ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/475/22 Справа № 216/654/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого і мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. ч. 1, 2 ст. 345 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до 21 березня 2022 року.
Мотивуючи постановлене рішення, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121, ч.ч. 1, 2 ст. 345 КК України, один з яких є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, й врахувавши, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, дійшов висновку про існування у провадженні ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування інших більш м`яких запобіжний заходів та дійшов до переконання, про необхідність продовження застосованого запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з рішенням суду, підозрюваний подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність продовження застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звертає увагу, що він не намагається уникнути відповідальності за вчинене, а провадження щодо нього є повністю сфабрикованим, оскільки потерпілими за ст. 345 КК України є працівники поліції, які заінтересовані, тому просить переглянути оскаржувану ухвалу.

Підозрюваний ОСОБА_5 , був повідомлений належним чином про час та місце розгляду провадження, однак від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовився, тому апеляційний суд, з урахуванням, воєнного стану в державі та неможливості здійснювати конвоювання підозрюваних до зали суду, й з огляду на участь захисника у провадженні, вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності підозрюваного.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Положеннями частини 3 статті 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, вказаних в ст. 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явився новий ризик, який виправдовує утримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового слідства до закінчення дій попередньої ухвали про утримання під вартою.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000963 від 21.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України. В межах цього провадження 21.12.2021 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 22.12.2021 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України.
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2021 щодо підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжено дію цього запобіжного заходу оскаржуваною ухвалою.
Разом з цим, постановою керівника Криворізької центральної окружної прокуратури 14.02.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000963 продовжено до 21.03.2022.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що прийняте слідчим суддею рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 ґрунтується на фактичних обставинах провадження та вищенаведених вимогах закону.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Враховуючи наведену правову позицію, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.
Разом з цим, в контексті п. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що з урахуванням обставин провадження, ступеню суспільної небезпеки вчинених злочинів, один з яких є тяжким та за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, й врахувавши, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, та ці ризики не зменшились й продовжують існувати.
На переконання колегії суддів, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.
Отже, враховуючи викладене та фактичні обставини кримінального провадження, апеляційний суд погоджується з висновками суду, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Доводи підозрюваного про те, що провадження щодо нього є повністю сфабрикованим, є передчасними, оскільки на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Будь-яких переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_5 під вартою колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею прийняте рішення про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, яке відповідає вимогам кримінального процесуального закону та не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала є законною, обґрунтованою та скасуванню, з викладених в апеляційних скаргах мотивів, не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11