Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/710/22
Провадження № 1-кп/542/84/22
В И Р О К
іменем України

02 серпня 2022 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000056 від 31.05.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дуби, Іршавського району, Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, відповідно ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В :
30.05.2022 близько 20:20 год. ОСОБА_3 зайшов до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Під час перебування в будинку між ним та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та своєю рукою схопивши її за волосся на голові, два рази вдарив її головою об дверний короб вхідних дверей будинку, після чого відштовхнув від себе, в результаті чого ОСОБА_5 падаючи на підлогу вдарилася лівим стегном об стіл, який знаходився в коридорі.
ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 51 від 21.06.2022 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також садно на зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 51 від 21.06.2022 кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнав повністю та суду показав, що дійсно 30.05.2022 ввечері він зайшов до житлового будинку в с.Малі Солонці за місцем проживання його колишньої співмешканки ОСОБА_6 . В будинку також перебували її невістка ОСОБА_7 та онучка ОСОБА_5 . Між ними виник словесний конфлікт через собаку ОСОБА_6 , який залишився проживати у нього, й він просив його забрати. Коли він виходив з приміщення кухні, він відчув удар в голову, обернувшись, він побачив ОСОБА_5 з пательнею в руках. Тоді він схопив її правою рукою за волосся на голові, потягнув, внаслідок чого вона вдарилась головою об дверний короб, після чого він її відпустив. Чи падала вона чи ні, він не бачив, однак не заперечував цього, як й того що внаслідок падіння вона вдарилась стегном.
В скоєному розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_5 та законний представник потерпілої ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. (а.с.22, 23).
Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.
Відповідно до ч. 2 ст. 125 КК України, це кримнальне правопорушення карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Згідно з ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби
Обвинувачений раніше не судимий в силу ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває. Обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та на час розгляду справи його вік становить 63 роки, тобто він є особою, що досягла пенсійного віку згідно ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за якою право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років, й таке право презюмується.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд враховує те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до проступків; всі обставини по справі в їх сукупності, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання, що не пов?язано з арештом. При цьому суд також враховує, що згідно з нормами ч. 3 ст. 56 КК України, покарання у виді громадських робіт не підлягає застосуванню, оскільки обвинувачений, відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення, досяг пенсійного 60-річного віку.
Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.
Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1