Справа № 359/2523/22
Провадження № 1-кс/359/614/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2022 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду у судовому засіданні без технічної фіксації, клопотання слідчого групи слідчих старшого слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000470 від 26.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчим СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000470 внесеного 26.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.2022, близько 01 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримаючи в руці предмет схожий на розкладний ніж, наніс вказаним ножем ОСОБА_5 два ножові поранення в області шиї, спричинивши йому проникаюче колоте ріжуче поранення грудної клітини зліва з ушкодженням легені, що призвело до розвитку пневмотораксу. В подальшому ОСОБА_5 вихопив у ОСОБА_4 з рук ніж та вибіг на вулицю, де йому вчасно було надано медичну допомогу.

26.04.2022 слідчим СВ Бориспільського районного управління поліції лейтенантом поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події у приміщенні Бориспільської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування (БЛІЛ) розташованої по вулиці Котляревського, будинок 1 у місті Бориспіль Київської області, у ході якого виявлено та вилучено предмет, схожий на ніж. Даний предмет у присутності понятих поміщений до спецпакету НПУ та опечатаний.
Враховуючи, що 26.04.2022 вилучені речі вважається тимчасово вилученим майном, є предметом кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженню.

У зв`язку з вище викладеним, з метою позбавлення можливості знищити дані речі, з метою повного, всебічного, об`єктивного розслідування вказаного злочину та встановлення об`єктивної істини у зазначеному кримінальному провадженні виникає необхідність у накладенні арешту на предмет схожий на ніж, з метою належного збереження речових доказів.
У судове засідання слідчий та власник майна не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Разом із цим слідчий у порядку ч. 1 ст. 172 КПК України просить клопотання розглянути без її участі. Її неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Відповідно ст.107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів не проводилася.

Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Із змісту клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000470 від 26.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлені обставини, які викладені вище.

Вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та передано на зберігання у матеріалах кримінального провадження №0000470 від 26.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

На підтвердження вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України слідчий долучив: витяг із ЄРДР; протокол огляду місця події від 26.04.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Клопотання органу досудового розслідування обґрунтовано необхідністю забезпечення збереження вказаних речових доказів, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Частина 3 статті 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, предмет, схожий на ніж, на думку суду, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, оскільки, зберегло на собі ознаки вчинення злочину, та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, тобто має суттєве значення для проведення досудового розслідування, та є речовим доказом, на який слід накласти арешт.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись: ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий судя

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: предмет схожий на ніж, що є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000470 від 26.04.2022.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1