Справа № 521/6077/20
Провадження № 1-кп/947/545/22
УХВАЛА

24.10.2022 року Київський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000334 від 01.02.2020 відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у скоєнні злочину передбаченого ч.5 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси розглядається обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
№ 0000334 від 01.02.2020 відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачених у скоєнні злочину передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України. Судом було продовжено відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає.
Під час судового засідання прокурор заявила клопотання в яких просить продовжити до обвинувачених ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання обґрунтовано тим, що підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення, а метою досягнення дієвості цього запобіжного заходу забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, передбачених ч. 4 ст. 42 КПК України, а також запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Так обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що обвинувачені, знаючи про тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, можуть вдатися до спроб переховуватися. Згідно позиції прокурора обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків, та потерпілих у кримінальному провадженні, які на даний час ще не допитані судом. До того ж, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 можуть перешкоджати судовому розгляду з метою уникнення справедливого покарання.
Відповідно до вимог ст. 177 та ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особи обвинувачених, в силу характеру інкримінованого ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 діяння та одночасного забезпечення належного виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Розгляд судового засідання було призначено в режимі відеоконференції між Київським районним судом м.Одеси та ДУ "Одеський слідчий ізолятор", однак із технічних причини та у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в Одеській області, зв`язок з ДУ "Одеський слідчий ізолятор" встановлено не було.
З 24.02.2022 року на всій території України було введено воєнний стан указом Президента України №64/2022, який продовжено до 24.08.2022 року. У листі Верховного суду від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» вказано, що ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі обвинуваченого, з належною мотивацією такої процедури розгляду. Враховуючи вище викладене та факт того, що на території Україні відбуваються бойові дії, суд приходить до висновку про розгляд клопотання без участі обвинувачених.
Захисник адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, звернувши увагу суду на відсутність підстав передбачених ст. 177 КПК України, та просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на тривалий час розгляду справи, а також наявність захворювань у обвинуваченого, тому просила змінити запобіжний захід на такий що не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, звернувши увагу на те, що ОСОБА_10 бажає вступити до лав ВСУ.
Розглянувши клопотання про продовження запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вивчивши дані про особи обвинувачених, враховуючи тяжкість обвинувачення, оцінивши на предмет наявності ризиків вчинення обвинуваченими дій, передбачених ст. 177 КПК України, кожним окремо, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на наступне.
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачуються у скоєнні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. Однак, тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
При цьому, у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» нагадує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченим суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» (далі Конвенція) та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням обставин даної конкретної справи тримання обвинувачених під вартою є розумним з урахуванням особливостей розгляду вказаного кримінального провадження та в даному випадку суд доходить висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст. 177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинувачених під вартою переважає над їх особистими інтересами і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинувачених та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає, що наведені вище підстави не є загальними й абстрактними.
Все вищевикладене свідчить, що тяжкість покарання ще може свідчити про те, що ризик переховування обвинувачених від суду на теперішній час не зменшився (п.1 ч.1 ст. 177 КПК).
Крім того, суд встановлює наявність іншого ризику скоєння іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК).
Вказаний ризик підтверджується наявністю судимостей у ОСОБА_8 за умисні злочини.
Вирішуючи питання про наявність вказаного ризику стосовно ОСОБА_11 слід зазначити, що вказана особа раніше притягалася до кримінальної відповідальності. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує відсутність у обвинувачених офіційного місця роботи та відсутність міцних соціальних зв`язків.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує відсутність міцних соціальних зв`язків.
Також суд враховує, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що обвинувачені, знаючи про тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, можуть вдатися до спроб переховуватися, можуть незаконно впливати на свідків, та потерпілих у кримінальному провадженні, які на даний час ще не допитані судом.
При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою всім обвинуваченим, судом враховується розмір шкоди у завданні якої обвинувачуються ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Також, при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, суд враховує і інші обставини відносно них, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан їх здоров`я; ступень міцності соціальних зв`язків; майновий стан; розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачуються.
Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим та обмеження їх конституційних прав, в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обставин, передбачених ст.183 ч.2 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченим, судом не встановлено.
Керуючись ст. 177,178, 183,314,315, 316, 372 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 23.12.2022 року включно з триманням в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Продовжити відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до до 23.12.2022 року, включно з триманням в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Продовжити відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до до 23.12.2022 року, включно з триманням в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Продовжити відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до до 23.12.2022 року, включно з триманням в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" (для виконання).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1