Справа № 715/631/22
Провадження № 1-кп/715/72/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.03.2022 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3
представник потерпілого ОСОБА_4
захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8
законний представник
обвинуваченого ОСОБА_9
представник служби у справах
дітей ОСОБА_10
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
28 січня 2022 року близько о 03 год. 00 хв. за попередньою змовою між собою неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 , шляхом відкриття зачинених металопластикових дверей, проникли до господарського приміщення господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить громадянці ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після чого, неповнолітній ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 77 130 (сімдесят сім тисяч сто тридцять) гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_11 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням у інше приміщення.
21 березня 2022 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за участю захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за наявності письмової згоди на укладення угоди від потерпілої ОСОБА_11 , відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, було укладено угоди про визнання винуватості.
За умовами даних угод обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повністю визнали свою винуватість та зобов`язалися беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.
Крім того, сторони погодилися з призначення ОСОБА_8 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. При цьому враховувалися обставини, які пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 , а саме: вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриття злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також відсутність претензій зі сторони потерпілої.
Крім того, в угоді про визнання винуватості сторони погодилися з призначення ОСОБА_7 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. При цьому враховувалися обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриття злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також відсутність претензій зі сторони потерпілої.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Також обвинувачений ОСОБА_8 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Також обвинувачений ОСОБА_7 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказували на те, що угоди про визнання винуватості укладені між ними та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 підтримали угоду про визнання винуватості.
Представник потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, не заперечував щодо призначення обвинуваченим визначеного сторонами угоди покарання та підтвердив добровільність надання потерпілою ОСОБА_11 прокурору згоди на укладення таких угод.
Прокурор ОСОБА_3 підтвердила, що розуміє наслідки затвердження угоди, просить затвердити угоди про визнання винуватості і призначити обвинуваченим узгоджене сторонами угод покарання.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угод, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угод з боку обвинувачених та потерпілих, перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає угоди слід затвердити.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_11 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості із обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , також в судовому засіданні представник потерпілої підтримав укладені угоди та не заперечував проти їх затвердження.
Як було встановлено судом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням у інше приміщення. Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості обвинуваченими і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 21 березня 2022 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_8 , за згодою законного представника ОСОБА_9 , за участю захисника ОСОБА_6 за наявності письмової згоди на укладення угоди від потерпілої ОСОБА_11 .
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 21 березня 2022 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_5 за наявності письмової згоди на укладення угоди від потерпілої ОСОБА_11 .
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз по 2831 (дві тисячі вісімсот тридцять одну) гривню 73 копійки з кожного.
Речовий доказ: транспортний засіб «Mercedes-Benz E-200» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на майданчику відділення поліції № 5 (смт. Глибока) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області, за адресою вул. 10-ї річниці Незалежності України, 9 смт. Глибока Чернівецького району Чернівецької області, повернути законному володільцю ОСОБА_7 , скасувавши арешт накладений ухвалою Глибоцького районного суду від 01.02.2022 року.
Речові докази сейф пакет № 3191121, в якому упаковане взуття ОСОБА_8 , що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 , залишити йому.
Речові докази сейф пакет № 3191122, в якому упаковане взуття ОСОБА_7 що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 , залишити йому.
Речовий доказ оптичний диск білого кольору для лазерних зчитувальних систем «DVD-R», що знаходиться в матеріалах справи, залити в них.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
Суддя: