Справа №364/1020/18 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/629/2022 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
06 жовтня 2022року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Володарського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
за ч. 2 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна.
за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_8 , за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна.
Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, 23.03.2018 р. згідно зі статтею 271 КПК України отримано дозвіл на проведення оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу у ОСОБА_8
16.05.2018 р. у період з 12 год. 55 хв. до 14 год. 03 хв. обвинувачений ОСОБА_8 на території Володарського району Київської області розпочав реалізацію злочинного умислу в смт. Володарка та завершив злочинні дії в с. Руде Село, а саме: збув ОСОБА_10 , тобто продав за гроші в сумі 1 400 (одна тисяча чотириста) гривень особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, що являє собою подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка містилась у двох прозорих поліетиленових пакетах.
Встановлено, що ОСОБА_8 у момент реалізації злочинного умислу, спрямованого на збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою дотримання відомих йому методів конспірації та подальшого уникнення відповідальності, до вчинення злочину залучив свідка ОСОБА_11 , якого не повідомляв про істинні мотиви та фактичні обставини задуманої ним схеми злочину, тобто, пообіцявши грошову винагороду в сумі 200 (двісті) гривень, попрохав останнього спільно з ним, ОСОБА_10 та встановленою слідством особою, з якою ОСОБА_8 попередньо домовився про придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, з метою подальшого збуту по завищеній ціні ОСОБА_10 , на автомобілі таксі під керуванням ОСОБА_12 , поїхати до с. Руде Село Білоцерківського району (колишній Володарський район) Київської області, що в подальшому і виконали. Під час того, коли названі особи перебували на зупинці громадського транспорту «Руде Село», ОСОБА_8 сказав ОСОБА_11 прямувати спільно із встановленою слідством особою до місця проживання останнього з метою передачі необхідних йому речей, а сам спільно з ОСОБА_10 залишився на зупинці. ОСОБА_11 , виконуючи прохання ОСОБА_8 , не знаючи про його участь у злочинній схемі, спільно із встановленою слідством особою, направився до будинку останнього, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Після спливу декількох хвилин з власного помешкання вийшла встановлена слідством особа та передала ОСОБА_11 поліетиленовий пакет із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс і вказала про необхідність передачі його ОСОБА_8 . ОСОБА_11 , не усвідомлюючи про місткість пакету, передав його ОСОБА_8 , який на той час перебував поруч із зазначеною вище зупинкою. Далі ОСОБА_8 , переконавшись у тому, що він отримав від встановленої слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, незаконно збув його ОСОБА_10 за гроші в сумі 1 400 (одна тисяча чотириста) гривень, які попередньо отримав від останнього, перебуваючи в смт Володарка по вул. Армійська, неподалік від магазину «Абсолют».
Досягнувши бажаного результату ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 приїхали до смт Володарка Київської області, де розійшлись у різних напрямках.
16.05.2018 р. о 14 год. 03 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , добровільно видав працівникам поліції два поліетиленові пакети із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 84,9 г, який він придбав у ОСОБА_8 .
Згідно зі Списком № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 (з подальшими змінами), канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.
Крім того обвинувачений ОСОБА_8 (за невстановлених досудовим розслідуванням обставин), придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс для особистого вживання без мети збуту, який помістив у скляну банку, яку в подальшому помістив до наплічної сумки чорного кольору, тим самим розпочав незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс.
31.08.2019 р. близько 10 год. ОСОБА_8 , рухаючись по автодорозі у напрямку смт Володарка Київської області із с. Логвин Володарського району Київської області та маючи при собі зазначену наплічну сумку чорного кольору, в середині якої знаходилась скляна банка із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, був зупинений працівниками Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (далі Володарське ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області) для проведення профілактичної бесіди, в ході якої ОСОБА_8 викинув у трав`яне покриття згадану вище скляну банку із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс.
Цього ж дня в період часу з 11 год. 21 хв. до 11 год. 49 хв. працівниками Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області проведено огляд місця події, в результаті якого у трав`яному покритті на узбіччі автодороги між смт Володарка та с. Логвин Білоцерківського району Київської області виявлено та вилучено скляну банку із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 20,1 г.
Канабіс згідно зі Списком № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 (з подальшими змінами), є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.
Згідно з таблицею № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 р. № 188 (зі змінами), кримінальна відповідальність за зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу настає в разі зберігання наркотичного засобу масою від 5 г.
Крім того обвинувачений ОСОБА_8 (за невстановлених досудовим розслідуванням обставин), повторно, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, для особистого вживання без мети збуту, який залишив у господарському приміщенні за адресою свого фактичного місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 .
10.10.2019 р. працівниками Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області проведено обшук домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_8 , під час обшуку господарського приміщення виявлено та вилучено суху подрібнену речовину рослинного походження канабіс, загальною масою 86,33 г., та пристрій для куріння, який складається з двох пластикових елементів пляшки.
Канабіс згідно зі Списком № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 (з подальшими змінами), є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.
Згідно з таблицею № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 р. № 188 (зі змінами), кримінальна відповідальність за зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу настає в разі зберігання наркотичного засобу масою від 5 г.
Крім того обвинувачений ОСОБА_8 (за невстановлених досудовим розслідуванням обставин) придбав вибухову речовину на основі гексогену без передбаченого законом дозволу, який залишив у дерев`яній собачій будці, яка знаходиться на території домогосподарства, де фактично проживає останній, а саме: АДРЕСА_2 .
10.10.2019 р. працівниками Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області проведено обшук домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_8 , під час обшуку дерев`яної собачої будки виявлено та вилучено вибухову речовину на основі гексогену.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 у період з 15.09.2019 р. до 16.09.2019 р. (точної дати та часу слідством не встановлено), діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де зареєстрована і проживає ОСОБА_13 .
Переконавшись в тому, що ніхто із сторонніх осіб його не бачить, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що посягає на чужу власність та таємно вилучає чуже майно, на яке він не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди власникові, відсунувши засувку на вхідних воротах до підсобного та гаражного приміщення, незаконно проник всередину, звідки здійснив крадіжку зварювального апарату «Дніпро-М» ММА-260 МІNІ чорного кольору, дрель ударна «Граніт ДУ 1050 (845250)», серійний номер СО900393, помаранчевого кольору, кутово-шліфувальну машину «Дніпро-М» GL-125S (80985000) чорного кольору, мережевого шуруповерта ТехАС 550 Вт (ТА -01-105), серійний номер CR 033772, помаранчевого кольору, мобільного телефону «Meizu» М2 сірого кольору.
Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю виконав свій злочинний намір по заволодінню чужим майном до кінця.
Наведеними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 5 732,69 грн. (п`ять тисяч сімсот тридцять дві гривні 69 коп.).
Не погоджуючись з вироком суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - кримінальне провадження закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.
Мотивуючи свої апеляційні вимог зазначає, що вирок є незаконним та необгрунтованим в зв`язку невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги доводи сторони захисту, що після початку слідчої (розшукової) дії фактичний обшук 10.10.2019 проводив не слідчий, якому ухвалою слідчого суді надано дозвіл на проведення відповідного обшуку, а оперативний працівник, який не мав жодних повноважень на проведення вище вказаного обшуку. Також, судом не було дано належної оцінки тому факту, що після виявлення предметів, а саме сухої подрібненої речовини та предмета схожого на пластилін дані речі не були в установленому законом порядку вилучені та упаковані, а натомість речі були залишені на вулиці без нагляду, і будь хто міг робити з ними маніпуляції.
Вказує, що протокол огляду речей і документів від 19.09.2019 року є неналежним доказом, як і всі похідні докази, оскільки під час огляду місця події за участю спеціаліста, на місці події було виявлено та вилучено руків`я від перфоратора на якому спеціаліст не виявив жодних слідів пальців рук. Однак 19.09.2019 слідчий провів огляд речей і документів без залучення спеціаліста, де сам не будучи експертом - криміналістом оглянув дане руків`я і виявив сліди папілярних візерунків на даному об`єкті, при цьому не застосовуючи жодних спеціальних приладів для виявлення даних слідів. Крім того, звертає увагу на те, що згідно протоколу огляду речей і документів в графі за участю спеціаліста відсутні будь які дані, що спеціаліст приймав участь в даній слідчій дії, крім того в протоколі відсутній і підпис спеціаліста, а слідчий сам виявив і вилучив сліди папілярних візерунків. Таким чином, після вилучення руків`я від перфоратора протоколом огляду місця події від 19.09.2019 р. за участю спеціаліста, про що зазначено в протоколі огляду місця події, будь-яких слідів на ньому виявлено не було і даний предмет був упакований. Після цього 19.09.2019 р. слідчий в порушення норм КПК порушивши цілісність упаковки оглянув даний предмет та не маючи певної спеціалізації без опису процесу вилучення, вилучив якимсь чином сліди пальців рук.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, пояснення прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу в частині закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в решті вимог поданої апеляційної скарги просили відмовити, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, із наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги захисника за яких він ставить питання про скасування вироку суду в частині визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження.
Так, висновок суду першої інстанції про доведеність висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, та про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, колегія суддів вважає обгрунтованими, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними, перевіреними та належно оціненими судом першої інстанції доказами.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав, заперечивши повністю свою винуватість у вчиненні всіх інших інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Стосовно крадіжки у будинку ОСОБА_13 обвинувачений надав показання про те, що він знайомий з її чоловіком та іноді перебував у них дома. Пояснити виявлення сліду свого взуття, а так само відбитків пальців на ручці перфоратора не зміг. Викрадені речі здавав у ломбард знайомий ОСОБА_16 , а він лише перебував з ним поруч, не був обізнаний про те, що речі крадені. Андрій здавав у ломбард мобільний телефон, зварювальний апарат, перфоратор та, здається, дрель.
Стосовно вилучених за місцем проживання обвинуваченого наркотичних засобів та вибухової речовини обвинувачений ОСОБА_8 надав показання про те, що він тоді з дружиною не проживав, дня чотири дома не був.У цьому будинку окрім нього проживають його дружина, діти, теща та її діти. Вилучені наркотичні засоби не його, вибухова речовина теж не його. Під час обшуку 10.10.2019 р. присутнім не був, Місця, де знайшли наркотичні засоби і вибухову речовину, є вільними для доступу.
Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 в частині одного епізоду вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та невизнання ним вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України, його вина підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку їх аналіз із розкриттям їх змісту, зокрема, показами свідків та наступними письмовими доказами:
протоколом огляду місця події від 16.09.2019 р., проведеного за згодою власниці ОСОБА_17 (т. 5, а.п. 106) в період з 08 год. 30 хв. до 11 год. 20 хв. (т. 5, а.п. 107-117), згідно з яким місцем огляду є домогосподарство за адресою: АДРЕСА_4 ;
протоколом огляду речей і документів від 19.09.2019 р. (т. 5, а.п. 118-123), під час якого у присутності понятих оглянуто спецпакет з вилученим під час огляду місця події 16.09.2019 р. руків`ям від перфоратора, на якому виявлено сліди папілярних візерунків, які було перекопійовано на липку стрічку, до протоколу додано ілюстраційну таблицю, а також постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 19.09.2019 р. (т. 5, а.п. 124-125) щодо названих об`єктів;
матеріалами щодо встановлення осіб, які здійснювали реалізацію чи причетні до реалізації товарів, викрадених у ОСОБА_13 (т. 5, а.п. 126-133);
постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 02.10.2019 р. (т. 5, а.п. 134-135);
постановою про доручення проведення судової трасологічної експертизи від 22.10.2019 р. (т. 5, а.п. 137-139) та висновком експерта за результатами цієї експертизи від 06.11.2019 р. № 17-2/955 (т. 5, а.п. 140-148), згідно з якою слід низу взуття, зафіксований за допомогою гіпсового матеріалу (зроблений під час огляду місця події 16.09.2019 р.), придатний для ідентифікації та залишений взуттям на праву ногу, яке вилучене у ОСОБА_8 ;
постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.11.2019 р. (т. 5, а.п. 149-150) щодо зазначеного об`єкту трасологічного дослідження;
постановою про відібрання біологічних зразків від 06.11.2019 р. (т. 5, а.п. 151-152) та протоколом отримання зразків для експертизи (т. 5, а.п. 153), згідно з якими у ОСОБА_8 отримано зразки відбитків пальців та долоней рук для проведення дактилоскопічної експертизи;
постановою про доручення проведення судової дактилоскопічної експертизи від 06.11.2019 р. (т. 5, а.п. 154-156) та висновком експерта за результатами проведення трасологічної експертизи за спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження» від 13.11.2019 р. № 17-1/1885 (т. 5, а.п. 157-167), згідно з яким два сліди пальців рук з найбільшими розмірами по вісях, які було вилучено під час огляду предмету 19.09.2019 р. (руків`я чорного кольору від викраденого перфоратора), придатні для ідентифікації по ним особи, сліди папілярних узорів рук з найбільшими розмірами по вісях, що придатні для ідентифікації, залишені безіменним пальцем правої руки та великим пальцем правої руки ОСОБА_8 ;
постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.11.2019 р. (т. 5, а.п. 168-169) щодо зазначених об`єктів дактилоскопічного дослідження;
постановою про доручення проведення судової товарознавчої експертизи від 28.11.2019 р. (т. 5, а.п. 170-172) та висновком експерта за результатами цієї експертизи від 28.11.2019 р. № 3974/19 (т. 5, а.п. 173-177);
клопотанням про проведення обшуку від 07.10.2019 р. (т. 5, а.п. 179-181), ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 08.10.2019 р. (т. 5, а.п. 182-184);
протоколом обшуку від 10.10.2019 р. (т. 5, а.п. 185-190), проведеного з 15 год. 35 хв. до 16 год. 15 хв. слідчим ОСОБА_18 за участю двох понятих, у присутності дружини обвинуваченого ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено кросівки та капці, речовину рослинного походження, два елементи пластикових пляшок, пластичну речовину світло-коричневого кольору, до протоколу додано диск з відеозаписом обшуку, відеозапис досліджений у судовому засіданні 10.12.2020 р., з відеозапису вбачається, що обшук поводився слідчим ОСОБА_18 із залученням оперативних працівників, за участю понятих та дружини обвинуваченого, остання серед іншого зазначала на належність вилучених речей ОСОБА_20 (чоловіку) (т. 6, а.п. 44-45);
клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна від 11.10.2019 р. (т. 5, а.п. 191-194) та ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 11.10.2019 р. (т. 5, а.п. 195-197);
постановами про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11.10.2019 р. (т. 5, а.п. 198-199, 200-202).
постановою про проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 22.10.2019 р. (т. 5, а.п. 206-208) та висновком експерта за результатами цієї експертизи від 14.11.2019 р. № 11-2/6601 (т. 5, а.п. 209-216), згідно з яким надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, загальна маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 86,33 г;
постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.11.2019 р. (т. 5,а.п. 217-218);
протоколом огляду речей і документів від 16.10.2019 р. (т. 5, а.п. 221-226), згідно з яким за участю спеціалістів було проведено огляд згаданого вище спецпакету № INZ 3012791 із вмістом пластичної речовини світло-коричневого кольору, від загальної маси відібрано зразок масою 2,0 г, який поміщено до спецпакету № АБ 002146, після огляду та відбору зразка речовину вагою 484,84 г поміщено до спецпакету № АБ 002147, а також довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів із зазначенням заходів безпеки;
постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 16.10.2019 р. (т. 5, а.п. 228-230);
постановою про доручення проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 22.10.2019 р. (т. 5, а.п. 231-233);
постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.11.2019 р. (т. 5, а.п. 241-243);
постановою про об`єднання наведених вище матеріалів досудового розслідування від 03.12.2019 р. (т. 5, а.п. 244-248).
Дані докази об`єктивно узгоджуються між собою, доповнюють один одного і не мають суперечностей, прямо підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та які у своїй сукупності вказують на винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.
Суд першої інстанції, обґрунтовуючи викладені у вироку висновки, послався на безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази, дав їм оцінку як належним і допустимим доказам і які в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
Доводи захисника про те, обшук 10.10.2019 було проведено оперативним працівником, який не мав повноважень на проведення обшуку, а тому протокол обшуку слід визнати недопустимим доказом, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки ці доводи спростовуються протоколом обшуку від 10.10.2019, який проведено у відповідності до положень ст.ст. 234 - 236 КПК України слідчим ОСОБА_18 , за участі оперативних працівників (т. 5, а.п. 185-190).
Також, колегія суддів вважає безпідставним посилання захисника на неналежність як доказу протоколу огляду речей та документів від 19.09.2019 року з підстав проведення огляду без залучення спеціаліста, оскільки з наявного в матеріалах кримінального провадження протоколу від 19.09.2019 слідує, що огляд було проведено у відповідності до вимог ст. 237 КПК України, а саме у присутності понятих та було оглянуто спецпакет з вилученим під час огляду місця події 16.09.2019 р. руків`ям від перфоратора, на якому виявлено сліди папілярних візерунків, які було перекопійовано на липку стрічку (т. 5, а.п. 118-123).
Вимоги захисника про визнання недопустимим доказом протокол огляду речей та документів від 19.09.2019 року та похідні від нього докази, колегія суддів вважає такими, що не грунтуються на вимогах закону.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи поданої апеляційної скарги про наявність підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_8 в частині визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, не грунтуються на вимогах закону та матеріалах кримінального провадження.
Істотних порушень вимог вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.
Разом з тим, посилання захисника на необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, оскільки обвинувальний акт направлений до суду поза межами строку досудового розслідування, є слушним.
Так, положеннями кримінального процесуального закону закріпленими у ст.ст.219, 294-2951 КПК України визначено строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.
Згідно з ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Положеннями вказаної норми узгоджуються з визначенням терміну "досудове розслідування" в п.5 ч.1 ст.3 КПК України.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).
Колегією суддів встановлено, що обставини щодо руху кримінального провадження, дати повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КПК України, а також дат складання, затвердження, вручення обвинувального акта, надання стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження та ознайомлення з ними, направлення обвинувального акту до суду сторонами кримінального провадження не заперечується.
Апеляційний суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином та, відповідно до ст.219 КПК України, строк досудового розслідування в такому випадку становить 2 місяці, що передбачено п.4 ч.3 ст.219 КПК України.
Таким чином, 16 серпня 2018 року (строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження), не включається у строк досудового розслідування.
Враховуючи, що стороні захисту було відкрито матеріали справи для ознайомлення в передостанній день спливу строку досудового розслідування - 16.08.2018 року, то 18.08.2018 року є днем закінчення строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п.10 ч. 1 ст. 284 КПК).
Аналогічні положення містяться у ч.2 ст.283 КПК України, де передбачено обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
У своєму рішенні №3-рп/2003 від 30 січня 2003 р. у справі №1-12/2003 (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) Конституційний Суд України відзначив, що строки досудового слідства відповідно до міжнародних договорів України повинні бути розумними.
Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.
Крім того, відповідно до частини 2 статті 42 КПК обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.
Відповідно ж до змісту частини 1 статті 337 КПК судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом.
Таким чином, направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.
Здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження, відповідно до п.1 ч.2 ст. 412 КПК України, становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого судового розгляду.
При цьому, виходячи з завдань апеляційного провадження, а саме виправлення помилок у застосуванні норм матеріального чи процесуального права та недопущення виконання незаконних і необґрунтованих судових рішень з метою дотримання прав і законних інтересів учасників провадження, ст. 417 КПК України, яка уповноважує суд апеляційної інстанції закрити кримінальне провадження у разі встановлення усіх без виключення підстав, передбачених ст. 284 КПК України, колегія суддів вважає, що не існує жодних процесуальних перепон для скасування судом відповідної інстанції судового рішення нижчої інстанції і закриття кримінального провадження, що повністю узгоджується із правовою позицією Верховного суду, висловленої у постанові від 15.09.2021 року у справі № 711/3111/19.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що вимоги захисника про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне вирок суду в цій частині скасувати.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, вирок Володарського районного суду Київської області за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України скасувати, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. В частині призначеного ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України вирок суду змінити. Вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі;за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_8 , за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407,408, 417, 419 КПК України, колегія суддів,

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.
Вирок Володарського районного суду Київської області від 22 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - закрити, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Вирок Володарського районного суду Київської області від 22 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України - змінити в частині призначеного покарання:
Вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_8 , за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:
Судді: