Справа № 488/1389/22
Провадження № 1-кс/488/235/22 р.
УХВАЛА

07.09.2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в :
06.09.2022 р. прокурор звернулась із відповідним клопотанням в межах досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2022 року за №0000119 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
У клопотанні прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучений 05 вересня 2022 року в ході проведення огляду місця події по проспекту Богоявленському навпроти будинку №175 в м.Миколаєві, транспортний засіб - автомобіль марки «AUDI 100 1987 р.в. з реєстраційним номером НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_3 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Як слідує з клопотання, 05.09.2022 приблизно об 11 год. 00 хв. під час несення служби на блокпосту «Банан» співробітниками СРПП Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області навпроти будинку №175 по проспекту Богоявленському в Корабельному районі міста Миколаєва зупинено автомобіль червоного кольору марки «AUDI 100» 1987 р.в., д/н: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки документів виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 04.03.2008 на ім`я ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 ) з ознаками підробки.
У зв`язку з вказаним на місце події було викликано СОГ ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області. В ході огляду вищевказаного свідоцтва працівниками ВП №3 виявлено ознаки підробки вказаного свідоцтва, а саме: невідповідність розмірів, відсутність захисних голографічних елементів, невідповідність типографського шрифту та запис про видачу документа установою, якої на той час не існувало.
За письмовою згодою ОСОБА_3 , 05.09.2022 р. у період часу з 13-21 год. по 14-07 год. оглянуто вищевказаний транспортний засіб.
Як слідує з клопотання, під час проведення перевірки у Інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» встановлено відсутність даних щодо власника вказаного транспортного засобу, у зв`язку з чим останній, дві пари ключів до автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу як безпосередній предмет вищевказаного кримінального правопорушення та, які добровільно передав ОСОБА_3 , було тимчасово вилучено.
Посилаючись на те, що вказані речі мають значення речових доказів у вищевказаному кримінальному провадженні, які могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, необхідність проведення експертних досліджень свідоцтва та номерів деталей кузова, що також можуть мати ознаки підробки, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, прокурор просить накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.
Прокурор подала до суду заяву, в якій своє клопотання підтримала та просила про його розгляд у її відсутність.
ОСОБА_3 , який повідомлений завчасно про дату, час та місце розгляду вказаного клопотання, до суду не прибув, про причину неявки не повідомив.
За положеннями ст. 170 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши зміст клопотання, письмові докази, додані до нього, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування майном можливі у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі майна.
Аналізуючи зміст даного клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що прокурором доведено необхідність та доцільність арешту вищевказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, як такого, що згідно клопотання має ознаки підробки, та у разі підтвердження останнього, належність даного свідоцтва до безпосереднього предмету кримінального правопорушення і його доказове значення.
За такого, вважаю за необхідне клопотання в цій частині задовольнити з метою надання можливості органу досудового розслідування провести відповідні експертні дослідження та забезпечити збереження вищевказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу як речового доказу у справі.
Стосовно вищевказаного транспортного засобу, то, аналізуючи зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні не обґрунтований доказовий зміст власне автомобіля у порушеному кримінальному провадженні за ч.4 ст.358 КК України, до того ж доказів зміни або пошкоджень номерів, вузлів та агрегатів автомобіля до клопотання не надано, при тому що автомобіль міг бути оглянутий за участю відповідних спеціалістів, також не нанадо доказів щодо відсутності зареєстрованих даних стосовно власника даного майна.
Щодо рапорта дізнавача СД ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області про відсутність в базі інформаційно-комунікаційній системі ІПНП інформації щодо власника вказаного транспортного засобу, то рапорт не є документом який, відповідно до вимог кримінального процесуального закону належить до доказів, в розумінні ст. 99 КПК України.
Таким чином, прокурором не представлено переконливих даних про те, що автомобіль неправомірно перебуває у користуванні ОСОБА_3 , числиться в угоні або будь-які інші особи претендують на нього.
Не надано також і доказів того, що ОСОБА_3 має намір приховати або знищити вказаний вище автомобіль, доводів, що можуть вказувати на ці обставини прокурором не наведено.
Згідно зі ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу.
Відповідно до ст.172 ч.3 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст.170-173, ч.4 ст.107 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 05 вересня 2022 року в ході проведення огляду місця події майно, що перебувало у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке зберігати у кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області.

У накладенні арешту на тимчасово вилучений 05.09.2022 р. транспортний засіб - автомобіль марки «AUDI 100 1987 р.в., червоного кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_2 з автомобільними ключами в кількості 2 штук відмовити.
На ухвалу слідчого судді в частині задоволеного клопотання протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1