Справа № 991/1639/22
Провадження 1-кс/991/1689/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1

(даліслідчий суддя чи суд),

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді ВАКС ОСОБА_3 про самовідвід в справі №991/1639/22 (провадження №1-кс/991/1657/22) щодо розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України (даліНАБУ) від 11.04.2022 про закриття кримінального провадження від 29.12.2021 №0002724

ВСТАНОВИВ:
1. Стислий опис судового провадження.
19.05.2022 до ВАКС надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову детектива НАБУ про закриття кримінального провадження від 29.12.2021 №0002724 за ознаками вчине991/1639/22ння кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 27 та частиною 2 статті 370 Кримінального кодексу України (далі-КК), для розгляду якої відповідно до частини 3 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (даліКПК) та протоколу автоматизованого визначення слідчого судді в справі №991/1639/22 (провадження №1-кс/991/1657/22) визначено слідчого суддю ОСОБА_3

23.05.2022 слідчий суддя ВАКС ОСОБА_3 (далі-заявник) подав через канцелярію ВАКС письмову заяву про самовідвід у справі №991/1639/22, для розгляду якої відповідно до частини 3 статті 35 КПК та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , яким призначено судовий розгляд на 23.05.2022.

2. Короткий виклад заяви про відвід та позицій учасників судового провадження.
Заява про самовідвід обґрунтовується посиланнями на те, що 15.03.2022 колегією суддів ВАКС в складі головуючої судді ОСОБА_6 , суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпочато розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні від 14.01.2020 №0000016 - справа №991/1329/22 (провадження №1-кп/991/10/22) - щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1,2 статті 190 та частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 27 та частиною 3 статті 369, статтею 366-2 КК, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 190 та частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 27 та частиною 3 статті 369 КК. Заявник зазначив, що згадана вище суддя ВАКС ОСОБА_7 доводиться йому близьким родичем, а саме дружиною, й тому у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви в його неупередженості, й відтак на підставі пункту 4 частини 1 статті 75 КПК та пункту 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» вважав необхідним заявити самовідвід задля уникнення будь-яких сумнівів, а також задля дотримання правил врегулювання конфлікту інтересів у діяльності судді.

В судове засідання 23.05.2022 щодо розгляду заяви про самовідвід попри належним чином здійснені повідомлення про час і місце такого не прибули усі учасники судового провадження в справі №991/1639/22 (провадження №1-кс/991/1657/22) та слідчий суддя ОСОБА_3 , проте це не перешкоджало судовому розгляду. У зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, відповідно до частини 4 статті 107 КПК фіксування судового розгляду заяви за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

3. Обґрунтування позиції суду.
Відповідно до частини 1 статті 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Перелік підстав, за наявності яких особами, які беруть участь в кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід судді, визначений частиною 1 статті 75 КПК, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того, частиною 1 статті 76 КПК визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Частиною 1 статті 80 КПК визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який відповідно до частини 5 статті 80 КПК повинен бути вмотивованим. При цьому, за частиною 4 статті 80 КПК, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Також згідно із частиною 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Зокрема в пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява №7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В пункті 50 рішення ЄСПЛ в справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Отже, для вирішення питання щодо відводу судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника про недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій), що має бути належним чином обґрунтовано.

Враховуючи наведені у заяві про самовідвід підстави, у даному випадку стверджувалось про можливі сумніви щодо недотримання виключно суб`єктивного критерію безсторонності суду, що й мало бути предметом перевірки під час розгляду питання про відвід.

Відтак перш за все належить зазначити, що до заяви про самовідвід не додавалось жодних документальних підтверджень близьких родинних стосунків заявника із суддею ВАКС ОСОБА_7 , що позбавляє можливості належним чином перевірити таку обставину.

Разом з тим, статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до пункту 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів, а згідно з їх пунктом 2.5 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. До таких прикладів відноситься якщо: 1) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; 2) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; 3) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

В коментарях до Бангалорських принципів поведінки суддів від 2007 року, розміщених на офіційному сайті Ради суддів України, зазначено, що особисті цінності, яких дотримується суддя, його світогляд чи уявлення про закон не можуть вважатися упередженістю. Той факт, що суддя має певну загальну думку щодо правового чи соціального питання, яке безпосередньо стосується справи, не позбавляє його/її права розглядати справу.

Отже для вирішення питання про наявність законних підстав побоюватись, що конкретний суддя не є неупередженим, точка зору будь-якого «стороннього спостерігача» безумовно важлива, проте не повинна мати вирішального значення з огляду на те, що суспільство є неоднорідною сукупністю осіб з різними віком, освітою та культурою, майновим та соціальним станом, уявленнями про життєві цінності зокрема, що унеможливлює в принципі врахування різноманітних інтересів якогось умовного «спостерігача».

Статтею 8 чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд) встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Згідно із частиною 8 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів, Рада суддів України зокрема здійснює контроль за додержанням вимог законодавства щодо врегулювання конфлікту інтересів у діяльності суддів, Голови чи членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Голови Державної судової адміністрації України чи його заступників; приймає рішення про врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів у діяльності зазначених осіб (у разі якщо такий конфлікт не може бути врегульований у порядку, визначеному процесуальним законом). Також частиною 10 статті 133 того ж Закону визначено, що у разі виникнення у судді (крім випадків, коли конфлікт інтересів врегульовується в порядку, визначеному процесуальним законом), Голови чи члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Голови Державної судової адміністрації України, його заступника реального чи потенційного конфлікту інтересів вони зобов`язані не пізніше наступного робочого дня з моменту виникнення такого конфлікту інтересів у письмовій формі повідомити про це Раду суддів України.
В статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» від наведено визначення таких термінів: «потенційний конфлікт інтересів» - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; «приватний інтерес» - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; «реальний конфлікт інтересів» - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
В даному випадку заявник не зазначив, що здійснював будь-який судовий контроль під час досудового розслідування у кримінальному провадженні від 14.01.2020 №0000016, що відповідає відомостям Єдиного державного реєстру судових рішень, а відтак є неналежними посилання в заяві на лист Ради суддів України від 11.11.2021 №9-рс-781/21вих, який давав відповідь щодо наявності реального конфлікту інтересів виключно щодо такого випадку, оскільки сам по собі факт можливих близьких родинних стосунків між суддями не є релевантним для такої ситуації. При цьому твердження про те, що здійснення судового контролю у кримінальному провадженні від 29.12.2021 №0002724 якимось чином може вплинути на судовий розгляд кримінального провадження від 14.01.2020 №0000016 є лише припущенням та документально не обґрунтовано, тим більше з огляду на можливість врегулювання такого у процесуальному порядку шляхом розкриття інформації.

Дослідивши матеріали судового провадження та заяву про самовідвід, слідчий суддя вважає, що судовим розглядом не встановлено існування обставин, які б свідчили про упередженість заявника та наявність у нього будь-якого конфлікту інтересів, що унеможливлювало б прийняття ним об`єктивного судового рішення, тобто заявлений самовідвід не містить підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 75-81 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні заяви слідчого судді ВАКС ОСОБА_3 про самовідвід в справі №991/1639/22 (провадження №1-кс/991/1657/22) щодо розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову детектива НАБУ від 11.04.2022 про закриття кримінального провадження від 29.12.2021 №0002724.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 24.05.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1