УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.10.2022 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 31.08.2022 року до ЄРДР за № №0000281 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Одеської митниці.
Відповідно до клопотання, в ходідосудового розслідування, транспортний засіб КVQ444/К444VQ з вантажем (спиртовмісна суміш), який переміщується в ньому, відповідно до митної декларації №UA500080/2622/007016,були визнані речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на вказане в клопотанні майно, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів, та просив розглянути клопотання без його участі, звернувшись до суду з відповідною заявою та надавши відомості щодо повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Майно, зазначене у клопотанні, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Вказаний тарнспортний засіб КVQ444/К444VQ з вантажем, на теперішній час перебуває в зоні діяльності ВМО №1 м/п "Чорноморськ-Порт" Одеської митниці на території ТОВ "Чорноморський логістичний центр" 38759383, за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Промислова, 1.
Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним прокурором наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного у клопотанні майна, шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб комерційного призначення д.р.н. НОМЕР_1 та вантаж спиртовмісну суміш, який переміщується в ньому, відповідно до митної декларації №UA500080/2622/007016, шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування власником та іншими особами.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1