Справа № 201/5534/22
Провадження № 1-кс/201/1900/2022
УХВАЛА
Іменем України

23 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 про надання дозволу на організацію проведення примусового відібрання зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залучення експертів Дніпропетровського обласного бюро СМЕ, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000565 від 26.05.2022р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про примусове відібрання зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залучення експертів Дніпропетровського обласного бюро СМЕ, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000565 від 26.05.2022р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено, що група осіб на території м. Нікополя та Дніпропетровської області організували виготовлення та збут вогнепальної зброї, боєприпасів і вибухових речовин армійського зразка.

ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, місці та за невстановлених слідством обставин та спосіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, регламентованим Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», незаконно придбав вогнепальну зброю, яку зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання, а саме, в житловому приміщені АДРЕСА_1 , до моменту вилучення співробітниками поліції.

26.05.2022 року в період часу з 11:07 годин по 16:36 годин в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме, за адресою: АДРЕСА_2 , житлове приміщення № 10А-11А виявлено та вилучено предмет зовні схожий на пістолет, який згідно висновку експерта № СЕ-19/104-22/13384-БЛ від 27.05.2022 року - пістолет, наданий на дослідження, є гладкоствольною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом із газового пістолета моделі «RG 88» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A.Knall, шляхом видалення з каналу ствола стаціонарного захисного елементу, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами (кулями). Пістолет придатний для проведення пострілів. Конструкція пістолета дозволяє здійснювати постріли способом роздільного зарядження з використанням в якості ініціюючого складу шумових патронів калібру 9 мм P.A.Knall, а в якості снаряда - куль сферичної форми діаметром до 7 мм. При цьому забезпечується достатня вражаюча здатність вистріляних з нього снарядів (куль). Пістолет виготовлено шляхом переробки саморобним способом із газового пістолета моделі «RG 88» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A.Knall, шляхом видалення з каналу ствола стаціонарного захисного елементу, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичним снарядами (кулями), який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав до моменту вилучення співробітниками Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Вказані умисні дії ОСОБА_7 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України - незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

26.05.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду в період часу з 11:07 год. до 16:36 год. проведено обшук в приміщенні АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де було виявлено та вилучено майно, що належить ОСОБА_4 , серед яких вогнепальна зброя та велика кількість предметів, схожі на бойові припаси. З поверхонь пакетів, де зберігались вказані предмети, коробок та згортків було виявлено та вилучено в загальній кількості 17 марлевих тампонів зі змивами, які поміщені до 17 паперових конвертів. Так, в ході обшуку приміщення №1 з поверхонь боєприпасів та пакетів, в яких зберігались боєприпаси та зброя було вилучено 14 змивів на марлеві тампони, які поміщено у 14 паперових конвертів, білого кольору а саме: в конверт №1 поміщено змив з набоїв калібру 7.62 з маркуванням 711 77; в конверт №2 поміщено змив з пакування в якому зберігались набої калібру 7.62; в конверт №3 поміщено змив з пакування в якому зберігались набої калібру 7.62; в конверт №4 поміщено змив з набоїв калібру 7.62 з маркуванням 539 4; в конверт №5 поміщено змив з набоїв калібру 9 мм з маркуванням 38 81; в конверт №6 поміщено змив з набоїв калібру 7.62 з маркуванням 711 82; в конверт №7 поміщено змив з набоїв калібру 7.62 з маркуванням 539 4; в конверт №8 поміщено змив з набоїв калібру 7.62; в конверт №9 поміщено змив з набоїв з маркуванням S&B 7.62x25; в конверт №10 поміщено змив з сліп пакету в якому знаходились набої; в конверт №11 поміщено змив з пістолета з маркуванням «RG 88»; в конверт №12 поміщено змив з магазину пістолета; в конверти №13,14 поміщено 2 змиви з предмета, ззовні схожого на станок для виготовлення набоїв. А в ході обшуку приміщення №2 з поверхонь боєприпасів та пакетів, в яких зберігались боєприпаси та зброя було вилучено 3 змиви на марлеві тампони, які поміщено у 3 паперові конверти, жовтого кольору, а саме: у конверт №1 поміщено змив з пакету в якому знаходились кулі, у конверт №2 та 3 поміщено 2 змиви з пакетів в яких знаходились гільзи.

10.08.2022р. прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 винесена постанова про відібрання біологічних зразків, а саме, зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_7 , для проведення молекулярно-генетичної експертизи. Але останній в письмові формі відмовився від добровільного надання своїх біологічних зразків.

Для ефективності проведення досудового розслідування кримінального провадження, для виявлення слідів кримінального правопорушення, а також необхідності призначення та проведення відповідних порівняльних експертних досліджень, серед яких молекулярно-генетична експертиза, для порівняння генотипу, виявленого на предметах, що вилучені під час обшуку в приміщенні АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , необхідно провести відібранім біологічних зразків, а саме, відібрати зразки букального епітелію у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з відмовою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно надати зразки букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи, слідчий просив надати дозвіл слідчому СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області організувати проведення примусового відібрання зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою подальшого проведення молекулярно-генетичної експертизи. До проведення примусового відібрання зразків букального епітелію залучити експертів Дніпропетровського обласного бюро судово-медичних експертиз, які мають необхідні спеціальні знання.

Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити, додатково зазначивши, що у клопотанні допущена описка в анкетних даних підозрюваного, який є ОСОБА_4 .

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, надав письмові заперечення, у яких зазначив, що слідчим не надано доказів про неможливість проведення експертизи без біологічних зразків. У клопотанні відсутні підтверджуючі аргументи щодо необхідності отримання біологічних зразків, оскільки необхідність відібрання зазначених зразків обґрунтовується лише можливістю їх використання у подальшому для проведення відповідних експертиз та проведення об`єктивного досудового розслідування, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 245 КПК України. Так, слідчим у клопотанні зазначено, що на даний час сторона обвинувачення з метою виконання завдань передбачених КПК України вважає за необхідне провести молекулярно-генетичну експертизу. Слідчим не долучено до клопотання постанову про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, що позбавляє слідчого суддю дослідити питання, які поставлені експертам.

Враховуючи, що орган досудового розслідування просить відібрати біологічні зразки у підозрюваного, який відмовився від добровільного їх надання, з метою призначення порівняльної молекулярно - генетичної експертизи, вважав, що задоволення такого клопотання порушуватиме основні засади кримінального провадження, встановлені ст. 7 КПК України, в тому числі: законності, свободи від самовикриття, оскільки слідчий не зазначає, що така експертиза потрібна для отримання належного доказу на підтвердження винуватості чи невинуватості підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Підтвердженням того, що сторона обвинувачення має тільки за мету обвинувальний інтерес, а не повне і всебічне дослідження, є постанова керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 про продовження строку досудового розслідування від 26.07.2022р.

Відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, зразки крові у осіб, які проходять у справі, зазвичай повинні відбиратися у зазначених відділеннях. Якщо забір зразків крові проводиться поза відділенням, він повинен проводитися особою, яка володіє даною маніпуляцією.

Однак, матеріли, долучені до клопотання містять лише постанову прокурора про відібрання зразків для проведення експертизи від 11.08.2022р., на якій розписалися адвокат ОСОБА_5 і підозрюваний ОСОБА_4 про відмову у її проведенні з обґрунтуванням вказаної відмови. Проте, попереднього висновку лікаря про можливість здійснення примусового відбору зразків слідчому судді не надано.

Також подані слідчому судді матеріали не містять відомостей про виконання процесуальних дій, з якими законодавство пов`язує можливість вирішення питання про надання дозволу на відбирання біологічних зразків примусово, зокрема, до клопотання не додано матеріалів, які б підтверджували те, що з ОСОБА_4 проводилися процесуальні дії відповідно до правил, передбачених ст. 241 КПК України, зокрема, не додано протокол, який би мав бути складений при відібранні біологічних зразків від особи та в якому і мала бути зафіксована відмова особи від добровільного надання біологічних зразків.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам (ст. 28 Конституції України). Право на особисту (тілесну) недоторканність - найважливіше демократичне право, яке отримало правове визнання не тільки на рівні конституції, а й у міжнародних актах, зокрема, у Загальній декларації прав людини, Міжнародному пакті про громадянські та політичні права, Європейській конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Декларації про захист всіх осіб від тортур та інших жорстоких, нелюдських чи таких, що принижують гідність видів поводження чи покарання, тощо. Визнання, дотримання і захист прав і свобод людини і громадянина - обов`язок держави та її органів, у тому числі органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Обмеження прав людини може бути здійснено виключно за рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 29 Конституції України).

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Крім того, відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на здійснення відбору біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_4 , слідчим не надано доказів про неможливість проведення експертизи без біологічних зразків.

В клопотанні відсутні підтверджуючі аргументи щодо необхідності отримання біологічних зразків, оскільки необхідність відібрання зазначених зразків обґрунтовується лише можливістю їх використання в подальшому для проведення відповідних експертиз та проведення об`єктивного досудового розслідування, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 245 КПК України.

Так, слідчим у клопотанні зазначено, що на даний час сторона обвинувачення вважає за необхідне провести молекулярно-генетичну експертизу для порівняльного дослідження.

Проте, слідчим не долучено до клопотання постанову про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, що позбавляє слідчого суддю дослідити питання, які поставлені експертам.

Статтею 18 КПК України встановлено, що жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права. Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

У деяких випадках, у процесі досудового розслідування, надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків суперечить практиці ЄСПЛ. Біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободі практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Враховуючи практику та рішення Європейського Суду (справа "Яллох проти Німеччини") доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отриманням доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Враховуючи, що орган досудового розслідування просить відібрати біологічні зразки у підозрюваного, який відмовився від добровільного їх надання, з метою призначення порівняльної молекулярно - генетичної експертизи, слідчий суддя вважає, що задоволення такого клопотання порушуватиме основні засади кримінального провадження, встановлені ст. 7 КПК України, в тому числі: законності, свободи від самовикриття, оскільки слідчий не зазначає, що така експертиза потрібна для отримання належного доказу на підтвердження винуватості чи невинуватості підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину,

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 25.12.1993 року у справі «Функе проти Франції» зазначив, що не можливо здійснення по відношенню до особи будь - якого примусу з метою надання цією особою доказів, які згодом буде покладено в основу її обвинувачення.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Проте, ЄСПЛ допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар, котрий вправі відмовитися від виконання аналізу з огляду на виняткові причини медичного характеру. Згідно практики ЄСПЛ обов`язковою умовою отримання біологічних зразків є проведення його акредитованим лікарем, оскільки такі маніпуляції потребують спеціальних медичних знань.

Під біологічними зразками для проведення експертизи розуміють різного роду виділення (слина, сперма, клітини епітелію, кров, зразки кісткового мозку, органів тощо). Відомо, що їх примусове відібрання потребує обов`язкового залучення відповідного спеціаліста.

При цьому, необхідно передбачити можливість здійснення примусового відібрання біологічних зразків, які потребують порушення анатомічної цілісності тканин організму за умови отримання попереднього висновку лікаря про можливість здійснення примусового відбору зразків, або проведення судово-медичної експертизи. Виключно за таких умов, отримання біологічних зразків, що потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму чи різного роду медичних маніпуляцій може бути визнано виправданим в розумінні практики ЄСПЛ.

З огляду на практику ЄСПЛ, на момент розгляду клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, слідчий суддя зобов`язаний переконатись, що така маніпуляція буде безпечною для життя та здоров`я особи. На це наголошено і в рішенні ЄСПЛ у справі «Яллох проти Німеччини», в якому зазначається про необхідність проведення медичного обстеження до моменту примусового відібрання зразків для проведення експертизи.

Відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, зразки крові у осіб, які проходять у справі, зазвичай повинні відбиратися у зазначених відділеннях. Якщо забір зразків крові проводиться поза відділенням, він повинен проводитися особою, яка володіє даною маніпуляцією.

Однак, матеріли, долучені до клопотання містять лише постанови прокурора про відібрання зразків для проведення експертизи від 01.08.2022р. та від 10.08.2022р., на якій розписалися підозрюваний ОСОБА_4 про їх отримання. Проте, попереднього висновку лікаря про можливість здійснення примусового відбору зразків слідчому судді не надано.

Крім того, у клопотанні слідчого відсутні відомостей про виконання процесуальних дій, з якими законодавство пов`язує можливість вирішення питання про надання дозволу на відбирання біологічних зразків примусово, зокрема, до клопотання не додано матеріалів, які б підтверджували те, що з ОСОБА_4 проводилися процесуальні дії відповідно до правил, передбачених ст. 241 КПК України, зокрема, не додано протокол, який би мав бути складений при відібранні біологічних зразків від особи та в якому і мала бути зафіксована відмова особи від добровільного надання біологічних зразків.

У матеріалах міститься лише заяви підозрюваного ОСОБА_4 від 08.08.2022р. та від 11.08.2022р. про відмову від надання біологічних після отримання постанов прокурора про відібрання біологічних зразків, з метою уникнення від самовикриття та із посиланням на норми ст.ст. 32, 63 Конституції України.

Також до матеріалів клопотання надано постанову про визначення підслідності прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 05.07.2022р., якою визначена підслідність за ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в іншому кримінальному провадженні - № 0000563 від 27.05.2022р. стосовно підозрюваного ОСОБА_11 .

Слід також зазначити, що у відповідності до ч. 3 ст. 245 КПК України до компетенції слідчого судді відноситься надання слідчому, прокурору дозволу здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Питання, які порушуються слідчим у клопотання - як то дозвіл на організацію проведення примусового відібрання зразків букального епітелію у підозрюваного, залучення експертів не відносяться до повноважень слідчого судді.

Слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого відділу та не виконувати вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для задоволення відповідних клопотань, за органи досудового розслідування, та формально підходити до розгляду таких клопотань, та приймати рішення про задоволення клопотань слідчого.

Слідчий суддя враховує, що примус є єдиним можливим засобом, що унеможливлює надання оцінки обставинам на які наголошує практика Європейського суду з прав людини та з урахуванням зазначеної практики, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 160-166, 241, 245, 309 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 про надання дозволу на організацію проведення примусового відібрання зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залучення експертів Дніпропетровського обласного бюро СМЕ, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000565 від 26.05.2022р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 24.08.2022 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1