Справа № 584/227/22
Провадження № 1-кп/584/110/22
В И Р О К
Іменем України

05.05.2022 Путивльський районний суд Сумської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Путивль угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000032 від 14 лютого 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Веселе Путивльського району Сумської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , але фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , освіта неповна загальна середня, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , народила спільних дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до абзацу 4 ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має.

В подальшому, проживаючи разом з ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та виховуючи спільних дітей, ОСОБА_4 9 грудня 2020 року подала до Управління соціального захисту населення Путивльської районної державної адміністрації завідомо неправдиві відомості у заяві №1364 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», а саме - відомості з приводу того, що вона є одинокою матір`ю та з батьком своїх дітей не проживає. В результаті цього, ОСОБА_4 , як одинокій матері, у період з грудня 2020 року по червень 2021 року було нараховано грошові кошти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розмірі 340 грн. 18 коп.

В подальшому ОСОБА_4 , не маючи ніякого права на отримання нарахованих коштів, умисно, з корисливою метою, зняла збанківської картки нараховані кошти та розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим спричинивши державному бюджету України в особі Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації матеріальні збитки на суму 340 грн. 18 коп.

Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи повторно, шляхом обману, умисно, з корисливою метою, 24 червня 2021 року подала до Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації заяву «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» №483, в якій зазначила завідомо неправдиві відомості з приводу того, що вона є одинокою матір`ю та з батьком своїх дітей не проживає. В результаті цього, ОСОБА_4 , як одинокій матері, у період з липня 2021 року по листопад 2021 року було нараховано грошові кошти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розмірі 1400 грн. 50 коп.

В подальшому ОСОБА_4 , не маючи ніякого права на отримання нарахованих коштів, умисно, з корисливою метою, зняла збанківської картки нараховані кошти та розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим спричинивши державному бюджету України в особі Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації матеріальні збитки на суму 1400 грн. 50 коп.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), та ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Під час досудового розслідування 23 лютого 2022 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт строком на 200 год., за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, та на підставі ч.1 ст.70 КК України суд вважає за необхідне призначити покарання за сукупністю цих кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Заслухавши прокурора, яка вважала можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченої, яка підтвердила, що свою вину визнає та розкаюється у скоєному, цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклала добровільно і згодна на узгоджене покарання, думку представника потерпілого, яка підтвердила, що добровільно уклала таку угоду, наслідки її затвердження розуміє, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В силу ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки укладення і затвердження угоди.

Такі наслідки затвердження угоди повністю розуміє і представник потерпілого.

Підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду немає, оскільки сторони засвідчили, що вони досягли домовленості, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, кваліфіковані правильно.

Цим кримінальним правопорушенням заподіяно шкоду лише потерпілому, представник якого скористалася своїм правом на примирення, умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб.

Узгоджене сторонами покарання суд вважає таким, що відповідає санкції інкримінованих статтей та ступеню тяжкості скоєних кримінальних правопорушень.

Щире каяття ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування збитків суд визнає обставинами, що пом`якшують її покарання, а обставин, що обтяжують покарання не вбачається.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, щиро розкаялася, негативних характеристик на останню суду не надано, примирилася з представником потерпілого, узгоджене сторонами покарання може бути призначено їй та буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що укладена угода про примирення може бути затверджена.

Керуючись ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 23 лютого 2022 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000032 від 14 лютого 2022 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, і призначити їй покарання:

- ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин;

- ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення вирок суду може бути скасованим за клопотанням потерпілого чи прокурора.

Умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1