У Х В А Л А
29.06.2022 р.
Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ;
із участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка скаргу ОСОБА_3 на рішення дізнавача,
ВСТАНОВИВ :
Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 04.05.2022 року (згідно дати поштового відправлення) звернулась до Жмеринського міськрайонного суду із даною скаргою з вимогами скасувати постанову дізнавача СД Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 30.03.2022 року у кримінальному провадженні №0000019 від 29.01.2022 року; направити матеріали кримінального провадження №0000019 від 29.01.2022 року для продовження досудового розслідування.
В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримала вимоги поданої скарги. Пояснила, що ОСОБА_3 є потерпілою у кримінальному провадженні №0000019 за ч.1 ст.125 КК України. 29.01.2022 року потерпіла ОСОБА_3 з однією із своїх дочок перебувала біля приміщення моргу Жмеринської ЦРЛ, аби здійснити впізнання тіла своєї свекрухи та поховання останньої. Біля вказаного приміщення моргу також знаходились ОСОБА_6 , Повишев та ще одна фізична особа. Згодом вказані особи почали спричиняти потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження, а саме: шарпати за одяг, збили окуляри з очей, а коли потерпіла впала донизу почали наносити удари ззаду та збоку по її тілу. Також ОСОБА_6 використав газовий балончик, який має сльозоточиву дію, та розпилив його вміст у обличчя ОСОБА_3 . Далі було викликано працівників поліції задля фіксації вказаних протиправних дій. В матеріалах кримінального провадження наявна медична експертиза, відповідно до якої у потерпілої був струс головного мозку, гостра реакція а стрес, забій м`яких тканин та хімічний опік очей. Після проведення досудового розслідування, направивши адвокатський запит, отримала повідомлення, що кримінальне провадження №0000019 за ч.1 ст. 125 КК України закрито на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України. Однак, їй не зрозуміло, у чому та від чого полягає самооборона ОСОБА_7 . Вважає, що дізнавачем належно не розслідувались обставини кримінального провадження, оскільки про завдання потерпілій ОСОБА_3 тілесних ушкоджень було заздалегідь повідомлено щодо протиправних дій трьох осіб. Прийняту постанову дізнавача СД Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 30.03.2022 року у кримінальному провадженні №0000019 від 29.01.2022 року вважає необґрунтованою. Просила задоволити скаргу.
Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила відвід слідчому судді ОСОБА_1 , після розгляду якого по суті у чергове судове засідання за її викликом не з`явилась, поважних причин своєї неявки не повідомила.
Дізнавач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву, за змістом якої просив провести розгляд скарги у його відсутність, у зв`язку із проведенням слідчих дій та перебуванні на добовому чергуванні, у задоволенні скарги просив відмовити.
Присутність в судовому засіданні наразі повноважного представника потерпілої, а також з визначених законом підстав неявка до суду дізнавача не перешкоджають розгляду даної скарги.
Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги та додатково представлені сторонами докази, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Крім того, на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК України, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення, зокрема, органів досудового розслідування. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.
Згідно положень ст.220 КПК України клопотання серед інших потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Відповідно до ч.1,2 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності, а якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою з дня отримання особою її копії.
Згідно положень ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги, зокрема, на рішення слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім, зокрема ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Так, в судовому засіданні встановлено, що предметом оскарження потерпілою ОСОБА_3 є бездіяльність та рішення дізнавача, а саме бездіяльність дізнавача СД Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 щодо неналежного проведення досудового розслідування, неповідомлення рішення дізнавача за результатами проведення досудового розслідування, а також власне постанова вказаного дізнавача від 30.03.2022 року про закриття кримінального провадження №0000019 від 29.01.2022 року.
Скарга подана до суду у встановлений законом десятиденний строк з дня отримання представником потерпілої оскаржуваного рішення дізнавача за відсутності інших відомостей щодо вручення її копії учасникам кримінального провадження.
Слідчим суддею визнаються неарґументованими твердження представника потерпілої щодо допущення стороною дізнання неповноти досудового розслідування та порушення порядку збирання доказів, формального проведення досудового розслідування та невчинення перевірки повідомлень потерпілої про недозволені методи досудового розслідування, оскільки предметом даної скарги не заявлено про оскарження певних дій (бездіяльності) дізнавача під час досудового розслідування, а також не вказано про певний час їх вчинення щодо відповідності строку подання даної скарги, надто без заявлення клопотання про поновлення пропущеного строку у разі його пропуску з поважних причин.
Разом з тим, в межах доводів суб`єкта оскарження зі змісту оскаржуваної постанови дізнавача не вбачається, на підставі яких саме належних та допустимих доказів він дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, спираючись серед решти на показання ніби то опитаного ОСОБА_7 без зазначення процесуального статусу останнього у даному кримінальному провадженні, при тому, що протоколу його допиту як свідка матеріали кримінального провадження заздалегідь не містять.
Дізнавачем у постанові про закриття кримінального провадження не надано правової оцінки показанням потерпілої ОСОБА_3 , показанням свідків, та висновку проведеної судово-медичної експертизи, а також належно не обґрунтовано чиї саме показання або які певні докази сторона обвинувачення вважає необ`єктивними та з яких підстав.
Також дізнавачем не надано правової оцінки діям інших двох фізичних осіб, відомості щодо заподіяння якими разом із ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 внесено за заявою останньої до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження не може вважатися законною, так як не є об`єктивною та не ґрунтується на матеріалах досудового розслідування.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що рішення дізнавача про закриття даного кримінального провадження прийнято передчасно, а тому, доводи особи, яка подала скаргу, є обґрунтованими в частині вказаного вище, у зв`язку з чим постанова дізнавача про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Стосовно вимоги скарги про направлення матеріалів кримінального провадження №0000019 від 29.01.2022 року для продовження досудового розслідування, то в цій частині скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення про скасування постанови про закриття кримінального провадження заздалегідь визначає відповідний обов`язок сторони обвинувачення продовжити його досудове розслідування.
Враховуючи викладене, керуючись ст.220, 303-307, 369-372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ :
Скаргу задоволити частково.
Постанову дізнавача Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30.03.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 29.01.2022 року, скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1