КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 04 серпня 2022 року клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2022 року,

за участі:
прокурора: ОСОБА_7 ,
представника-адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на корпоративні права ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у наступних підприємствах: ТОВ «ЦУВКП «Атомпромкомплекс» (, власник 50%); ТОВ «Петрус-Кондитер» (, власник 50%); ВКФ «Топтранс» (, власник 10,34%); ТОВ «Біомедтранс» (, власник 50%); ТОВ «Петрус-Алко» (, власник 25%); ТОВ «Бельмар Україна» (, власник 50%); ТОВ «ХЕППІ ЛІФ» (, власник 50%); ТОВ «ІК «Петрус-Алко» (, власник 25%); ТОВ «Транс-вест-Експедиція» (, власник 50%); ТОВ «Фармінвест» (, власник 45%); ТОВ «БЦ НА Тарасівській» (, власник 50%); ТОВ «БЦ «Навігатор» (, власник 50%); ТОВ «АВАТЕК» (, власник 50%); ТОВ «ВМК - Монолит» (, власник 50%); ТОВ «Техінвестбуд ЛТД» (, власник 20%); ТОВ «Петрус-Інвестбуд» (, власник 20,09%); ТОВ «Петрус-медіа» (, власник 50%).

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді про арешт корпоративних прав, належних ОСОБА_5 .
Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що розгляд клопотання відбувся за відсутності власника майна або його представника, копію оскаржуваного рішення отримано 13 червня 2022 року, вперше апеляційну скаргу подано 20 червня 2022 року через систему Електронного суду, однак як з`ясувалось, що не було відомо раніше, Київський апеляційний суд не підключений до системи електронного суду. Повторно апеляційну скаргу подано 11 липня 2022 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.
Слідчим суддею не взято до уваги те, що постанова слідчого про визнання речовими доказами не відповідає вимогам ст. 110 КПК України та корпоративні права належні ОСОБА_5 не відповідають ознакам, передбачених ст. 98 КПК України.
Зазначає, що станом на час вчинення прокурором процесуальних дій у Міністерства оборони України відсутні будь-які претензії до ТОВ «ТАНОС ТЕКНОЛОДЖИ» щодо умов виконання контракту та незважаючи на військовий стан ТОВ «ТАНОС ТЕКНОЛОДЖИ» виконує свої контракти з Міністерством.
Крім того ні ОСОБА_5 ні посадовим особам ТОВ «ТАНОС ТЕКНОЛОДЖИ» про підозру не повідомлено.
На переконання сторони захисту, докази про причетність юридичних осіб, корпоративні права, яких арештовано не мають відношення до подій кримінального провадження, а тому підстав для накладення арешту відсутні.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21 квітня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000313, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно з 01.12.2021, точного дня та часу досудовим розслідуванням не встановлено, однак до 02.03.2022, невстановлені посадові особи ТОВ «Танос Текнолоджи» спільно з іншими неустановленими особами, вирішили заволодіти коштами Міністерства оборони України під приводом укладання договорів на закупівлю товарів воєнного призначення, у тому числі використовуючи рахунки підконтрольних фізичних осіб підприємців.
У подальшому, в період з 02.03.2022 по 18.04.2022 невстановлені посадові особи ТОВ «Танос Текнолоджи», діючи за попередньою змовою між собою та іншими невстановленими особами, заволоділи коштами Міністерства оборони України.
Також встановлено, що до вчинення зазначених злочинів причетні засновники ТОВ «Танос Текнолоджи», такі як ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , директор товариства ОСОБА_5 та члени його сім`ї, працівники зазначеної компанії такі як ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та їх довірені особи, зокрема ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 і члени їх сімей.
Під час розслідування провадження установлено, що директор ТОВ «Танос Текнолоджи» ОСОБА_24 , є власником корпоративних прав низки підприємств на території України, зокрема: ТОВ «ЦУВКП «Атомпромкомплекс» (, власник 50%); ТОВ «Петрус-Кондитер» (, власник 50%); ВКФ «Топтранс» (, власник 10,34%); ТОВ «Біомедтранс» (, власник 50%); ТОВ «Петрус-Алко» (, власник 25%); ТОВ «Бельмар Україна» (, власник 50%); ТОВ «ХЕППІ ЛІФ» (, власник 50%); ТОВ «ІК «Петрус-Алко» (, власник 25%); ТОВ «Транс-вест-Експедиція» (, власник 50%); ТОВ «Фармінвест» (, власник 45%); ТОВ «БЦ НА Тарасівській» (, власник 50%); ТОВ «БЦ «Навігатор» (, власник 50%); ТОВ «АВАТЕК» (, власник 50%); ТОВ «ВМК - Монолит» (, власник 50%); ТОВ «Техінвестбуд ЛТД» (, власник 20%); ТОВ «Петрус-Інвестбуд» (, власник 20,09%); ТОВ «Петрус-медіа» (, власник 50%).
Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_25 від 19 травня 2022 року корпоративні права ОСОБА_5 у вказаних підприємствах визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000313.

19 травня 2022 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_5 з метою забезпечення збереження речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2022 року клопотання прокурора задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000313 про накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_5 слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, як просив прокурор у своєму клопотанні.

Вказане майно у даному кримінальному провадженні постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_25 від 19 травня 2022 року, визнано речовим доказом, відтак є предметом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.
Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказане майно, не приймаються до уваги, оскільки арешт на майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки прокурором доведені обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Посилання представника щодо невідповідності постанови про визнання речовими доказами вимогам ст. 110 КПК України не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Крім того, прокурором у судовому засіданні апеляційної інстанції долучено копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 навіть з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити представнику ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2022 року.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2022 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргупредставника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_26 ОСОБА_27 ОСОБА_28

Єдиний унікальний № 757/11522/22-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_29

Справа № 11сс/824/2836/2022 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК