Справа № 461/4223/22
Провадження № 1-кп/461/575/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.09.2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

при розгляді у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 461/4223/22 клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Галицького районного суду м. Львова надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
26.09.2022 року в підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на нічний домашній арешт, оскільки за час проведення досудового розслідування зменшились ризики, передбачені ст.177 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечила проти данного клопотання, але просила застосувати до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши учасників кримінального провадження суд прийшов до наступного висновку.
Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Суду на підготовчому судовому засіданні не надані докази стороною обвинувачення і тому суд не може надати їм правову оцінку. В підготовчому судовому засіданні суд не має процесуальної можливості і повноважень перевірити ці докази та обґрунтованість підозри. Належність та допустимість доказів буде перевірена судом під час судового засідання, про що суд зробить відповідні висновки в остаточному процесуальному рішенні.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненного повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, суддя враховує наступне. У разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Прокурор довів судді, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення. Ризик, передбачений статтею 177 цього Кодексу прокурором доведений. Але при цьому суд враховує, що з часу затримання та перебування під вартою ОСОБА_4 ризики, які зазначені в ухвалі Личаківського районного суду м.Львова від 04.08.2022 року про обрання запобіжного заходу зменшились.
Прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тобто запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Таке рішення на думку суду узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, оскільки небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною ,що це не може служити виправданням утримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 28 січня 1993 року у справі W. проти Швейцарії).
З врахуванням вищезазначеного, суд вважає необхідним на підставі ч.4 ст.194 КПК України застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На думку суду, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою його фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , на строк до 24.11.2022 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 24.11.2022 року наступні обов`язки :
- не залишати цілодобово місце постійного проживання: АДРЕСА_1 ;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити обвинуваченому, що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору, начальнику відповідного відділу поліції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а обвинувачуваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1