У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2173/22

№ 1-і/183/113/22

21 вересня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 23.01.2021 року за № 0000052, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Згідно до вимог ст. 331 КПК України прокурор Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що у провадженні Балаклійського районного суду Харківської області (головуючий суддя ОСОБА_6 ) перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 23.01.2021 року за № 0000052 за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 21.01.2021 року приблизно о 20.00 годині, будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, без дозволу власника будинку ОСОБА_7 , через не зачинені двері проник до будинку АДРЕСА_1 , де вчинив напад на останнього, в ході якого, маючи на меті позбавити ОСОБА_7 можливості чинити опір та викликати допомогу, наніс потерпілому декілька ударів кулаком лівої руки в ділянку обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми голови у вигляді синців м`яких покривів з боку їх внутрішньої поверхні, забійних ран, синців і саден обличчя, забиття м`яких тканин обох губ, відриву верхньої губи, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Після чого ОСОБА_4 взяв у ліву руку ніж, який він приніс із собою, та наніс ОСОБА_7 один удар ножем в ділянку грудної клітини, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді одиночного колото-різаного поранення грудної клітини зліва, що проникло у ліву плевральну порожнину та супроводжувалося пораненням лівої легені та лівої легеневої артерії, при ускладненому розвитку внутрішньої кровотечі, яке відноситься до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, тим самим застосував до ОСОБА_7 насильство, яке є небезпечним для життя, після чого заволодів грошима у сумі 4.117 грн. та з місця скоєння злочину втік, розпорядившись грошима на власний розсуд, що кваліфікується за ч. 4 ст.187 КК України, розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, поєднаний із проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_4 21.01.2021 року приблизно о 20.00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи с корисливих мотивів, маючи умисел на навмисне спричинення смерті ОСОБА_7 , з метою заволодіння грошима, наніс потерпілому декілька ударів кулаком лівої руки в ділянку обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми голови у вигляді синців м`яких покривів з боку їх внутрішньої поверхні, забійних ран, синців і саден обличчя, забиття м`яких тканин обох губ, відриву верхньої губи, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Після чого, ОСОБА_4 взяв у ліву руку ніж, який він приніс із собою, та наніс ОСОБА_7 один удар ножем в ділянку грудної клітини, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження, у вигляді одиночного колото-різаного поранення грудної клітини зліва, що проникло у ліву плевральну порожнину та супроводжувалося пораненням лівої легені та лівої легеневої артерії, при ускладненому розвитку внутрішньої кровотечі, яке відноситься до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, після чого заволодів грошима у сумі 4.117 грн. та з місця скоєння злочину втік, розпорядившись грошима на власний розсуд. Смерть потерпілого ОСОБА_7 настала в ніч на 22.01.2021 року внаслідок колото-різаного поранення життєво важливих органів лівої легені та лівої легеневої артерії, що кваліфікується за п. 6 ч. 2 ст.115 КК України, умисне вбивство, тобто навмисне протиправне спричинення смерті іншій особі, вчинене з корисливих мотивів.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області стосовно ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком до 01.04.2022 року.

Відповідно до вимог ст. 615 КПК України, прокурором продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 строком до 31.05.2022 року включно та на теперішній час останній утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.07.2022 року стосовно ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу тримання під вартою на 60 діб в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 22.09.2022 року.

Відповідно до клопотання прокурора встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення одного з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років.

Враховуючи вищевикладені обставини в своїй сукупності вони свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів та з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, вбачається ризик того, що він може переховуватись від суду з метою уникнути відповідальності.

Також вбачається ризик вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень у зв`язку з тим, що останній обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, корисно-суспільною працею не займається, не має постійного джерела прибутку.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила вирішити питання про продовження застосування до його підзахисного запобіжного заходу на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 не був присутній під час розгляду клопотання з причин, які будуть наведені в цій ухвалі при вирішенні клопотання по суті.

Дослідивши клопотання, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, суд прийшов до таких висновків.

Згідно до Указу Президента №64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 року № 2102-IX відповідно до пункту 31 частини 1 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

З 24.02.2022 року по теперішній час на території Харківської області проводяться бойові дії.

Також, Верховною Радою України 03.03.2022 року за № 2111 -IX прийнято Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану», який набрав чинності.

Відповідно до частини 5 статті 615 КПК України (в редакції зазначеного Закону), на час дії воєнного стану в разі неможливості проведення підготовчого судового засідання обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.

Також, згідно з положеннями частини 6 статті 615 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважаться продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.07.2022 року стосовно ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу тримання під вартою на 60 діб строком до 22.09.2022 року, та на теперішній час останній утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Відповідно до Розпорядження Верховного Суду № 11/0/9-22 від 18.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей) змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Таким чином суд вважає, що подане прокурором клопотання підсудне Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Крім того, до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла довідка державної установи «Харківський слідчий ізолятор» від 21.09.2022 року про те, що станом на 21.09.2022 року доступ до глобальної мережі інтернет в установі відсутній у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, точна інформація щодо відновлення доступу до глобальної мережі інтернет відсутня, після проведення ремонтних робіт буде проведений тестовий зв`язок з представником постачальника доступу до глобальної мережі інтернет.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, одно з яких віднесено законом до категорії особливо тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: протоколами огляду місця події від 23.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; речовими доказами; показами свідків; протоколами слідчих експериментів.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів, один з яких віднесений до особливо тяжких, за скоєння якого передбачено покарання у виді, в тому числі, довічного позбавлення волі. ОСОБА_4 не одружений, дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, суспільно-корисною працею не займається, джерел доходів, крім скоєння злочинів також не має, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків. Крім того, місцем реєстрації ОСОБА_4 є тимчасово окупована територія України. Тому суд вважає, що, перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Суд при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих прокурором матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 ніде не працює, тому офіційні джерела доходів в нього відсутні, підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, один з яких віднесено законом до особливо тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, в тому числі, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з наданих прокурором доказів, ОСОБА_4 раніше не судимий, однак підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, один з яких віднесено законом до особливо тяжких та передбачає покарання, в тому числі, у вигляді довічного позбавлення волі.
Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, у відповідності з ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, в тому числі, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Тому суд вважає, що до ОСОБА_4 розмір застави встановлений бути не може.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Бугаївка Ізюмського району Харківської області, громадянина України, у вигляді тримання під вартою продовжити, строком до 16 листопада 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1