Справа № 577/3379/22
Провадження № 1-кс/577/1198/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" вересня 2022 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний су д Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000756 від 23.09.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усінськ, республіка Комі, РФ, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого Конотопським міськрайонним судом Сумської області:

1) 24.01.2022 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 год. громадських робіт;

2) 14.07.2022 року за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 місяця 5 днів арешту,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.09.2022 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з процесуальним прокурором, про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 86835 грн.

Клопотання обґрунтовується тим, що 23 вересня 2022 року близько 10:30 години, раніше судимий за корисливий злочин ОСОБА_6 , на вул. Лазаревського, поблизу «Будинку Торгівлі» в м. Конотоп, побачив ОСОБА_8 , 1943 р.н., в руках якої була жіноча сумочка коричневого кольору. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний корисливий умисел направлений на повторне відкрите викрадення сумки у ОСОБА_8 , у зв`язку з чим підозрюваний попрямував вслід за потерпілою, яка йшла до свого місця проживання на АДРЕСА_3 .

Реалізуючи злочинний корисливий намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 обігнав потерпілу біля котельної, що поблизу будинку № 39 на вул. Успенсько-Троїцькій, та сховався поміж гаражами. Дочекавшись у вказаному місці ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , діючи умисно в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та продовженого до 21.11.2022 року, близько 11 години, вийшов зі схованки та повторно відкрито викрав, висмикнувши з її лівої руки жіночу сумочку, у якій знаходилися гаманець з грошима в сумі 15000 грн., та інші особисті речі, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють.

Заволодівши майном ОСОБА_6 втік з місця злочину.

Відомості за цим фактом 23.09.2022 року внесено до ЄРДР за №0000756 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і розпочато досудове розслідування.

Того ж дня ОСОБА_6 повідомлено про підозру за вказаною статтею.

Обґрунтованість підозри доводиться зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; оглядом місця події під час якого виявлено та вилучено на смітнику по проспекту Миру сумку і речі, відкрито викрадені у потерпілої; протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_6 у якого вилучені належні потерпілій грошові кошти; протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_6 та слідчого експерименту з ним від 23.09.2022 року в ході яких останній розповів про обставини та на місці продемонстрував спосіб скоєння злочину.

Зазначають, що під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достані підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

На існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України вказують наступні обставини.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Інкримінований злочин скоїв незадовго після вчинення попереднього злочину, тому усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання, у разі доведення його винуватості, може свідчити про високий ступень імовірності спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На підтвердження ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України наводять таке.

ОСОБА_6 офіційно ніде не працює та не має постійного джерела прибутку, будучи обвинуваченим у скоєнні корисливого злочину, повторно вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Наведене, на переконання автора звернення, свідчить про неможливість запобігання вище зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки інші - не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється в умисному тяжкому злочину, який скоєно з корисливих мотивів, пропонують визначити заставу - 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде достатнім для виконання покладених на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор та слідчий ОСОБА_4 , який перебуває в слідчій групі по розслідуванню цього злочину, кожен окремо, підтримали клопотання фактично пославшись на обставини викладені вище.

ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо, просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на їх переконання, в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши представлені докази суд дійшов переконання, що клопотання є законним і обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру, обгрунтованість якої стороною захисту не оспорюється, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, санкція якої визначає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Задовольняючи клопотання суд виходить з того, що під час розгляду доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а також - ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Даний висновок зроблений з огляду на таке.

ОСОБА_6 інкримінується скоєння тяжкого злочину, за який загрожує суворе покарання у виді позбавлення волі тривалим терміном. Раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема й за злочин проти власності. Останній раз був засуджений 14.07.2022 року до покарання у вигляді арешту по відбуттю якого протягом нетривалого часу інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення. Слід також звернути увагу, що за місцем мешкання ОСОБА_6 характеризується виключно з негативної сторони, веде антигромадський спосіб життя та зловживає спиртними напоями.

За таких обставин слід дійти висновку, що знаходячись на свободі підозрюваний може не тільки переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а й вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим становить небезпеку для суспільства.

Також суд бере до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст.131 КПК), з огляду на необхідність попередження ризику переховування ОСОБА_6 від суду, під тиском тягаря можливого відбування покарання.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Зокрема судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання суду обрання ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу, відповідно до пп.«с» п.1 ст.5 Конвенції відповідатиме принципу пропорційності, оскільки застосований до нього запобіжний захід буде необхідним за встановлених обставин, унеможливить продовжити вчиняти підозрюваним злочинів.

Отже, прокурор довів, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобігання спробам, зазначених у пунктах 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України та спокій громадян.

З огляду на викладене заперечення сторони захисту у задоволенні клопотання не заслуговує на увагу суду.

При застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, виходячи з положень ч.4 ст.182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. А тому, з урахуванням розміру інкримінованих збитків, тяжкості та обставин кримінального правопорушення, встановлених ризиків слід погодитися із запропонованим стороною обвинувачення розміром застави у 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 91000 грн., а не 86835 грн., як помилково зазначено у клопотанні.

Керуючись: ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 години 20 листопада 2022 року.

Встановити ОСОБА_6 , заставу у розмір 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 91000 грн., які можливо внести на рахунок:

Одержувач: ТУДСА України в Сумській області

Код: 26270240

Назва банку: ДКСУ м. Київ

МФО: 820172

р/р: UA0008869

Призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

У разі внесення вказаної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити, поклавши на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП України в Сумській області за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі м. Конотопа Сумської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1