Справа № 405/1334/22
провадження № 1-кс/405/603/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2022 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 19.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, про арешт майна,
встановив:
слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням в якому просить з метою забезпечення збереження речового доказу та можливої конфіскації майна, накласти у кримінальному провадженні № 0000040 від 19.03.2022 арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон Samsung Galaxy J5 (2016), ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому встановлені сім-карти з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Заборонити розпоряджатися та відчужувати вказаний мобільний телефон на час досудового розслідування та судового провадження у даному кримінальному провадженні. З метою забезпечення арешту вищевказаного майна, у відповідності до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, вказане клопотання просить розглянути без повідомлення підозрюваного (його захисника).
Встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, маючи на меті доведення до широкого кола осіб ідей про зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи аккаунт - особисту електронну сторінку з обліковим записом ОСОБА_5 в соціально-орієнтованому ресурсі мережі Інтернет Facebook, за допомогою особистого мобільного телефону Samsung Galaxy J5, під`єднаного до мережі Інтернет, протягом лютого 2022 року здійснив публічні заклики шляхом розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій.
Згідно з висновком спеціаліста № 7 від 28.03.2022, викладені ОСОБА_4 повідомлення містять публічні заклики до зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
02.04.2022, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2022, в домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, за результатом якого встановлено, що за допомогою мобільного телефону Samsung Galaxy J5 (2016), ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому встановлені сім-карти з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , та яким користується ОСОБА_4 , останній протягом лютого 2022 року розмістив на власній електронній сторінці з обліковим записом ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в інформаційній мережі загального доступу Інтернет на веб-ресурсі Facebook, публікації, в яких, відповідно до висновку спеціаліста № 7 від 28.03.2022, містились публічні заклики до зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. У зв`язку з чим, вказаний мобільний телефон був вилучений та упакований згідно правил пакування, опечатаний, скріплений підписами понятих, учасників.
Слідчий в клопотанні вказує, що необхідність накладення арешту на майно зумовлена тим, що вилучений мобільний телефон має суттєве значення для об`єктивного, повного і всебічного проведення досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та має доказове значення для доведеності вини осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також містить на собі докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, він, з урахуванням положень ст. 98 КПК України, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий у судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд клопотання без участі, клопотання підтримав.
Згідно ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання та надавши оцінку доказам, які містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській здійснюється досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 від 19.03.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України (витяг з ЄРДР від 19.03.2022 а.к 4).
В рамках вказаного кримінального провадження 02.04.2022 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2022, в домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук. Під час обшуку вилучено мобільний телефон Samsung Galaxy J5 (2016), ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому встановлені сім-карти з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .
Постановою від 02.04.2022 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000040 від 19.03.2022.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 110 КК України, за яке передбаченого покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У даному випадку арешт накладається у відповідності до п. 1 та п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна як виду покарання.
Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Під час ухвалення рішення враховується також, практика Європейського суду з прав людини, згідно якої для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.
З матеріалів клопотання вбачається, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Таким чином, враховуючи обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на мобільний телефон Samsung Galaxy J5 (2016), ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому встановлені сім-карти з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 з метою забезпечення зберігання його як речового доказу та можливої конфіскації, підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170-173, 369-372, 376 КПК України,

Постановив:

клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000040 від 19.03.2022 на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон Samsung Galaxy J5 (2016), ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому встановлені сім-карти з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Заборонити розпоряджатися та відчужувати вказаний мобільний телефон на час досудового розслідування та судового провадження у даному кримінальному провадженні.
Заборонити користуватись та розпоряджатись вказаним майном.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6