У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6643/15

№ 1-кп/183/458/22

07 червня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР №0000101 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Актюбинськ, республіка Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме в тому, що 23 лютого 2015 року приблизно о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_3 проходив по території подвір`я інфекційного відділення КЗ Новомосковської центральної міської лікарні ДОР розташованого по вул. Сучкова 40, м. Новомосковська, Дніпропетровської області. Знаходячись навпроти вікна ординаторської інфекційного відділення КЗ Новомосковської центральної міської лікарні ДОР, у вказаний час назустріч ОСОБА_3 йшов раніше йому знайомий ОСОБА_7 зрівнявшись з яким, у ОСОБА_3 на підставі раніше виниклих неприязних відносин з сином ОСОБА_7 . ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , реалізуючи який, одразу тобто 23 лютого 2015 року ОСОБА_3 , близько 10 години 55 хвилин, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх протиправних дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, знаходячись на території подвір`я інфекційного відділення КЗ Новомосковської центральної міської лікарні ДОР, розташованого по вул. Сучкова 40, м. Новомосковська, Дніпропетровської області, діючи умисно, наніс один удар поліетиленовим пакетом із невідомим вмістом в область лівої скроні ОСОБА_7 , тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження, після чого покинув місце вчинення правопорушення.
В результаті умисних дій ОСОБА_3 , відповідно висновку судово- медичної експертизи № 241/Е від 25 березня 2015 року, потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин та синця в лівій скроневій області, садна в лівій вилично - скроневій області, які у своїй сукупності та кожне окремо, за своїм характером, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що він вину у скоєнні даного кримінального правопорушення не визнає, однак заявив клопотання про закриття кримінального провадження за його обвинуваченням, у зв`язку із сплином строків давності, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125. При цьому, розуміє, що обставина, за якою він клопоче про закриття провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлене його підзахисним клопотання, підтвердивши, що ним також роз`яснено, що закриття провадження за строком давності не є реабілітуючою обставиною.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявленого клопотання, вважаючи його таким, що ґрунтується на вимогах чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства.

Суд, вислухавши заявлене клопотання, думки учасників судового розгляду, дійшов до наступних висновків:

Виходячи з системного аналізу положень п.1ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, а відповідно до п.2 цієї ж статті - три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке на момент вчинення, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії невеликої тяжкості, а на момент розгляду - дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку.

Аналізуючи вимоги ч. 2, 3 ст. 49 КК України, роз`яснення п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, а й вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

При цьому у відповідності до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі №566/554/16-к, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

В судовому засіданні встановлено відсутність даних про зупинення чи переривання перебігу давності та доказів ухилення ОСОБА_3 від досудового розслідування або суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 49 КК України, щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України в зв`язку з закінченням строків давності.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Аналізуючи викладене, суд, приходить до висновку, що заявлене клопотання є обґрунтованими та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України підлягає закриттю, а сам обвинувачений повинен бути звільнений від кримінальної відповідальності у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України в зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст.284 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000101 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - закрити у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення.

Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1