ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/917/21 Номер провадження 11-сс/814/174/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Полтавському апеляційному суді м. Полтаві кримінальне провадження №0000562 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавабудсервіс плюс» на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 14 січня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 14 січня 2022 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровим номером :00:018:0050 площею 2,4010 га та з кадастровим номером :00:018:0051 площею 1,4454 га, які перебувають у комунальній власності Коломацької сільської ради (, адреса: 38742, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Коломацьке, вул. Центральна буд. 54) у вигляді заборони користування ними ТОВ «Полтавабудсервіс плюс» (, адреса: с. Коломацьке, Полтавського р-ну, Полтавської обл., вул. Центральна, 1а).
В обгрунтування даного рішення слідчий суддя вказав, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000562 від 01.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що посадові особи Державної екологічної інспекції центрального округу, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та службових осіб ряду промислових та асфальтних заводів Полтавської області, сприяють останнім у здійсненні виробничої діяльності із порушенням норм технологічного режиму виробництва, правил експлуатації та технічного обслуговування обладнання, без отримання дозвільних документів у сфері екології шляхом невжиття заходів державного контролю, що має наслідком понаднормові викиди в атмосферу та призводить до заподіяння шкоди навколишньому середовищу
З метою здобуття доказів вини осіб у вчинені вищевказаного злочину, збереження стану речового земельних ділянок, є необхідність у накладенні арешту на майно - земельні ділянки з кадастровими :00:018:0050 площею 2,4010 га та :00:018:0051 площею 1.4454 га з позбавленням «Полтавабудсервіс плюс», у користуванні якого вони наданий час перебувають.
У разі не застосування арешту у вигляді заборони користування таким майном, це призведе до приховування пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення земельних ділянок,
сліди забрудення.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвоката ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки копію ухвали директор ТОВ «Полтавабудсервіс плюс» ОСОБА_8 отримав 09.02.2022 року о 10 год.00 хв. під час проведення слідчих дій, отже строк був пропущений із поважних причин.

Просить скасувати ухвалу суду про накладення арешту та постановити нову ухвалу в якій відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала постановлена з грубими порушеннями норм КПК, зазначає, що суддя не сприяв повному, об`єктивном та неупередженому розгляду клопотання, підозру у кримінальному провадженні, нікому не оголошен. ТОВ «Полтавабудсервіс плюс» на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи. Вказані обставини дають підстави для висновку, що арешт на нерухоме майно був накладений необгрунтовано за зверненням неналежного суб`єкта.

Позиція учасників судового провадження.
Адвокат в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавабудсервіс плюс» просив задовольнити апеляційну скаргу.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.2 зазначеної норми права, метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, в тому числі, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

В кожному випадку слідчий, прокурор мають зазначити, яким конкретно критеріям відповідає майно, щодо якого заявлено клопотання про накладення арешту: чи воно являлося предметом, знаряддям вчинення злочину, чи воно зберегло на собі його сліди, тощо з наведенням відповідних обґрунтувань такого твердження.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Також, варто звернути увагу і на позицію Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішенні по справі «Волохи проти України». В даному рішенні Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватись судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до ЄРДР внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

В даному кримінальному провадженні постановою слідчого зазначені земельні ділянки визнані речовим доказом.

Разом з тим, слідчий у своїй постанові не зазначив, яким конкретно критеріям речового доказу відповідає зазначене нерухоме майно, щодо якого заявлено клопотання про накладення арешту, а саме чи воно являлося предметом, знаряддям вчинення злочину, чи воно зберегли на собі його сліди або містять інші відомості кримінальтного праовпорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за ч.2 ст.364 КК України земля не відповідає критеріям речового доказу передбаченим у ст. 98 КК України у кримінальному провадженні за ознаками зловживання владою або службовим становищем, тобто ознакам ст. 364 КК України.

За таких обставин колегія суддів, приходить до висновку, що постанова слідчого про визнання речовим доказом винесена без врахування вимог ст. 98 КК України, а тому не повина була братись до уваги слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на земельні ділянки.

Приймаючи до уваги, що ухвала слідчого судді винесена без врахування положень ст. 98 КК України колегія суддів приходить до висновку про необхідність її скасування, з постановленням нової ухвали, якою у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавабудсервіс плюс» задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 14 січня 2022 року про накладення арешту на земельну ділянку скасувати.

Ухвалити нову ухвалу.

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області, погодженого прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури, про накладення арешту на земельні ділянки з кадастровим номером :00:018:0050 площею 2.4010 га та кадастровим номером :00:018:0051 площею 1.4454 га, які пепребувають у комунальній власності Коломацької сільської ради Полтавського району відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .