Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3257/22
Провадження № 1-кс/553/844/2022
У Х В А Л А
Іменем України

12.08.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтава у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова про накладення арешту у рамках кримінального провадження № 0000709 від 05.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) , передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про накладення арешту у рамках кримінального провадження № 0000709 від 05.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) , передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.08.2022 року до ЧЧ ВП №1ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що за адресою АДРЕСА_1 , 01.08.2022 року, приблизно до 08 год. 00 хв. невідомі особи, таємно, здійснили крадіжку двох мішків шпаклівки фасадної ТМ SCANMIX вагою 25 кг, чим спричинили матеріальної шкоди.
Так, у період часу з 11 год. 52 хв. 05.08.2022 року по 12 год. 09 хв. 05.08.2022 року слідчим СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області, здійснено огляд місця події, на відкритій ділянці місцевості, за адресою м. Харків, вул. Диспетчерська,27, де було виявлено та вилучено: два мішки шпаклівки ТМ SCANMIX , які поміщено до двох білих мішків, які опечатано бирками з надписами із підписами двох понятих.
06.08.2022 року вищевказані предмети визнано речовими доказами, по даному кримінальному провадженню.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

З огляду на вище викладене та приймаючи до уваги той факт, що у слідства є сукупність підстав вважати, що вилучені речі в ході огляду місця події, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, виникли підстави для арешту вищезазначеного майна, в зв`язку з чим звернулись до суду з вказаним клопотанням.
В судове засідання прокурор, не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити розгляд клопотання у його відсутність.
Неприбуття даних осіб у судове засідання , не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст. 172 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.
Слідчий суддя, дослідивши докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно п.7 ч.3 ст. 131 КПК України визначено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до п. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права не відчуження, розпорядження та/або користуванням майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підстав вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї статті, арешт, що накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати , що воно відповідає критерію, зазначеному ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості та можуть бути використані, які доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, що були об`єктом кримінально протиправних дій , гроші, цінності, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п.п.1,2,5,6 ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий судді, суд повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна надається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 3 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а така наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст. 170 цього Кодексу.
Судом приймаються до уваги , вищевказане майно, яке має значення для кримінального провадження, на підставі ст. 98 КПК України є об`єктом кримінально протиправних дій, який визнано речовим доказом, вказані предмети використовуватимуться як доказ під час судового розгляду, що дає всі підстави забезпечити його схоронність за допомогою заходів забезпечення кримінального провадження арешту, для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення та перетворення.

Слідчий суддя, приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна. При цьому, враховуючи можливість використання даних предметів, у даному кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Поряд з цим, слідча суддя приходить , що процесуальний строк визначений для звернення до суду з клопотанням про накладення арешту, з урахуванням обставин його пропуску, підлягає поновленню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2,7,132,98,167,170-173,309,372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Поновити пропущений з поважних причин строк подачі клопотання про арешт майна в порядку ст. 117 КПК України.

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова про накладення арешту у рамках кримінального провадження № 0000709 від 05.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) , передбаченого ч.4 ст.185 КК України -задовольнити.

Накласти арешт на два мішки шпаклівки ТМ SCANMIX , які поміщено до двох білих мішків, які опечатано бирками з надписами із підписами двох понятих, які належать АТ «Укрзалізниця», шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження усіма особами, із подальшим зберіганням майна, відповідно до «Інструкції по порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідча суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1