Провадження № 1-кп/947/107/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2022 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000484 від 24.03.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28,ч.3 ст.146, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.146. ч.2 ст.27,ч.3 ст. 28, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.146,ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28,ч.3 ст.146, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.146. ч.2 ст.27,ч.3 ст. 28, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.146,ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 189 КК України.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_11 на території України не зареєстрований, не має постійного місця проживання, є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим він може переховуватись від органів суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, оскільки він усвідомлює, що санкція ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а саме він володіє інформацією про їх проживання, не одружений, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного

виконання обов`язків покладених на нього в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній ніде не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів. Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатн

і для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_12 є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим він може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, оскільки він усвідомлює, що санкція ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна; може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а саме він володіє інформацією про їх проживання; в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу; може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній ніде не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів. Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_13 на території України не зареєстрований, не має постійного місця проживання, є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим він може переховуватись від органів суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, оскільки він усвідомлює, що санкція ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а саме він володіє інформацією про їх проживання, відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній ніде не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів.

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_14 не проживає за місцем реєстрації, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання ос кільки він усвідомлює, що санкція ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, а саме він з ними з одного села та володіє інформацією про їх проживання, що він не одружений, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим

може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній ніде не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів. Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_15 не проживає за місцем реєстрації, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання оскільки він усвідомлює, що санкція ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному

провадженні, а саме він з ними з одного села та володіє інформацією про їх проживання; не одружений, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній ніде не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_16 є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим він може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, оскільки він усвідомлює, що санкція ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, а саме він володіє інформацією про їх проживання, відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній офіційно не працевлаштований, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів. Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_16 оскільки воно грунтується на припущеннях. Так, враховуючі раніше надані письмові докази на підтвердження, що обвинувачений ОСОБА_16 має тимчасову посвідку на проживання в Україні, місце мешкання, на його утриманні перебуває дружина та 3-е неповнолітніх дітей, та батьки похилого віку, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, тому відносно нього можливо обрати запобіжни захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти продовження відносно ОСОБА_15 запобіжного зходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики не доведенні, тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для застосування найсуворійшого виду запобіжного заходу. Обвинувачений має постйне місце мешкання, одружений, його роль у злочиннах мінімальна, тому йому можливо обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження відносно ОСОБА_12 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики не доведенні, тому необхідно відмовити прокурору в задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_17 заперечував проти продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що прокурором ризики не доведені та не обгрунтовані. Обвинувачений ОСОБА_18 має постійне місце мешкання, на його утриманні перебуває дружина та дитина, він тривалий час утримується під вартою, тому у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що прокурором ризики не доведені та не обгрунтовані. Обвинувачений ОСОБА_14 має постійне місце мешкання, тому у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.

Захисник ОСОБА_19 заперечувала проти продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_11 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що прокурором ризики не доведені та не обгрунтовані. Так обвинувачений ОСОБА_11 має родину, є постійне місце мешкання, раніше не судимий, тривалий час перебуває під вартою, тому йому можливо обрати більш м`який вид запобіжного заходу не пов`язанного з тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 підтримали думку своїх захисників.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри є підставою для позбавлення свободи, і прокурор має навести всі підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що він є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації на території України, не одружений, не працює, що вказує на відсутність постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, та обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, раніше не судимий, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_11 винним, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_11 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватись від суду,може перешкоджати кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого

ОСОБА_11 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що він є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації на території України, не одружений, не працює, що вказує на відсутність постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, та обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, раніше не судимий, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_12 винним, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_12 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватись від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_12 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що він є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації на території України, не одружений, не працює, що вказує на відсутність постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, та обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, раніше не судимий, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_13 винним, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_13 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватись від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів

може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_13 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 , суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що він не мешкає за місцем місця реєстрації, не одружений, не працює, що вказує на відсутність постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_14 винним, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_14 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватись від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_14 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 , суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що він не одружений, не працює, що вказує на відсутність постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, та обвинувачується у вчиненні тяжкого

та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, раніше судимий, покарання не відбув, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_15 винним, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_15 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків,переховуватись від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_15 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_16 , суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що він є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації на території України, не одружений, не працює, що вказує на відсутність постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, та обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, раніше не судимий, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_16 винним, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_16 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватись від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_16 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального

провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Розглядаючи доводи захисників, які не були підтверджені документально щодо можливості зміни обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, суд вважає, що наявність у обвинувачених місця мешкання, родини, не можливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченими дій, спрямованих на ухилення від суду та можливого покарання. Так з огляду на характер інкримінованих кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, чітким є переконання суду, що ані домашній арешт, ані інші більш м`які запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою не зможуть запобігти наведеним вище ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178,183,184,194,196,197,331,369-372, ч.2 ст. 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів.

Продовжити відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 30 днів, тобто до 06.09.2022 року.

Продовжити відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 30 днів, тобто до 06.09.2022 року.

Продовжити відносно ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 30 днів, тобто до 06.09.2022 року.

Продовжити відносно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 30 днів, тобто до 06.09.2022 року.

Продовжити відносно ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 30 днів, тобто до 06.09.2022 року.

Продовжити відносно ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 30 днів, тобто до 06.09.2022 року

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1