеріальну шкоду за лікування близько 50000 грн. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що шкодує за вчинене та неодноразово вибачався перед потерпілою ОСОБА_8 .

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину на суму 30502,10 грн. обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю. Цивільний позов потерпілої про стягнення моральної шкоди визнає частково на суму 40000 грн.
Крім власного визнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, доводиться показаннями свідків а також оголошеними, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду документами та висновками експертів.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що 21 січня 2021 року близько 18 год. 00 хв. він рухався автомобілем «Mitsubishi Pajero» по вул. Бродівська в м. Тернопіль в напрямку с. Біла. В цей час на вулиці була темна пора доби, проїзна частина дороги знаходилася в мокрому стані, однак дорога добре освітлювалася ліхтарями, які розміщені по краю проїзної частини. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що навпроти зупинки громадського транспорту «АРС Кераміка», попереду нього рухався автомобіль «Toyota Camry», який зупинився перед пішохідним переходом. В цей час в межах пішохідного переходу рухався пішохід в спокійному темпі ходьби в напрямку до зупинки громадського транспорту «АРС Кераміка». Пішохід була одягнута в темний одяг та взуття білого кольору, також в правій руці вона мала пакет білого кольору. Під час руху пішохода на пішохідному переході її підсвічувала ліва фара від автомобіля «Toyota Camry» так, що її було видно для транспортних засобів, які рухалися на зустріч. Після того, як пішохід продовжила рух та перейшла дорогу на зустрічну смугу руху автомобіль «Toyota Camry» розпочав рух, в цей момент на зустрічній правій смузі руху з`явився автомобіль «Volkswagen Passat», який рухався по вул. Бродівська в напрямку вул. Збаразької. Попереду автомобіля «Volkswagen Passat» не було транспортних засобів, чи інших перешкод, які б обмежували йому видимість на пішохідний перехід та пішохода, яка в цей момент переходила дорогу в межах пішохідного переходу. Після роз`їзду транспортних засобів він, ОСОБА_9 , у лівому боковому дзеркалі побачив, як транспортний засіб «Volkswagen Passat» різко загальмував та зупинився, він зрозумів, що водій «Volkswagen Passat» здійснив наїзд на пішохода. Він, ОСОБА_9 , розвернув керований ним транспортний засіб та поїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди. Також свідок ОСОБА_9 повідомив, що під час руху 21 січня 2021 року в автомобілі був увімкнений відео реєстратор, тому він зафіксував обставини ДТП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 21 січня 2021року, близько 18 год., він рухався власним автомобілем марки Шкода по вул. Бродівська в м. Тернополі, було досить темно, дорога була мокра. Він, ОСОБА_10 , рухався в лівій смузі руху, не доїжджаючи до пішохідного переходу, в праві смузі руху, попереду нього рухався з невеликою швидкістю автомобіль «Volkswagen» червоного кольору, який проїжджав пішохідний перехід. В цей момент він відчув звук удару, автомобіль «Volkswagen», який знаходився на пішохідному переході різко зупинився. Він, ОСОБА_10 , також зупинився, вийшов з автомобіля і побачив на пішохідному переході людину, як виявилося пізніше жінку, яка була одягнута в темний одяг та біле взуття. До місця дорожньо-транспортної пригоди підійшли інші люди, які почали надавати жінці першу медичну допомогу, викликали поліцію та швидку. В жінки були видимі тілесні ушкодження, зокрема проблема з ногою, на думку, ОСОБА_10 , вона була зламана, оскільки знаходилася в неприродному положенні. Також свідок ОСОБА_10 , вважає, що керованим ним транспортний засіб та автомобіль «Volkswagen» червоного кольору рухалися з швидкістю не більше 40-50 км/год., під час руху він пішохода не бачив, тому на його думку, і водій, який здійснив ДТП також не бачив пішохода.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21 січня 2021 року, план схемою та таблицею ілюстрацій до нього, з якого вбачається, що 21 січня 2021 року в період з 18 год. 30 хв. по 20 год. 50 хв. проводився огляд по вул. Бродівська, м. Тернопіль, біля зупинки громадського транспорту «Арс- Кераміка», в темну пору добу, хмарну, без опадів, при штучному освітленні. В місці ДТП наявний нерегульований пішохідний перехід, який позначений з обох сторін дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 ПДР, а також дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР, шириною 4м. Над даним пішохідним переходом, а також над усією проїзною частиною вул. Бродівська з обох сторін встановлено дорожнє освітлення, яке на момент огляду увімкнене та забезпечує видимість в кожному напрямку понад 70 м. Під час огляду місця події виявлено автомобіль «Volkswagen Passat 1.8», р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору, який знаходився за пішохідним переходом, у правій смузі руху до вул. Збаразька. На автомобілі видимі пошкодження капоту двигуна та вітрового скла у правій частині, а також численні потертості шару бруду на капоті двигуна та передньому бампері. Крім цього, під час огляду виявлено сліди гальмування автомобіля «Volkswagen Passat 1.8».

Результатом лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю від 22 січня 2021 року (забір крові проводився у ОСОБА_3 21 січня 2021 року о 19 год. 40 хв.), згідно якого у досліджених взірцях етилового спирту не знайдено.

Заявою ОСОБА_9 від 15 лютого 2021 року, відповідно до якої він добровільно надав працівникам поліції оптичний диск DVD-R диск Alerus 4.7GB120 min 16x із наявними навколо центрального айвору №70137, на якому міститься відео файл з фіксацією ДТП, яка мала місце 21 січня 2021 року.

Протоколом огляду документу від 15 лютого 2021 року, згідно якого було оглянуто відеофайл із назвою 2021_0121_175717_048.МР4, який знаходився на цифровому носії оптичному DVD-R диску Alerus 4.7GB/120 min 16х із наявним навколо центрального отвору номером: «70137». Відеозапис ведеться із відео реєстратора Xiaomi YI Smart Car, який встановлений в автомобілі «Mitsubishi Pajero» 2007 р.в., яким 21 січня 2021 року о 17:57:16 керував свідок ОСОБА_9 . На момент відеозапису темна пора доби, опади і туман відсутні, проїзна частина дороги знаходиться в мокрому стані, над проїзною частиною дороги з обох сторін встановлено ліхтарі дорожнього освітлення, які увімкненні. Під час руху він наближається до нерегульованого пішохідного переходу, що навпроти зупинки громадського транспорту «Арс Кераміка», попереду нього перед пішохідним переходом зупиняється автомобіль «Toyota Camry». В цей час, в межах пішохідного переходу рухається пішохід в спокійному темпі ходьби, до зупинки громадського транспорту «Арс Кераміка». Пішохід одягнена в темний одяг та взуття білого кольору, в правій руці пакет білого кольору. В цей момент ліва блок фара автомобіля «Toyota Camry» підсвічує пішохода для зустрічних автомобілів. Автомобіль «Toyota Camry» та свідок ОСОБА_9 розпочинають рух, на відео з`являється автомобіль схожий на «Volkswagen Passat», який рухається правою смугою руху по вул. Бродівська до вул. Збаразька. Попереду нього транспортних засобів чи перешкод, які б обмежували йому видимість на пішохідний перехід та пішохода не має. В подальшому пішохід виходить за межі об`єктиву відеореєстратора.

Висновком судової автотехнічної експертизи від 29 січня 2021 року №СЕ-19/120-21/885-ІТ, згідно якого на момент експертного дослідження несправностей (невідповідностей) системи рульового керування, елементів робочої гальмівної системи та фар головного світла наданого на дослідження транспортного засобу «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 не виявлено .

Висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 28 січня 2021 року №СЕ-19/120-21/886-ІТ, відповідно до якого первинний контакт при наїзді на пішохода відбувся передньою правою частиною автомобіля «Volkswagen Passat 1.8», р.н. НОМЕР_2 . на відстані наближено 21-47см від повздовжньої осі автомобіля (переднім бампером, облицювальною решіткою радіатора, капотом моторного відсіку та переднім вітровим склом). Наїзд автомобіля «Volkswagen Passat 1.8», р.н. НОМЕР_2 , на пішохода відбувся у поперечному напрямку по відношенню до елементів дороги на правій смузі руху транспортного потоку до вул. Збаразька, у поздовжньому напрямку перед зафіксованим кінцевим розташуванням передньої частини цього автомобіля, якщо переміщатись в напрямку його руху. Встановити в абсолютних величинах місце наїзду автомобілем на пішохода не надається можливим в зв`язку з відсутністю уточнюючої слідової інформації, зафіксованої під час огляду місця пригоди.

Висновком судово-медичної експертизи №122 від 25 лютого 2021 року, проведеної за медичними документами громадянки ОСОБА_8 , 1946 року народження, згідно якого у ОСОБА_8 згідно із вивченими медичними документами, під час стаціонарного лікування 21 січня 06 лютого 2021 року в травматологічному відділенні КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», на підставі даних клінічного обстеження і спостереження, результатів апаратно-інструментальних (рентгенологічного, КТ) досліджень було діагностовано:
- травму голови у вигляді черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, із зовнішніх ушкоджень описано «забійна» рана тім`яної та «забійно рвана» рана скроневої ділянок волосистої частини голови справа, «забійно поверхнева рана правої повіки», садна голови (без уточнення анатомічної локалізації);
- травму правої гомілки у вигляді відкритих перелому верхньої третини діафізу (тіла) великогомілкової та багатоуламкового перелому проксимального метафізу (верхнього кінця) і тіла верхньої третини малогомілкової кісток.
В умовах стаціонару ОСОБА_8 у січні 2021 були проведені хірургічні втручання: 21 - первинна хірургічна обробка ран з ушиванням країв та змонтовано систему скелетного витягу через праву п`яткову кістку, 28 - закрита репозиція (співставлення) перелому правої великогомілкової кісток, із фіксацією елементами металоостеосинтезу.
Характер виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, відсутність рентгенологічних ознак консолідації (зрощення) переломів, свідчать про їх утворення від дії тупих предметів незадовго до її госпіталізації у лікувальний заклад, не виключено у термін вказаний в постанові - 21 січня 2021 року.
Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння (п.п. 2.1., 2.1.1 (а), 2.1.2, 2.1.3 (м) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995) Виставлений під час стаціонарного лікування діагноз «Закрита травма грудної клітки. Забій грудної клітки», піддати експертній оцінці з приводу визначення виду, механізму, давності та ступеня тяжкості тілесного ушкодження, не видається можливим із-за відсутності описання в наданій медичній карті морфологічних проявів тілесних ушкоджень (п. 4.6. цих «Правил»).
Утворення вищезазначених ушкоджень у ОСОБА_8 в результаті наведених у постанові обставин ДТП, не виключається.
Висновком судової автотехнічної експертизи від 17 лютого 2021 року №СЕ-19/120-21/1312-ІТ, згідно якого при заданому слідством комплексі вихідних даних, виходячи із довжини слідів гальмування, швидкість руху автомобіля «Volkswagen Passat 1.8», перед застосуванням водієм екстреного гальмування, могла складати величину 21…29 км/год.

Висновком судової автотехнічної експертизи від 19 лютого 2021 року №СЕ-19/120-21/1738-ІТ, відповідно до якого, при заданому слідством комплексі вихідних даних, в умовах дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Volkswagen Passat 1.8» повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху. Також при умові що пішохід, з моменту настання її конкретної видимості до місця наїзду рухалася щонайменше 5 с, то водій автомобіля «Volkswagen Passat 1.8», з цього ж моменту настання конкретної видимості пішохода, яка рухається нерегульованим пішохідним переходом, мав технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода і тим самим уникнути наїзду на останню. Крім цього, невідповідностей в діях водія автомобіля «Volkswagen Passat 1.8» вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху не вбачається.

При заданому слідством комплексі вихідних даних, якщо до моменту ДТП водій вів керований ним автомобіль «Volkswagen Passat 1.8» із швидкістю 50 км/год., то невідповідностей в діях водія вказаного транспортного засобу вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху не вбачається.

При заданому слідством комплексі вихідних даних у діях водія автомобіля «Volkswagen Passat 1.8» вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху і вказана невідповідність перебуває у причинному зв`язку з настанням ДТП.

При заданому слідством комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля «Volkswagen Passat 1.8» вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху привела до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, тобто причиною настання даної ДТП - наїзд транспортного засобу на пішохода, з технічної точки зору були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля «Volkswagen Passat 1.8» зазначеним вимогам пункту ПДР.

Також під час судового розгляду допитано свідка ОСОБА_11 , яка підтвердила надання матеріальної допомоги потерпілій обвинуваченим одразу після поступлення її в лікарню та в подальшому.

Таким чином, суд всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини злочину, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно, за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_8 під час судового розгляду не допитувалася, проте вона подавала до суду письмові пояснення, згідно яких вона вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_3 слід застосувати найсуворішу міру покарання, а саме: позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, щоб запобігти подібним злочинам з боку обвинуваченого. Зазначену думку підтримала її представник адвокат ОСОБА_6 .

Суд при вирішенні питання відповідальності обвинуваченого звертає увагу на роз`яснення, наведені у п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якими передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

А тому, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, думку потерпілої, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди та часткове відшкодування моральної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання не застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує, що він працює водієм. Вказана робота є основним джерелом його доходу та безпосередньо пов`язана із наявністю права керувати транспортним засобом. На утриманні в обвинуваченого перебуває неповнолітня дочка ОСОБА_12 , яка навчається на платній формі навчання. Сім`я обвинуваченого проживає в орендованому гуртожитку. Застосування до ОСОБА_3 додаткового покарання призведе до втрати основного джерела його доходу та негативно вплине на забезпечення йому життєдіяльності, а також унеможливить подальше відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_8 . Окрім цього, в матеріалах справи відсутні відомості щодо інших притягнень обвинуваченого до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що дає суду підстави зробити висновок про загалом законослухняну поведінку обвинуваченого та можливість досягнення мети виправлення його та попередження вчинення ним нових злочинів без застосування додаткового покарання.

Також, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що проявлялося із моменту вчинення такого і до закінчення судового розгляду у кримінальному провадженні, вів законослухняний спосіб життя. Зазначене, із врахуванням його характеризуючих даних, на думку суду, вказує на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішуючи заявлений прокурором ОСОБА_5 в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілої від злочину в розмірі 30502,10 грн., понесенихзакладом охорони здоров`я, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, при цьому, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно довідки КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» №235 від 24 лютого 2021 року, потерпіла ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «ТМКЛШД» з 21 січня 2021 року по 06 лютого 2021 року (16 ліжко-днів) та вартість лікування останньої становить 30502,10 грн.

Таким чином, з урахуванням належного підтвердження заявлених прокурором позовних вимог, які, крім цього, визнані обвинуваченим, заподіяна злочином шкода у вигляді витрат на лікування потерпілої підлягає стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Також потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 500000 грн.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладених норм закону, враховуючи, що суд прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження, суд приходить до висновку про наявність обов`язку обвинуваченого відшкодувати понесену ОСОБА_8 моральну шкоду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 , ч. 3 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Так, позивач ОСОБА_8 внаслідок ДТП отримала численні травми, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння. Після отриманих тілесних ушкоджень потерпіла перенесла дві хірургічні операції, після проведення яких потерпіла потребувала та потребує тривалої реабілітації для відновлення здоров`я, на що потрібен час і кошти. На даний час вона не може самостійно пересуватися, оскільки постійно потребує сторонньої допомоги. Отримані позивачем ушкодження позначились на стані її здоров`я. Всі наведені обставини потягнули душевні страждання, переживання та негативні емоції та призвели до порушення ритму життя потерпілої.

Виходячи із вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що заявлена потерпілою сума моральної шкоди є завищеною, та визначає розмір завданої моральної шкоди ОСОБА_8 у розмірі 125000 грн.

Разом з тим, згідно розписки від 30 грудня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_3 , через представника потерпілої ОСОБА_6 , передав ОСОБА_8 25 тисяч гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Отже, цивільний позов потерпілої підлягає до часткового задоволення на суму 100000 гривень.

Щодо заявлених потерпілою процесуальних витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно до ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу.

Частиною 2 ст. 120 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, яка надає правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий.

Як вбачається із ордеру про надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_6 , така представляє інтереси потерпілої ОСОБА_8 на підставі договору №22 від 22 березня 2021 року.

Відповідно ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Враховуючи, що потерпілою ОСОБА_8 не надано суду документального підтвердження понесених нею витрат на правову допомогу, такі витрати стягненню не підлягають у зв`язку із недоведеністю.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення експертиз.

Також, підлягає скасуванню арешт, накладений на автомобіль «Volkswagen Passat 1.8», р.н. НОМЕР_2 , 1996 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_13 , зареєстрованій в АДРЕСА_3 та вилучений 21 січня 2021 року, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2021 року, який частково скасований, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2021 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь місцевого бюджету для перерахування фінансовому управлінню Тернопільської міської ради кошти, витрачені на лікування ОСОБА_8 , в сумі 30502,10 грн. (тридцять тисяч п`ятсот дві гривні десять коп.).
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) грн.

Речові докази:

- автомобіль марки «Volkswagen Passat 1.8», р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 , зареєстрованій в АДРЕСА_3 та повернутий обвинуваченому ОСОБА_3 залишити в розпорядженні останнього, після набрання вироком законної сили;

- відеофайл із назвою 2021_0121_175717_048.МР4, який міститься на цифровому носії оптичного DVD-R диску Alerus 4.7GB/120 min 16х із наявним навколо центрального отвору номером: «70137» - залишити при матеріалах даного кримінального провадження, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи від 29 січня 2021 року №СЕ-19/120-21/885-ІТ в розмірі 980,70 грн.; судової транспортно-трасологічної експертизи від 28 січня 2021 року №СЕ-19/120-21/886-ІТ в розмірі 1144,15 грн.; судової автотехнічних експертиз від 17 лютого 2021 року №СЕ-19/120-21/1312-ІТ в розмірі 490,35 грн. та від 19 лютого 2021 року №СЕ-19/120-21/1738-ІТ в розмірі 1307,60 грн. на загальну суму 3922 грн. 80 коп. (три тисячі дев`ятсот двадцять дві гривні 80 копійок).

Скасувати арешт, накладений на автомобіль «Volkswagen Passat 1.8», р.н. НОМЕР_2 , 1996 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_13 , зареєстрованій в АДРЕСА_3 , який вилучений 21 січня 2021 року, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2021 року та частково скасований, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2021 року.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1