Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/400/21
Провадження №: 1-кп/332/107/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2022 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходяться матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Прокурор заявив клопотання про повторний виклик потерпілого.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17.01.2022 року після скасування вироку від 15.01.2021 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України направлено вищевказане кримінальне провадження до суду на новий розгляд.

З 07.02.2022 року у Заводському районному суді м. Запоріжжя перебуває вищевказане кримінальне провадження. Обвинувачений перебуває під вартою.

Потерпілий по кримінальному провадженню у призначені 11 (одинадцять) судових засідань за судовими повістками не з`являється, мобільний телефон вимкнений, поважних причин неявки до суду не повідомляє, не зважаючи на включення його допиту в обсязі доказів, що підлягають доказуванню та сприяння з боку суду сторонам у забезпеченні їх явки. З метою всебічного розгляду кримінального провадження враховуючи норми КПК України, яким не передбачено привід потерпілого у судове засідання, суд на підставі ст. 333 КПК України ухвалою доручив ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області провести слідчі (розшукові) дії з метою встановлення місцезнаходження та забезпечення явки потерпілого ОСОБА_6 до суду. У відповідності до рапорту оперуповноваженого СКП ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області вбачається, що на виконання вищевказаної ухвали було здійснено вихід оперуповноваженого за адресою проживання потерпілого, проте двері квартири ніхто не відчинив, зі слів сусідів, ОСОБА_6 не бачили вже декілька місяців, також ОСОБА_6 має наркотичну залежність. Встановити місцезнаходження ОСОБА_6 не представилось можливим.

Відповідно до ст. 325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

Суд вичерпав всі передбачені законодавством заходи задля забезпечення виклику та прибуття потерпілого до суду. Правові підстави для накладення грошового стягнення на потерпілого відсутні, оскільки у ч. 1 ст. 139 КПК України прямо вказано про те, що грошове стягнення на потерпілого може бути накладено лише у разі його повідомлення у встановленому цим Кодексом порядку а саме, наявного підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом, який не з`явився до суду без поважних причин. Потерпілий судові повістки про виклик до суду не отримує, всі судові повістки повернуті до суду поштою, як такі, що не вручені адресату.

Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3ст. 97 КПК України, суд має право визнати неможливим допит особи, якщо вона не прибуває на виклик до суду, а її місцезнаходження не було встановлено шляхом проведення необхідних заходів розшуку.

Частиною 1статті 318 КПК України передбачено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2ст. 349 КПК України, обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Враховуючи вищевикладене, оскільки потерпілий ОСОБА_6 за викликом у судові засідання протягом тривалого часу, а саме 6 (шести) місяців не з`являється, мобільний телефон вимкнений, примусовий привід потерпілого законодавцем не передбачений, в ході проведення необхідних розшукових заходів не було встановлено місцезнаходження та перебування потерпілого, суд вважає необхідним визнати неможливим допит потерпілого під час судового розгляду кримінального провадження, оскільки його місцезнаходження не було встановлено шляхом проведення необхідних розшукових заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати неможливим допит потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з неприбуттям на виклики до суду та не встановленням його місцезнаходження шляхом проведення необхідних заходів розшуку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1