Справа № 474/516/22
Провадження №1-кп/474/83/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( на підставі угоди про визнання винуватості)
23.09.22року смт. Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянуши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000104 від 10.06.2022 року за обвинувальним актом по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сирово Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта повна середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,-
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 317 КК України,
з участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ;
обвинуваченого - ОСОБА_3 ;
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 29.06.2022 близько 16 год., він знаходився за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , та під час спільного вживання з ОСОБА_6 алкогольних напоїв, на запитання останнього про надання йому дозволу виготовити та вжити в його житловому будинку наркотичний засіб (канабіс) шляхом куріння, умисно, порушуючи встановлений законом порядок обігу наркотичних речовин, достовірно знаючи, що це заборонено законом, надав ОСОБА_6 своє житлове приміщення для вживання наркотичного засобу канабісу (коноплі) шляхом куріння.

Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 дозволив ОСОБА_6 використати для виготовлення пристрою для куріння наркотичного засобу (канабісу) дві порожні полімерні пляшки, одна з яких з-під мінеральної води «Кривоозерська» об`ємом 1,5 л, інша - полімерна пляшка коричневого кольору, які зберігалися за місцем проживання останнього.

Після чого, ОСОБА_6 , змайстрував з 2-х порожніх полімерних пляшок та фольги з-під сигарет, яка була у нього з собою, пристрій для вживання наркотичного засобу та у подальшому вжив наркотичний засіб (канабіс) шляхом куріння у приміщенні коридору житлового будинку ОСОБА_3 за вищевказаного адресою, залишивши їх, після вживання, у цьому ж приміщенні.

30.06.2022р., в ході здійснення санкціонованого обшуку житлового будинку, господарських приміщень та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , за вхідними дерев`яними дверима у приміщенні коридору було виявлено фрагмент верхньої частини прозорої пляшки коричневого кольору, фрагмент нижньої частини прозорої безбарвної полімерної пляшки з написом на етикетці «Кривоозерська» і фрагмент фольги на паперовій основі, із залишками екстракту канабісу, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса екстракту канабісу, який був виявлений в фрагменті верхньої частини прозорої пляшки коричневого кольору, фрагменті нижньої частини прозорої безбарвної полімерної пляшки з написом на етикетці «Кривоозерська» та фрагменті фольги на паперовій основі, у перерахунку на суху речовину становить - 0,0028г.

Таким чином, ОСОБА_3 маючи умисел на забезпечення можливості незаконного вживання наркотичного засобу, безоплатно надав житловий будинок, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , знайомому ОСОБА_6 для незаконного вживання наркотичного засобу канабіс, обіг якого заборонений.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.317 КК України, а саме - надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
15.09.2022року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності його захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, сторони досягли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.317КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, та застосування ст. ст. 75, 76 КК України.
Також безпосередньо в самій угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останнього, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.
Також, в угоді сторони погодили, що під час ухвалення вироку будуть вирішенні питання:
-щодо долі речових доказів, яке має бути вирішеним, судом у відповідності до ст. 100 КПК України;
-щодо процесуальних витрат, яке має бути вирішеним судом у відповідності до вимог ст.ст. 122-126 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Крім цього, обвинувачений стверджував, що вище вказана угода про визнання винуватості укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він усвідомлює зміст угоди, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України (обмеження в оскарженні вироку), наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України (можливість скасування вироку), розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України (в т. ч. на судовий розгляд, під час якого прокурор повинен довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, на допит під час такого розгляду свідків, подання доказів), характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Захисник - адвокат ОСОБА_5 підтримав угоду, як таку що укладена в інтересах обвинуваченого. Підтвердив обставини добровільності укладення угоди про визнання винуватості, та те, що обставини передбачені ч.2 ст. 473, п.п.4,6,7 ст. 474, ст. 476 КПК України його підзахисному роз`яснені та він їх розуміє.
Сторони вказали, що вони повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, згідно до ч.2 ст. 473 КПК України, щодо обмеження в праві на оскарження вироку.
В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді, та що її умови відповідають вимогам ст. 472 КПК України та закону, не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.
Підстав для відмови у затверджені угоди, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 314 КПК України, - при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно ч. 2 ст. 468 та ч.ч.2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, або підозрюваного, обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій та переходить до розгляду справи.
З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 15.09.2022 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , з участю його захисника ОСОБА_5 , та призначення останньому узгодженого сторонами покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким злочином.
Вирішуючи питання встановлення іспитового строку та покладення обов`язків із числа регламентованих ст.76 КК України, слід зазначити, що статтею 75 того ж Кодексу передбачено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді позбавлення волі, на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Аналогічні положення містяться у постанові ВССУ №13 від 11.12.2015р. «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», відповідно до яких тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

З огляду на наведене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, якими є: щире каяття, яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 75 КК України, визначити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю в 1 рік, із покладенням на нього обов`язків, регламентованих ст. 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи приписи ст. 374 КПК України, оскільки обвинуваченому на стадії досудового розгляду не обирався запобіжний захід, відсутність відповідних клопотань зі сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не обирати щодо обвинуваченого запобіжного заходу.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати підлягає вирішенню в порядку передбаченому ст. 124 ч.2 ст.126 КПК України, оскільки сторона обвинувачення довела, що загальна сума процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судових експертиз становить 3586,82 грн (висновок експерта КСЕ 19/115-22/4861від 07.07.2022р. та КСЕ19/115-22/4861 від 02.08.2022р.).
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Угоду про визнання винуватості від 15.09.2022 року укладену між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 , та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання з випробуванням, при умові якщо він на протязі іспитового строку терміном у 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки в період випробувального терміну:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз (висновок експерта КСЕ 19/115-22/4861від 07.07.2022р. та КСЕ19/115-22/4861 від 02.08.2022р.) в сумі 3586,82 грн. грн.
Речові докази у кримінальному провадженні - фрагмент верхньої частини прозорої полімерної пляшки коричневого кольору, на внутрішній частині якої містяться нашарування смолянистої речовини коричневого кольору; фрагмент нижньої частини прозорої безбарвної полімерної пляшки написом на етикетці «Кривоозерська…» на внутрішній поверхні якого містяться нашарування смолянистої речовини коричневого кольору; фрагмент фольги на паперовій основі , на внутрішній поверхні якого містяться нашарування смолянистої речовини коричневого кольору (пакет PSP №7129405), які знаходяться на зберіганні у ВП №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області знищити.
Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити прокурору, засудженому і захиснику.

Суддя: ОСОБА_1