Справа № 369/7809/22
Провадження №1-кс/369/1360/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001258від 23.08.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні сектору дізнання відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001258 від 23.08.2022 розпочате за ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.08.2022 року до ВП №1 Бучанського РУН ГУНП в Київській області, надійшло повідомлення від працівника сервісного центру 3246, про те, що 22.08.2022 року, під час перереєстрації автомобіля «Вольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспорного засобу на вказаний транспортний засіб, яке не відповідає бланкам, які є в офіційному обігу.

22.08.2022 проведеним оглядом місця події за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Вольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання за адресою: АДРЕСА_2 . Також в ході огляду було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого центр НОМЕР_4 , 20.05.2016, на автомобіль марки «Вольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження.

На даний час виникла необхідність у проведенні експертизи, для встановлення відповідності номера кузова транспортного засобу.

Вищезазначені вилучені речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, прокурор просив суд накласти арешт на транспортний засіб марки «Вольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого центр НОМЕР_4 , 20.05.2016, на автомобіль марки «Вольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися транспортним засобом марки «Вольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 , незастосування заборони розпорядження та користування яким може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У даному випадку на вищевказане майно, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його передачі, відчуження та збереження, як речового доказу.
Метою арешту майна є збереження вказаного майна, а також забезпечення кримінального провадження, конфіскація майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Вольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого центр НОМЕР_4 , 20.05.2016, на автомобіль марки «Вольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися транспортним засобом марки «Вольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 , незастосування заборони розпорядження та користування яким може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1