В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2585/21

Провадження № 1-кп/348/176/22

25 квітня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000091 від 01.02.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні немає нікого, з повною загальною середньою освітою, тренера дзюдо управління освіти, культури, спорту та молодіжної політики виконавчого комітету Яремчанської міської ради, українця, громадянина України, згідно ст.89 КК України не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

31.01.2020 року близько 21 год. 00 хв., у темну пору доби, на мокрому асфальтному покритті, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною автодороги Н-09, сполученням «Мукачево-Львів», а саме в смт.Делятин по вул.16 Липня, Надвірнянського району Івано-Франківської області, у напрямку м.Львів.

В цей час проїзну частину дороги, зліва направо, відносно напрямку руху автомобіля, поза межами пішохідного переходу, почав перетинати потерпілий ОСОБА_5 . При наближенні до лінії руху пішохода, обвинувачений ОСОБА_6 рухаючись по смузі свого руху, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, унаслідок чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

При цьому обвинувачений ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п.1.10., зокрема в частині визначення поняття «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися;

п.2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п.12.2., яким визначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

п.12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення обвинуваченим ОСОБА_6 ПДР України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки та її органів, із переломом п`ятого, шостого ребер зліва, забоєм нижньої долі лівої легені, гемопневматоркасом зліва, підшкірною емфіземою, закритого блоку лівої плечової кістки із зміщенням відламків, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як такі що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, а самепояснив, що 31.01.2020 року близько 09 год. 00 хв. він повертався з роботи з м.Яремче на автомобілі марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його батькові ОСОБА_7 .

Зазначив, що під час його руху на вулиці йшов мокрий сніг з дощем, дорога була трохи слизька.

В смт.Делятин, під`їжджаючи до ТзОВ ПрАТ «Серін-ліс» та перебуваючи від нього на відстані 6-7 метрів, він побачив посередині дороги силует людини, яка на плечах несла дерев`яні дошки та намагалася перебігти на другий бік дороги. Щоб уникнути наїзду на даного пішохода він почав сигналити, а також повернув кермо вліво на зустрічну смугу, щоб не збити пішохода, але виконуючи даний маневр зачепив його правою стороною автомобіля.

Потерпілий впав на проїжджу частину, дошки які він ніс також попадали на дорогу, при цьому одна з них розбила йому лобове скло.

В подальшому він з`їхав на обочину, вийшов з машини і побачив чоловіка, що лежить на дорозі, а біля нього валялися розкидані дошки. Він відразу викликав швидку медичну допомогу, а з прохідної ТзОВ ПрАТ «Серін-ліс» в цей час прибіг знайомий потерпілого і почав забирати розкидані дошки, однак його товариш, який також їхав з ним в авто, вийшов з машини і заборонив цій особі забирати дошки.

Стверджує, що він рухався зі швидкістю десь 60 км/год. Згодом приїхала швидка допомога та працівники поліції. Медпрацівники забрали потерпілого в лікарню, а його поліцейські відвезли в медзаклад на освідчення на стан сп`яніння.

На другий день він зібрав 3500 грн. та віддав на лікування потерпілого, на наступний день ще відшкодував 4000 грн., а через кілька днів позичив ще 2000 грн. і також передав їх на лікування ОСОБА_5 . Разом він витратив на лікування потерпілого 9500 грн.

Після того як він передав останню суму коштів, подзвонила співмешканка потерпілого, та повідомила щоб він шукав ще 60-70 тис. грн. на операцію, інакше вона буде йти скаржитися в прокуратуру. Даній жінці він повідомив, що таких грошей в нього немає оскільки заробітня плата його складає 9000 грн.

Також вважає, що ПДР порушив, як пішохід, і потерпілий ОСОБА_5 , бо переходив дорогу у невстановленому місці.

Усвідомлює, що порушивши Правила дорожнього руху, він вчинив злочин. Просить суд суворо його не карати, у вчиненому щиро розкаюється. Зазначив, що відшкодував потерпілому таку суму коштів, яку дозволяє йому заробітна плата та яку в змозі він був зібрати.

При можливості обіцяє ще надати потерпілому ОСОБА_5 кошти щоб компенсувати його витрати на лікування після ДТП

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, його винуватість також повністю доводиться іншими зібраними в даному провадженнні та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він працює в ТзОВ ПрАТ «Серін-ліс» охоронцем. 31.01.2020 року він був вихідний, однак біля 20 год. 00 хв. вечора пішов на роботу щоб взяти дві дошки, які йому були потрібні вдома по господарству.

Зазначає, що пройшов через прохідну, зайшов в кочегарку, знайшов дві дошки, які йому були потрібні і пішов назад. Біля виходу з прохідної він ще хвилин 30 розмовляв з своїм напарником, який в той час чергував. Оскільки почав йти дощ з снігом, він взяв дані дошки на плечі і вирішив йти додому. Підійшовши до проїжджої частни дороги, побачив, що десь близько 300 метрів від нього рухався автомобіль, але оскільки відстань була велика, він вирішив швидко перебігти дорогу.

Вказує, що вже майже перебіг дорогу, однак в цей час даний автомобіль його збиває. Подальші події не пам`ятає. Прийшов до пам`яті в Надвірнянській ЦРЛ. Потім його перевели в Івано-Франківську обласну клінічну лікарню, що на Пасічній, бо треба було робити операцію.

В зв`язку з отриманими травмами йому зробили дві операції, тому в стаціонарі обласної лікарні він пробув 21 день. Потім ще 14 днів перебував на амбулаторному лікуванні.
Не заперечує, що обвинувачений ОСОБА_6 давав йому кошти на лікування в сумі 9500 грн., однак їх було недостатньо, бо операції і перебування на лікуванні потребували значно більших грошових витрат.
Разом з тим, не заперечує ту обставину, що переходив проїжджу частину дороги не по пішохідному переході.
В зв`язку з наведеним не виключає можливості пред`явлення в подальшому до ОСОБА_6 цивільного позову про відшкодування понесених на лікування витрат. У вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.
Також вина ОСОБА_6 в скоєному доводиться письмовими доказами, а саме:

- рапортом старшого інспектора-чергового Надвірнянського ВП на ім`я начальника Надвірнянського ВП від 04.02.2020 року, яким підтверджено, що 31.01.2020 року в смт.Делятин по вул.16 Липня, на автодорозі Н-09, сполученням «Мукачево-Львів» водій ОСОБА_6 , 1996 року народження, житель АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в сторону м.Надвірна, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , 1978 року народження, жителя АДРЕСА_2 , який переходив дорогу поза межами пішохідного переходу. Внаслідок ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої руки, закрита травма грудної клітки. На момент ДТП водій не перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.к.п.19);

- протоколом огляду місця події від 31.01.2020 року, схемою та фототаблицею до нього, в яких деталізовано обставини ДТП, що мала місце 31.01.2020 року близько 21 год. 00 хв. в смт.Делятин по вул.16 Липня, Надвірнянського району Івано-Франківської області, за участю обвинуваченого ОСОБА_6 водія автомобіля марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 та потерпілого (пішохода) ОСОБА_5 , внаслідок якого останній отримав тілесні ушкодження (а.к.п.20-48);

- висновком експерта №СЕ-19/109/13/3-125ІТ/20 від 11.02.2020 року, згідно якого встановлено, що на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система автомобіля марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась у працездатному стані.

На момент експертного огляду та дослідження рульове керування автомобіля марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилось у стані відмови.

Виявлена несправність у вигляді пошкодження рульового колеса призвела до стану відмови рульового керування. Дане пошкодження не носить експлуатаційного характеру, а виникло в результаті розвитку ДТП.

Оскільки пошкодження рульового керування виникло під час ДТП, тому водій не мав можливості виявити його до настання ДТП.

Пошкодження рульового колеса не є наслідком конструктивних недоліків рульового керування або порушенням правил її експлуатації (а.к.п.65-68);

- висновком експерта №СЕ-19/109/13/3-126ІТ/20 від 04.03.2020 року, яким підтверджено, що наїзд автомобілем марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_5 відбувся на смузі руху, по напрямку до м.Львів та відносно елементів дороги знаходиться в місці, яке дещо передує початку ділянки осипу ЛФП та скла, що зафіксований на відстані 45,0 м. від умовної лінії та 1,1 м. до правого краю дороги.

Вирішити питання: «якою частиною автомобіля відбувся наїзд на пішохода?», в ході проведення даної експертизи не представилось можливим, оскільки для відповіді на дане питання потрібні додаткові дослідження та проводити комплексну транспортно-трасологічну та судово-медичну експертизи (а.к.п.69-71);

- висновком експерта №340 від 06.08.2020 року, з якого вбачається, що на підставі даних медичних документів (медичної карти стаціонарного хворого КНП «ОКЛ Івано-Франківської облради» №230220, рентгенограмах) на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судово-медичний експерт прийшов до наступних підсумків:

1-3. У наданих медичних документах на ім`я ОСОБА_5 вказані тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудної клітки та її органів, із переломом п`ятого, шостого ребер зліва, забоєм нижньої долі лівої легені, гемопневмотораксом зліва (400 мл крові), підшкірною емфіземою, що викликало необхідність проведення операції - відеоторакоскопія зліва, видалення гемотораксу, дренування двома дренажами за Бюлау (05.02.20р.), що згідно пункту 4.6. правил визначення ступеня тяжкості наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення; закритий перелом блоку лівої плечової кістки із зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції - відкритої репозиції перелому плечової кістки, МОС пластинами та гвинтами; відкрита репозиція перелому, МОС ліктьового паростка двома спицями та серкляжем, що згідно пункту 4.6. правил визначення ступеня тяжкості вказаного вище наказу, відноситься до тілесних середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення; закрита черепно-мозкова травма із струсом головного мозку, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; рани в правій скроневій та правій тім`яній ділянках, а так як, в наданих медичних документах краї, кінці та інші морфологічні характеристики ран не вказані, термін загоєння їх невідомий, вирішити питання про те, які були рани, від дії яких предметів вони утворилися та ступінь тяжкості їх, немає можливості, всі інші тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля. Вище описані тілесні ушкодження можуть відповідати терміну, вказаному в постанові (а.к.п.73-74);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 року та схемою до нього, з яких вбачається що слідча дія проводилася на місці ДТП, що мала місце 31.01.2020 року близько 21 год. 00 хв., а саме в смт.Делятин по вул.16 Липня, Надвірнянського району Івано-Франківської області, за участю понятих та потерпілого ОСОБА_5 , а також із використанням автомобіля марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який являється дублером автомобіля, що безпосередньо вчинив наїзд на останнього, і володіє аналогічними характеристиками.

В ході проведення даного слідчого експерименту було відтворено обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення (а.к.п.75-78);

- висновком експерта №СЕ-19/109-21/8282-ІТ від 28.08.2021 року, яким з`ясовано, що за умови видимості дороги в напрямку руху 105,0 м., при заданих дорожніх умовах, величина максимально допустимої швидкості руху автомобіля марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 становить біля 95...115 км/год.

В умовах даної дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був, із технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів 12.2, 12.4 та 12.3 Правил дорожнього руху України.

У відповідності до вимог вказаних пунктів ПДР України обвинувачений ОСОБА_6 повинен був, із технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги із швидкістю, яка не повинна перевищувати 50 км/год., а з моменту виявлення пішохода ОСОБА_5 на проїзній частині - негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

В дорожньо-транспортній обстановці, яка розглядається, в діях водія автомобіля марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 ПДР України.

При заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , рухаючись із заданою, яка водночас є і максимально допустимою за даних дорожніх умов швидкістю 50 км/год., з моменту виникнення небезпеки для руху, - мав технічну можливість попередити дану ДТП шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування.

При заданому слідством комплексі вихідних даних, причиною настання даної ДТП - наїзд на пішохода, з технічної точки зору, були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія ОСОБА_6 вимогам п.12.3 ПДР України (а.к.п.79-83);

- листом Івано-Франківського обласного центру з гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій за №220/11.04-18 від 07.04.2020 року, в якому наведено погодні умови, що спостерігалися за даними метеорологічної станції КСс Яремче, які характерні для вказаного населеного пункту за висотними кліматичними показниками, в період часу з 20 год. 00 хв. по 23 год. 00 хв. 31.01.2020 року, тобто під час вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 ДТП (а.к.п.84).

Зазначені докази по кримінальному провадженні зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням самого обвинуваченого та потерпілого у даному провадженні.

В ході судового розгляду всі учасники судового засідання погодились з дослідженим судом обсягом доказів, оскільки клопотань про дослідження доказів, що не були предметом розгляду не надходило, заперечень щодо неповноти з`ясування обставин під час розгляду в умовах закінчення з`ясування обставин кримінального провадження сторони також не заявляли.

Судом розглянуті всі клопотання щодо забезпечення розгляду кримінального провадження доказами.

Суд приймає докази, надані стороною обвинувачення, стороною захисту та докази одержані під час судового розгляду.
Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст.85 КПК України докази є належними, якщо вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У відповідності до вимог ст.94 КПК України суд оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Жоден доказ не має наперед установленої сили. При цьому має бути усунено всі розумні сумніви.
Аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілого, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими доказами та не викликають в суду сумнівів щодо їх правдивості.

Таким чином, оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України як дії, які виразились в порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до чинної ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, те, що згідно ст.89 КК України він вважається несудимим, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, його поведінку до і після вчинення злочину, ставлення до скоєного та обставини, що пом`якшують покарання.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_6 характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ч.ч.1, 2 ст.66 КК України, суд враховує повне визнання вини у вчиненому, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування потерпілому ОСОБА_5 завданої шкоди.
Обтяжуючих вину ОСОБА_6 обставин судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді Надвірнянського міськрайонного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області у обвинуваченого низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб (а.к.п.93-94).

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а тому суд враховуючи вищезазначене, особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З врахуванням всіх обставин кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд прийшов до висновку, що йому слід призначити основне покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції інкримінованої йому статті, що передбачає покарання за вчинений злочин, а саме у виді виправних робіт за місцем його роботи.
Що стосується призначення ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Санкцією ч.1 ст.286 КК України, в редакції закону, що діяв на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», згідно підпункту 170 пункту 2 розділу І якого, у статті 286 КК України: в абзаці другому частини першої слова «від двохсот до п`ятисот» було замінено словами «від трьох тисяч до п`яти тисяч», а слова «або без такого» - виключено.

Таким чином, покарання за чинною ч.1 ст.286 КК України визначено у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Разом з тим суд констатує, що згідно ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Отже, оскільки санкцією ч.1 ст.286 КК України, в редакції закону № 2617- VIII, посилена відповідальність обвинуваченого щодо призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, порівняно з редакцією, що діяла до 01.07.2020 року, суд вважає, що виходячи з приписів ч.2 ст.5 КК України, застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст.286 КК України в редакції закону, який діяв на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Врахувавши всі обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд прийшов до висновку, що в даному випадку не доцільно застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На думку суду, саме таке покарання, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Відносно запобіжного заходу, суд констатує наступне:

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався. Таким чином, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на момент розгляду даного провадження відсутній.

Беручи до уваги обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, а також те, що суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_6 покарання не пов`язаного із позбавленням волі, а саме у виді виправних робіт, суд вважає за можливе не обирати запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу.

Також у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, вирішенню підлягає питання щодо скасування арешту, накладеного на майно.

Питання щодо речових доказів належить вирішити керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

Відшкодування судових витрат у кримінальному провадженні №0000091 від 01.02.2020 року, слід вирішити з додержанням вимог ст.124 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 369, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки виправних робіт за місцем його роботи з відрахуванням в дохід держави 10 % із суми заробітку щомісячно, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , в користь держави 3443 грн. 31 коп. за проведення у даному кримінальному провадженні експертиз: інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №СЕ-19/109/13/3-125ІТ/20 від 11.02.2020 року, вартістю 942 грн. 06 коп., інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» №СЕ-19/109/13/3-126ІТ/20 від 04.03.2020 року, вартістю 785 грн. 05 коп., інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму ДТП» №СЕ-19/109-21/8282-ІТ від 28.08.2021 року, вартістю 1716 грн. 20 коп.

Арешт у вигляді заборони відчуження та розпоряджання, без заборони користування, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.02.2020 року на автомобіль марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , та який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 скасувати.
Речовий доказ: автомобіль марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.02.2020 року передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 .

Речові докази: пару черевиків та куртку, які було вилучено 31.01.2020 року з місця ДТП під час огляду місця події, що згідно постанови слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 03.02.2020 року зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 .

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1