Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2140/22
Провадження 1-в/711/83/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд -

ВСТАНОВИВ :

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі. Клопотання мотивує тим, що вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 20.01.2020 року його засуджено за 185 ч.3, 125 ч.1, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. Вирок набрав чинності - 01.10.2020 року. За період відбування покарання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, вину у скоєному усвідомив в повній мірі, щиро кається, а тому просить суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та просив суд його задовольнити. За період відбування покарання в місцях позбавлення волі режиму відбування покарання не допускав, з засудженими конфліктів не мав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 заперечила. Вважає, що засуджений не довів свого виправлення, його поведінка під час відбування покарання посередня, має стягнення у вигляді доган, натомість заохочень не має, неодноразово засуджений.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно з вимогами ч.1 та п.1 ч.2 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема пунктом 2 частини першої статті 537 цього Кодексу
Відповідно до положень ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона Засуджений до позбавлення волі.
Таким чином, підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів:
- доведення засудженим свого виправлення через сумлінну поведінку і ставлення до праці (ч.2 ст.81 КК)
- фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч.3 ст.81 КК).
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів.
Положеннями ч.1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбанням спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від уживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутністю трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше неодноразово судимий, останні рази: 30.08.2010 року - Пологівським районним судом Запорізької області за статтями 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 3 років 03 місяці позбавлення волі; 04.09.2017 - Пологівським районним судом Запорізької області за статтями 185 ч.3, 69 ч.1 КК України до 04 місяці арешту. Затриманий 31.03.2020 року згідно ухвали Пологівського районного суду Запорізької області за статтями 309 ч.1, 185 ч.3 КК України. Засуджений 20.01.2020 року Пологівським районним судом Запорізької області за статтями 185 ч.3, 125 ч.1, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. Вирок набрав чинності - 01.10.2020 року. До державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» прибув 06.04.2022 року із ВУВП -11» Запорізької області.
Дослідженням характеристики засудженого ОСОБА_4 затвердженої заступником начальником ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 , встановлено, що за час перебування в установі характеризується посередньо, має 1 (одне) стягнення та п`ять стягнень згідно ст.134 п.14 КВК України вважаються знятими, заохочень не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. На профілактичному обліку в установі як особа, що схильна до самогубства чи самоушкодження, не перебуває.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення суди повинні перевіряти сумлінну поведінку і ставлення до праці засудженого протягом усього строку відбування покарання, аджевисновки про виправлення особи слід робити не лише за період, який безпосередньо передує моменту, коли строк добігає кінця, після чого можливе дострокове звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні впродовж значної частини цього строку.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
При вирішенні клопотання, суд виходить з того, що застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого особи є правом, а не обов`язком суду.
Факт підтримання рівних взаємовідносин з іншими засудженими, адекватність реагування на критику в свою адресу та дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом не є достатньою правовою підставою для безумовного застосування положень ст.81 КК України та звільнення засудженого від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
Разом із тим, суд враховує те, що ОСОБА_4 неодноразово засуджений за умисні злочині, що свідчить про те, що він висновків так і не зробив. Наявність стягнень, хоча і частково погашених, та відсутність заохочень, можливо розцінювати, як те, що засуджений не став на шлях виправлення, що свідчить про його пасивну поведінку, не бажання приймати активну участь у суспільному житті і сумлінно виконувати громадські доручення, підвищувати свій загальноосвітній рівень та ін.

Встановлені дані свідчать про те, що засуджений не став на шлях виправлення та не виправився за раніше визначеного йому вироком суду строку, і до нього в даний час неможливо застосувати інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 Кримінального кодексу України, ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не викликались в судове засідання - з дня отримання ними копії ухвали.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 05 липня 2022 року о 09 годині 00 хвилин в залі суду Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Головуючий: ОСОБА_1