Справа № 212/4882/22
У Х В А Л А

22 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора Скадовської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, в режимі відеоконференції клопотання прокурора Скадовської окружної прокуратури Херсонської області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000035 від 29.01.2021 року та № 0000101 від 10.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,-
встановив:
У провадженні Скадовського районного суду Херсонської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Скадовському районному суду Херсонської області, Жовтневому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
У зв`язку з чим, 20 вересня 2022 року прокурор Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів.
Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України зі Скадовського районного суду Херсонської області до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в установленому законом порядку не передані.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала і вважала за доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вказуючи, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, справа до Жовтневого районного суду м. кривого Рогу не передана, судовий розглядає не відбувається, при цьому обвинувачений має рідного брата у м. Рівне, який може за нього поручитися.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, встановив наступне.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Скадовського районного суду Херсонської області перебувають обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0000035 від 29.01.2021 року та № 0000101 від 10.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2022 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на два місяці до 05 червня 2022 року включно.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2022 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів до 31 липня 2022 року включно.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів до 24 вересня 2022 року включно.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово

окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України

від 13.09.2022 року № 206) Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 22 вересня 2022 року, Скадовська міська територіальна громада Херсонської області перебуває в тимчасовій окупації (розділ VІІІ пункт 4).

Починаючи з 24 лютого 2022 року і по теперішній час матеріали об`єднаного кримінального провадження за № 0000035 від 29.01.2021 року та № 0000101 від 10.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, в межах якого подано клопотання про продовження строків тримання його під вартою, до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зі Скадовського районного суду Херсонської області не передані.

Отже судовий розгляд даного кримінального провадження протягом більше, ніж півроку не здійснюється по суті, у зв`язку з відсутністю матеріалів кримінального провадження у Жовтневому районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, якому відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 10.03.2022 року №4/0/9-22 визначено підсудність справ Скадовського районного суду Херсонської області.
Відповідно до розділу VII КПК України «Відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження» та ст.615-1 КПК України, відновленню підлягають втрачені матеріали в тому кримінальному провадженні, яке завершилося ухваленням вироку суду або яке не завершилося направленням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності до суду.

Відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження у якому обвинувальний акт направлено до суду, діючим кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 з наступними змінами і доповненнями, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до положень п. 39 рішення ЄСПЛ у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (див. рішення у справі "Власов проти Росії" (Vlasov v. Russia), N 78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року, з подальшими посиланнями).

У справі «Куроченко та Золотухін проти України», Заяви № 20936/16 та № 53257/16, (пункти 113-117), Європейський суд з прав людини, встановив порушення Україною пункту 1 статті 6 Конвенції за таких обставин.

У справі «Хлєбік проти України» (Khlebik v. Ukraine), пункт 25) ввстановлено, що національне законодавство України не передбачає жодної процедури звернення із заявою про відновлення втрачених матеріалів справи у ситуаціях, коли не було ухвалено вироку суду (див. Пункт 60).

З цієї причини національні суди ніколи не розглядали суть справи заявника та не досліджували можливість відновлення матеріалів справи, навіть з джерел, вказаних заявником у цьому Суді (див. пункт 96). Суд також вважає переконливим аргумент заявника, що це виключило можливість зняти пред`явлені проти нього обвинувачення та закрити провадження (див. Пункт 97).

Так само, це перешкодило органам державної влади перевірити, чи відповідало суспільним інтересам продовження розгляду кримінальної справи щодо заявника за відсутності будь-яких перспектив прогресу у цьому провадженні і чи переважав такий інтерес шкоду, заподіяну заявнику продовженням провадження.

Суд пам`ятає, що забезпечення поваги до конвенційних прав заявника вимагало внесення законодавчих або інших еквівалентних змін до національної нормативно-правової бази. Однак Суд вважає, що національні органи влади мали провести таку перевірку, оскільки другий заявник, на відміну від першого заявника та заявника в рішенні у справі «Хлєбік проти України» (Khlebik v. Ukraine), не був визнаний винним судами будь-якої інстанції та обвинувачувався у вчиненні відносно менш тяжкого злочину, який, як вбачається, безпосередньо не впливав на права третіх сторін за статтями 2 та 3 Конвенції.

Отже, за відсутністю матеріалів кримінального провадження та з огляду на тимчасову окупацію території Херсонської області в межах якої знаходиться Скадовський районний суд Херсонської області, в якому перебували матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , судовий розгляд кримінального провадження по суті, є неможливим. Крім того, з доданих документів, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання, а саме витягу з ЄРДР та копії обвинувального акту, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, обставини, передбачені ст.194 КПК України, в тому числі наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При цьому суд враховує, що обвинувачений понад шість місяців перебуває у стані невизначеності щодо своєї справи, оскільки законодавством не врегульовано питання дій органів державної влади (судів, прокуратури), якщо відновлення матеріалів справи є неможливим.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає, і з метою дотримання прав обвинуваченого, передбачених ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, який за своїм змістом збігається з процесуальними обов`язками обвинуваченого, визначеними ст.42 КПК України, які останній зобов`язаний виконувати незалежно від застосування будь-якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.193, 331 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Скадовської окружної прокуратури Херсонської області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000035 від 29.01.2021 року та № 0000101 від 10.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України - задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання строком до 22 листопада 2022 року, включно.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу направити прокурору та до ДУ Миколаївський слідчий ізолятор - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1