Справа № 569/6659/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне, угоду про визнання винуватості від 26 травня 2022 року та кримінальне провадження №0000009 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Корець, Рівненської обл., громадянина України, раніше судимого вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2018 року за ч.4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, суд -
В С Т А Н О В И В:
30 травня 2022 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000009 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.369КК України з угодою про визнання винуватості від 26 травня 2022 року, укладену в приміщенні ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за адресою: м.Рівне, вул.Дворецька, 116, між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .
Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, за таких обставин.
Відповідно до пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 01 листопада 2021 року в невстановлений під час досудового розслідування час, ув`язнений ОСОБА_5 , перебуваючи на території ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за адресою: м.Рівне, вул.Дворецька, 116, діючи умисно, переслідуючи мету отримання особистої вигоди, вступив у позаслужбові стосунки із молодшим інспектором 2 категорії відділу режиму охорони ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 , що виразилися в пропозиції надання ОСОБА_6 неправомірної вигоди в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень за передачу ОСОБА_5 заборонених предметів, а саме мобільних телефонів та зарядних пристроїв до них.
В подальшому, 04 листопада 2021 року, о 12 год. 06 хв. на мобільний телефон «Blackview A30» із присутньою в ньому сім-картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» за якою закріплений номер мобільного телефону НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_6 , надійшло СМС-повідомлення від оператора АБ «Укргазбанк» відповідно до якого на банківський рахунок, картковий номер якого НОМЕР_2 , власником якого відповідно до заяви-договору №2021/I_C/100-001090 від 06.03.2021 року являється ОСОБА_6 надійшли грошові кошти в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.
ОСОБА_5 , усвідомлював, що дані грошові кошти перераховано, як неправомірна вигода ОСОБА_6 за вчинення останнім в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії щодо доставлення на територію установи та передання останньому заборонених предметів, а саме мобільних телефонів та зарядних пристроїв до них.
Своїми умисними діями, які виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин, передбачений ч.1 ст.369 КК України.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.369 КК України, тобто у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища
Обвинувачений ОСОБА_5 діючи добровільно, без примусу та тиску, в повному обсязі та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні ним нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.
В угоді про визнання винуватості сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.369 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_5 згідний.
При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані наступні обставини: беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення; характер та тяжкість обвинувачення (підозри).
Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, під час досудового розслідування не встановлено.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України відсутні.
Сторони угоди про визнання винуватості розуміють, що відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості є:
- для прокурора і обвинуваченого обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 та в п.1 ч.3 ст.424 КПК України.
- для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.3891 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро розкаюється у вчиненому, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним та прокурором, призначити узгоджене сторонами покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.
Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Також прокурор та захисник пояснили суду, що їм відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного:
Як зазначено в п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог ст.474 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_5 що він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.
Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65-67 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який раніше судимий, судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутності обставин, що обтяжують покарання.
Згідно пункту 1 частини 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього кодексу.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 374, 468-475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000009 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, укладену 26 травня 2022 року між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.
Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, та з урахуванням обмежень, передбачених ч.2 ст.473 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального злочину.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_1