Справа № 138/2455/21
Провадження №11-кп/801/574/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 квітня 2022 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, з середньою освітою, раніше судимий:
01.12.2020 Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 9 років, -
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_8 до покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 01.12.2020, і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 9 (дев`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили та звернення до виконання.

в с т а н о в и в :
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він, будучи засудженим Мурованокуриловецьким районним судом 01.12.2020 до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, 15.06.2021, перебуваючи в кабінеті здійснення відеоконференції Державної Установи «СТРИЖАВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№81)», що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Стрижавка, вул. Алеї, буд.62, де відбуває покарання, під час судового розгляду, що здійснюється Могилів-Подільським міськрайонним судом, що розташований за адресою: м. Могилів-Подільський, вул. Сагайдачного, 1/30, по кримінальному провадженні №0000014 за ознаками злочинів, передбачених ч.ч.3,4 ст.246 КК України, будучи попередженим суддею про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, діючи умисно, дав показання як свідок про те, що він на околиці с.Жван та с.Наддністрянське (Мурованокуриловецького району Вінницької області на час розслідування кримінального провадження) Могилів-Подільського району в лісосмузі влітку 2020 року не займався порубкою та завантаженням дров на автомобіль марки ЗІЛ 130, яким керував ОСОБА_9 , достовірно усвідомлюючи, що вказані відомості є неправдивими, так як його присутність та те, що він був безпосередньо свідком вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.3,4 ст.246 КК України, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , не оспорюючи правильність кваліфікації вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та доведеність його винуватості, порушує питання про зміну вироку в частині визначення початку строку відбування покарання у зв`язку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме, з резолютивної частини вироку виключити вказівку про визначення початку строку відбування покарання з моменту набрання вироком законної сили та звернення до виконання, вказавши у цій частині, що початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня проголошення вироку.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції ОСОБА_8 відбував покарання за попереднім вироком та починаючи з 15.04.2022 почав відбувати покарання за новим вироком, а тому початком строку відбування покарання є день проголошення вироку у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 384 КК України.
Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у завідомо неправдивому показанні свідка, наданому суду, поєднаному зі штучним створенням доказів захисту, обґрунтований та базується на досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка, дії обвинуваченого за ч.2 ст. 384 КК України кваліфіковані вірно.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працює, неодружений та таке покарання узгоджується з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині обрахування початку строку відбуття покарання.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п.29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.
Відповідно до п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається початок строку відбування обвинуваченим покарання.

В порушення вищезазначених вимог у резолютивній частині вироку суд першої інстанції невірно визначив початок строку відбування покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 01.12.2020 та фактично перебуває в місцях позбавлення волі. Невідбуте покарання за вказаним вироком згідно ст. 71 КК України частково приєднано до вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду від 15.04.2022.

Отже, починаючи з 15.04.2022, ОСОБА_8 фактично вже не відбував покарання за попереднім вироком та почав відбувати покарання за новим вироком, а тому початком строку відбування покарання є день проголошення вироку у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 384 КК України.

Таким чином, початок строку відбування покарання ОСОБА_8 у цьому провадженні має рахуватись з дня ухвалення вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з 15 квітня 2022 року.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 квітня 2022 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині визначення початку строку відбування покарання.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня проголошення вироку - з 15 квітня 2022 року.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4