Справа № 164/1016/20
п/с 1-кп/164/29/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000092 від 16 березня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жител АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, з професійно технічною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 , її законний представник ОСОБА_7 ,

начальник служби у справах дітей Колківської селищної ради ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
15 березня 2020 року приблизно о 15 годині 25 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і не маючи права на керування транспортними засобами, керував технічно справним мотоциклом марки «ИЖ ПЛАНЕТА 5» синього кольору без реєстраційного номерного знаку та без бокового причепа, по проїзній частині вулиці Героїв Майдану, що в с. Гораймівка Волинської області, в західному напрямку, при цьому перевозив в якості пасажирів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були без надягнених мотошоломів. В подальшому, під час руху даного транспортного засобу по вказаній вулиці, неподалік господарства №72, водій ОСОБА_3 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, однак легковажно розраховуючи на їх запобігання, не зменшив швидкості до безпечної, на нерівній ділянці проїзної частини не впорався із керуванням і допустив падіння, внаслідок чого пасажир мотоцикла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: черепно мозкової травми: струс головного мозку; множинні садно і забійні рани обличчя і кінцівок; підшкірні гематоми правої параорбітальної і верхньої губи; закриті переломи III IV п`ясних кісток лівої кисті. Згідно висновків судово медичних експертиз №18 від 20 березня 2020 року та №19 від 3 квітня 2020 року, закриті переломи III і IV п`ясних кісток лівої кисті, як кожне окремо, так і увесь їх перелік, за ознакою тривалості розладу здоров`я (більше 21 дня) відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, інші тілесні ушкодження, які отримала потерпіла, як кожне окремо, так і увесь їх перелік, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо транспортної пригоди і тілесними ушкодженнями в потерпілої ОСОБА_6 , стало грубе порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

- п.2.3.б (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.2.3.г (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів);

- п.2.9.а (Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

При цьому, безпосередньою причиною даної дорожньо транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_3 п.12.1 зазначених Правил дорожнього руху, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Таким чином, ОСОБА_3 , як особа, яка керувала транспортним засобом, своїм протиправним діянням, яке виразилось в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та цивільний позов визнав повністю. Суду дав показання, що 15 березня 2020 року приблизно в обід приїхав до ОСОБА_6 на святкування Дня народження, де випив самогону. Побувши трохи на святкуванні, вирішив поїхати в с. Чорниж Волинської області і потерпіла також виявила бажання поїхати з ним. Взявши з собою на мотоцикл «ИЖ ПЛАНЕТА 5» двох пасажирів: ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які були без мотошоломів, вирушив в західному напрямку по проїзній частині вул. Героїв Майдану в с. Гораймівка. Однак, неподалік домогосподарства №72, не зменшив швидкості та не впорався із керуванням, допустив падіння, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження. Щиро розкаявся у вчиненому, визнав цивільний позов та пояснив, що не відшкодував витрати на лікування ОСОБА_6 оскільки не працевлаштований та не має коштів на даний час.
Позиція потерпілої сторони.
Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 15 березня 2020 року під час святкування її Дня народження за місцем проживання в с. Гораймівка Волинського області був присутній ОСОБА_3 , вживали алкогольні напої. Через певний час вирішили поїхати у сусіднє село мотоциклом обвинуваченого. В якості пасажирів була вона та ОСОБА_9 , за кермом ОСОБА_3 , якому під час руху вони наголошували декілька разів, щоб зменшив швидкість. Підтвердила, що мотошоломи не надягали і під час руху обвинувачений не впорався з керуванням, в результаті чого вони всі впали разом із транспортним засобом. Зазначила, що має матеріальні претензії до ОСОБА_3 , оскільки певний час лікувалася після ДТП та витрачала кошти, однак не бажає звертатися із цивільним позовом, так як хоче щоб обвинувачений добровільно відшкодував. Просила ОСОБА_3 суворо не карати.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 17 вересня 2020 року у даному кримінальному провадженні було замінено законного представника неповнолітньої ОСОБА_6 ОСОБА_7 , представником служби у справах дітей.

Представник служби у справах дітей Колківської селищної ради Волинської області ОСОБА_8 щодо призначення покарання обвинуваченому покладалася на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за узгодженням із учасниками судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і не спростовуються.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 в повному обсязі визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, що наведені в обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не бажають оспорювати фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи та у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
Згідно зі ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
В ході судового розгляду даного кримінального провадження прокурором не заявлялись клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення, а тому суд при розгляді зазначеного кримінального провадження виходить із обвинувачення відповідно до обвинувального акта щодо ОСОБА_3 .
При призначення покарання суд керується положеннями ст.50, ст.65 КК України, в силу яких суд зобов`язаний призначаючи покарання врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, як цією особою, так і суспільними спостерігачами, які оцінюють співмірність вчиненого діяння та покарання.

При цьому покарання має на меті не тільки кару, але й має реалізувати принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким.

Суд також враховує думку потерпілої та представника служби у справах дітей, приймає до уваги його поведінку після вчинення злочину, молодий вік, умови життя, соціальне та матеріальне становище ОСОБА_3 , стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин у даному кримінальному провадженні вчинено з необережності.

Разом з тим, поза увагою суду не залишається те, що ОСОБА_3 навіть не намагався відшкодувати завдані ОСОБА_6 збитки, а також витрати, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої, його поведінка під час судового розгляду свідчила про небажання понести покарання за скоєний злочин, оскільки неодноразово не з`являвся для участі в розгляді справи, у зв`язку з чим судом застосовувався привід, а також обвинувачений оголошувався в розшук.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, без позбавлення права керування транспортними засобами та зі звільненням від відбуття основного покарання з випробуванням і встановленням максимального іспитового строку, відповідатиме особі обвинуваченого, Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», та завданням кримінального провадження, унормованим ст. 2 КПК України.

Позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Управління фінансів Маневицької РДА Волинської облдержадміністрації за заявою прокурора лишити без розгляду.
Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши покарання - 2 (два) роки обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Управління фінансів Маневицької районної державної адміністрації залишити без розгляду.

Речовий доказ: мотоцикл марки «ИЖ» синього кольору без реєстраційних номерних знаків повернути власнику ОСОБА_3 , попередньо скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 20 березня 2020 року.

Судові витрати відсутні, запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1