Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/577/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 липня 2022 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлиш, Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 23.04.1996 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 140, ст. 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
2) 20.11.1997 року Крюківським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч. 2 ст. 142, ст. 43 КК України до 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнено 01.04.2003 року по відбуттю строку покарання;
3) 29.12.2003 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 29.12.2005 року по відбуттю строку покарання;
4) 02.08.2006 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст. 198, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369, ст.. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнено 15.01.2009 року за постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.01.2009 року умовно-достроково на 11 місяців 14 днів;
5) 18.06.2014 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 321, ст.. 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;
6) 22.06.2016 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 309, ст.. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;
7) 16.10.2020 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. З ст. 15 ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
по теперішній справі - 21.04.2021 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення за вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 16.11.2020 року з 11.11.2019 року до 01.04.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
відмовлено в задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровоградаз клопотанням про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 липня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання.

Судове рішення мотивовано тим, що процес виправлення засудженого ОСОБА_7 , який з 13.11.2019 року перебуває в місцях позбавлення волі, згідно матеріалів особової справи № 132-С-21, почався лише після відмови адміністративної комісії ДУ «Кропивницька виправна колонія №6)» у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покаракня.
При цьому, протягом попереднього періоду відбування покарання засуджений має лише два заохочення, піддавався стягненням у виді трьох попереджень, профілактичної бесіди та двох доган, тобто протягом двох років відбування призначеного покарання ОСОБА_7 допустив 06 (шість) порушень встановленого порядку відбування покарання, що вказує на небажання останнього своєю сумлінною поведінкою спокутувати вину за вчинене кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою районного суду засуджений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу районного суду та ухвали нову ухвалу, якою задовольнити клопотання звільнивши його умовно достроково.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що під час відбуття покарання він всіляко намагався довести своє виправлення, а саме працював на деревообробній дільниці , а зараз він працює в речовій коморі комірником.
Вказує, що він завжди проявляв добросовісне ставлення до праці, дотримувався правомірних і ввічливих відносин з персоналом установи.
Згідно ст. 118 КВК України відпрацював 48 годин.
Беззаперечно виконує законні вимоги адміністрації установи і цим самим надає приклад іншим засудженим.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зазначивши, що останнє стягнення є незаконним, на даний час він отримав вже додаткове заохочення, думку прокурора, який вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу перебування засудженого в усіх установах виконання покарання.
Аналізуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і апеляційний суд.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 протягом всього періоду відбування покарання в місцях позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення та пееревиховання.

При вирішенні питання про застосування щодо особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування їм встановленій частині покарання, а виправлення засудженого.

Зваживши усі вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, а тому суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 засуджений вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.04.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

З характеристики на засудженого ОСОБА_7 затвердженою начальником ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 13.11.2019 року, за час відбування покарання допустив 5 порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, на даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку; має 02 (два) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці;
Відповідно до наказу від 05.03.2012 року №123/Аг-20 був поставлений в слідчому ізоляторі на профілактичний обік, як схильний до членоушкодження. 26.02.2021 року знятий з профілактичного обліку установи, як схильного до членоушкодження; згідно з наказом від 18.05.2020 року №233/Аг перебував на обліку установи, як схильний до злісної непокори законним вимогам адміністрації та дій, що дезорганізують роботу установи.
З 18.06.2021 року відбуває покарання в державній установі «Кропивницька виправна колонія (№6)», - з липня по серпень 2021 року працював на майстерні установи, а саме в деревообробній дільниці; проявляв добросовісне ставлення до праці, вчасно та якісно виконував покладенні на нього завдання, дбайливо відноситься до інструменту та інвентарю; з вересня 2021 року працює в речовій коморі комірником; проявляє добросовісне ставлення до праці, вчасно і якісно виконує покладенні на нього завдання, дбайливо відноситься до інструменту та інвентарю, має зразкову поведінку; був 2 (два) рази заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідношень з персоналом установи; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує; підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; до робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, залучається до двох годинних безоплатних робіт вказаних адміністрацією установи на виробництві та на території житлової зони згідно п. 5 ст. 118 КВК України; з благоустрою установи відпрацював 48 годин; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; відповідно до наказу від 30.06.2022 року №398/Аг перебуває на профілактичному обліку установи, як схильний до членоушкодження; приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія»; підтримує зв`язки рід ними шляхом листування, короткострокових побачень, отримує передачі; відповідно до оцінки ризику вчиненого повторного кримінального правопорушення засуджений має середній рівень; характеризується посередньо.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності починаючи з 1996 року за умисні злочини. А тому, на думку колегії суддів у разі звільнення його умовно-достроково є висока ймовірність вчинення ним нового злочину.
Більш того, до ОСОБА_7 засуджений вчинення злочину в період іспитового строку та раніше до нього вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення, що в свою чергу свідчить про те, що останній належних висновків не зробив та на шлях виправлення не став.

Отже, колегія суддів погоджується з думкою районного суду що ОСОБА_7 не повністю довів своє виправлення, оскільки характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що на даний час поведінка засудженого ОСОБА_7 не свідчить про стабільний процес виправлення та перевиховання, а зміни в світогляді останнього не свідчать, що він не довів своє виправлення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Більш того, враховуючи характеристику на ОСОБА_7 у якій останній характеризується посередньо, а також наявність у нього попередніх судимостей на думку колегії суддів, є висока вірогідність того, що він у разі застосування до нього умовно-дострокового звільнення знову вчинить нове кримінальне правопорушення.
Разом з тим, як вбачається з вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.04.2021 ОСОБА_7 не одружений, на момент вчинення кримінального правопорушення суспіль-корисною працею не займався та офіційно не працював.
А тому, відсутні соціальні зв`язки, які вплинули на поведінку ОСОБА_7 з метою його виправлення.

Що стосується доводів ОСОБА_7 про те, що за час відбування покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» у нього зразкова поведінка, як підстава для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, необхідно зазначити наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто, законодавцем передбачено підстави умовно-дострокове звільнення, а саме якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 допустив 4 порушення режиму відбування покарання в ДУ «Кропивницький СІ» та одне в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)».
При цьому, протягом всього періоду відбування покарання засуджений має лише два заохочення
Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, колегія суддів вважає непереконливими доводи ОСОБА_7 про необхідність застосування до нього умовно-дострокового звільнення, оскільки з матеріалами справи не підтверджено, що останній своєю сумлінною поведінкою, за весь час відбування покарання, довів своє виправлення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 липня 2022 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 липня 2022 року, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_4