Справа180/345/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Марганець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.12.2021 року за № 0000207, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Запоріжжя, громадянин України, не одружений, із середньою спеціальною освітою, не працюючий, не є особою з інвалідністю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 06.05.2009 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 10.09.2009 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 06.05.2009 року та призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 23.11.2009 року Марганецьким міським судом за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України покарання поглинуто покаранням за вироком суду від 10.09.2009 року та призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі

- 26.02.2010 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.152 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців. 09.04.2015 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 29.09.2015 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1275 грн.;

- 15.03.2018 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, 21.05.2021 року звільнився з П`ятихатської виправної колонії № 122 у зв`язку з відбуттям покарання;

- 14.07.2021 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.240 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 року в період часу з 16:00 години до 18:00 години ОСОБА_3 спільно зі своїм знайомим знаходились на території скверу Перемоги, розташованому на вулиці Єдності в м.Марганець. В цей час на території вказаного скверу ОСОБА_3 помітив знайому йому ОСОБА_5 , яка лежала на землі неподалік від алеї, поруч з якою на землі лежала її сумка та позаду неї на землі лежав належний їй мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 7А» 16 GB Memory 2 GB RAM. Побачивши вказаний мобільний телефон, реалізуючи злочинний умисел на таємне його викрадення, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та намагався допомогти їй підвестися на ноги, після чого залишив її та, скориставшись тим, що ОСОБА_5 не спостерігає за його діями, підняв з землі мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 7А» 16 GB Memory 2 GB RAM, ринковою вартістю 1380 грн., та поклав його до кишені своєї куртки, після чого, тримаючи вказаний мобільний телефон при собі, залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, надав показання, якими підтвердив фактичні обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті. Розповів, що напочатку грудня 2021 року він зі своїм знайомим та потерпілою ОСОБА_5 відпочивали в кафе, випивали. Потім ОСОБА_5 пішла додому, а згодом він та його знайомий вирішили піти до неї в гості. По дорозі, в сквері вони побачили ОСОБА_5 , яка лежала на землі, біля неї знаходилась сумка та телефон. Він взяв телефон, відніс до магазину, здав за 400 грн. та купив на ці гроші продукти. Після цього він повернувся до ОСОБА_5 і допоміг їй дійти до дому. Наступного дня він зізнався ОСОБА_5 , що взяв її телефон. В подальшому він повернув їй телефон. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і постановив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про неможливість оскарження ними визнаних обставин в апеляційному порядку.

За результатами дослідження обвинувального акту, на підставі показань обвинуваченого, які є чіткими, послідовними, і такими, що не суперечать обставинам кримінального правопорушення, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування та прокурором за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило. Також суд враховує відношення ОСОБА_3 до вчиненого, визнання ним своєї вини, повернення потерпілій викраденого.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді арешту.

Разом з тим, суд враховує, що вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.240 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 18.08.2021 року.

Отже, ОСОБА_3 вчинив новий злочин в період іспитового строку, тому, відповідно до ч.3 ст.78 КК України покарання призначається за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання суд на час ухвалення вироку не вбачає.

Матеріальна шкода в розмірі 1380,00 грн., завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована потерпілій в повному обсязі під час досудового розслідування шляхом повернення викраденого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи № 4639/21 від 07.12.2021 року становить 140,00 грн., які необхідно стягнути із засудженого в дохід держави.

Постановою про визнання предметів речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 07.12.2021 року визнано речовим доказом мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 7А» 16 GB Memory 2 GB RAM.
Долю речового доказу вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 року, і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) днів позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 07.12.2021 року № 4639/21 в розмірі 140,00 грн.

Речовий доказ: мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 7А» 16 GB Memory 2 GB RAM, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити їй за належністю.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1