Справа 688/2975/16-к
№ 1-кп/688/68/22
Ухвала

15 квітня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за №000025 по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Славути Хмельницької області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Лабитнанге Тюменської області Російської Федерації, громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України,
встановив:
Історія провадження
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 січня 2022 року скасовано вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2017 року у кримінальному провадженні №0000025 від 09 січня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_9 за п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_10 за п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_11 за ч.3 ст.27, п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України, призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2022 року, справу передано для розгляду колегії суддів: головуючому судді ОСОБА_1 , суддям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року призначено підготовче судове засідання на 18 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків строком до 18 квітня 2022 року, призначено судовий розгляд даного кримінального провадження на 21 березня 2022 року, яке відкладено на 06 квітня 2022 року за клопотаннями прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_10 та у зв`язку з неявкою потерпілої ОСОБА_12 .

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 березня 2022 року залишено без змін ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_11 по 18 квітня 2022 року включно.

30 березня 2022 року на адресу суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_12 , в якій вона підтримала власні показання, дані під час судового розгляду справи та про розгляд справи без її участі.

Розгляд справи відкладався на 12 квітня 2022 року, у зв`язку з технічною неможливістю проведення судового засідання та на 15 квітня 2022 року, з метою забезпечення права обвинувачених на захист, у зв`язку з неврученням стороною обвинувачення копій клопотань про продовження запобіжних заходів стороні захисту.

Зміст клопотання про продовження запобіжного заходу
В судовому засіданні 12 квітня 2022 року прокурор ОСОБА_5 подав письмове клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 строку тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_10 строку цілодобового домашнього арешту на 60 діб. Клопотання обґрунтував тим, що ризики, визначені ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченим запобіжних заходів, не зменшились, у зв`язку із чим виникла необхідність у їх продовженні. Вважає, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності вони можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, на їх показання, залякувати їх та погрожувати їм, можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти таким ризикам, належним чином не гарантуватимуть належної поведінки обвинувачених.

В судовому засіданні 15 квітня 2022 року прокурор ОСОБА_5 підтримав подане клопотання, з підстав, викладених у ньому. Зазначив, що ризики, які були підставою для обрання обвинуваченим запобіжних заходів не зменшилися та не зникли, обвинувачені можуть переховуватися від суду, у ОСОБА_11 також є можливість виїхати за кордон, оскільки в країні запроваджено воєнний стан. Крім того, обвинувачені можуть залякувати свідків обвинувачення, погрожувати їм, що буде впливати на розгляд справи по суті. Зазначив, що обвинувачені вдаються до затягування розгляду справи, про що свідчить заявлення ними різного роду клопотань. Вважає, що поведінка обвинувачених має бути забезпечена саме даними запобіжними заходами, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити розгляд справи, тому обрані щодо обвинувачених запобіжні заходи є справедливими та співмірними вчиненим злочинам.

Потерпіла ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена в установленому порядку, подала заяву про проведення судових засідань за її відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечив проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на те, що прокурором не наведено доказів існування ризиків, які були підставою обрання такого заходу. Зазначив, що справа розглядається понад 6 років, а тому не має необхідності у продовженні запобіжного заходу. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, надавши йому можливість стати на захист територіальної цілісності України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, підтримав клопотання обвинуваченого. Зазначив, що наявність ризиків, на які вказує прокурор не підтверджені жодними доказами. Не має доказів впливу обвинуваченого на свідків, а заявлення клопотань є способом захисту. Просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, обрати обвинуваченому менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_10 просив задовольнити клопотання прокурора частково, обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт в нічний час, надавши йому можливість працювати. Зазначив, що заявлені прокурором ризики не підтверджуються, він не впливав та не має наміру впливати на свідків обвинувачення, також не зацікавлений у затягуванні розгляду справи, оскільки майже відбув покарання, призначене йому під час попереднього розгляду справи. Зазначив, що не порушував обов`язків запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Фактично був технічний збій приладу, він одразу ж вийшов на зв`язок із оператором, що і було зафіксовано.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 підтримала клопотання обвинуваченого про обрання йому домашнього арешту у нічний час. Зазначила, що зміст клопотань прокурора аналогічні змісту попередніх клопотань та є необґрунтованими. Обвинуваченому ОСОБА_10 залишився невеликий термін покарання, решту він відбув, перебуваючи під вартою, тому у нього не має наміру ухилятися. Посилаючись на те, що обвинувачений не порушував умов запобіжного заходу, це був технічний збій системи, просила обрати йому домашній арешт у нічний час. Просила також врахувати, що у зв`язку із введенням воєнного стану, обвинувачений позбавлений можливості перебувати в укритті під час сигналу повітряної тривоги, тому просила не застосовувати електронний засіб контролю.

Обвинувачена ОСОБА_11 заперечила проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його доводи надуманими. Вказала на відсутність сенсу переховуватися від суду, оскільки за «Законом ОСОБА_13 » фактично відбула 12 років позбавлення волі. Вказала, що перебуваючи під домашнім арештом в м. Хмельницькому, - за 100 км від місця проживання свідків, буде позбавлена можливості здійснювати на них тиск, та на відсутність необхідності впливати на свідків. Зазначила, що не зможе виїхати за кордон, оскільки у неї відсутній закордонний паспорт, а заявлення різного роду клопотань, на що посилається прокурор, є способом захисту. Просила обрати їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначила, що у неї на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебувають під тимчасовою опікою потерпілої та її знайомої, щодо них вона не позбавлялася батьківських прав.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 заперечила проти продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначила, що клопотання прокурором подано з порушенням вимог законодавства, не вручене обвинуваченим та не відповідає вимогам ст.184 КПК щодо його змісту, не містить доказів наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК. Під час розгляду даної справи було встановлено, що зібрані докази є недопустимими, тому призначено новий розгляд справи. Прокурором не надано доказів впливу обвинуваченою на свідків, не зазначено чому не можливо обрати більш м`який запобіжний захід, клопотання подано з порушенням 10 денного строку, визначеного у зв`язку адаптивним карантином, а тому не підлягає задоволенню.

21 березня 2022 року адвокат ОСОБА_7 направила до суду клопотання про зміну ОСОБА_11 запобіжного заходу на більш м`який - домашній арешт за адресою: АДРЕСА_4 . Клопотання обґрунтовує тим, що обвинувачена перебуває в місцях позбавлення волі з часу затримання - з 24 липня 2016 року, що сукупно складає 5 років 11 місяців, тому відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ фактично відбула близько 12 років позбавлення волі. Посилаючись на практику національного законодавства та рішення Європейського Суду, вказує на необхідність зміни запобіжного заходу у зв`язку з тривалим утримання особи під вартою. При вирішенні питання просить врахувати те, що сторона захисту ставить під сумнів обґрунтованість підозри, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які прямі докази, які підтверджують вину ОСОБА_11 , зокрема, що вона замовила вбивство свого чоловіка, сторона обвинувачення не довела мотиву вчинення злочину, що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину. При цьому, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні не є вагомою підставою для тримання такої особи під вартою, а тривале перебування обвинуваченої в одній кімнаті призводить до певного її емоційного дисбалансу. За період перебування в місцях позбавлення волі в неї значно погіршився стан здоров`я, виявлено ряд захворювань, які потребують медичного лікування, однак вона позбавлена можливості отримувати необхідну медичну допомогу та дотримуватись призначеного дієтичного харчування. Звертає увагу на те, що в обвинуваченої наявні міцні соціальні зв`язки, зокрема двоє малолітніх дітей, з рідними вона підтримує соціально-корисні зв`язки. Також просить врахувати, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, що свідчить про небезпеку для життя і здоров`я її дітей та для неї особисто, оскільки вона перебуває в ізоляторі тимчасового тримання та утримується за рахунок держави, економіка якої зазнала кризи у зв`язку з війною. Застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту дало б можливість останній влаштуватись на роботу, щоб матеріально забезпечувати себе і дітей, оскільки триманням під вартою порушується її конституційне право на вільне обрання праці. Враховуючи те, що обвинувачена раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалась, за час тримання під вартою зарекомендувала себе посередньо, вимоги режиму утримання не порушувала, просить змінити обвинуваченій ОСОБА_11 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_4 , квартира має три кімнати та належить ОСОБА_14 . Застосування вказаного запобіжного заходу обмежить її рух та забезпечить її перебування під постійним контролем органів Національної поліції України та унеможливить здійснення нею протиправних діянь. Просила клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_11 домашнього арешту, оскільки у зв`язку з запровадженням воєнного стану, вона зможе виїхати за кордон без закордонного паспорту, що приведе до неможливості розгляду даної справи по суті.

Застосоване законодавство
Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінка та мотиви суду
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього кодексу.

23 квітня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Положення вказаного Закону діють виключно на період карантину та передбачають особливості лише щодо: здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях слідчим суддею суду першої інстанції та розгляду судом окремих питань під час судового провадження.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою надійшли на електронну адресу суду 12 квітня 2022 року, з порушенням терміну, визначеного абз. 10 п.20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої таке клопотання подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, ухвалою суду від 18 лютого 2022 року обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 квітня 2022 року включно, отже відповідні клопотання про продовження їм строку тримання під вартою мали надійти на адресу суду не пізніше 08 квітня 2022 року.

Разом з тим, суд зазначає, що порушення вказаного строку в умовах воєнного стану не розцінюється судом як істотне порушення закону, а також є таким, що жодним чином не вплинуло на порушення права обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на захист.

У порушення вимог ч.2 ст.184 КПК України сторона обвинувачення порушила вимоги закону щодо вручення копій клопотань обвинуваченим за три години до початку розгляду клопотання. Допущені прокурором недоліки були усунені судом - копії клопотань вручені обвинуваченим, а також їх захисникам, а їх розгляд, з метою забезпечення права на захист, - відкладено на 15 квітня 2022 року.

Суд зауважує, що право кожного обвинуваченого на отримання клопотання про продовження строку запобіжного заходу за три години до початку розгляду клопотання, були поновлені судом та не привели до порушення права вказаних обвинувачених на захист, та звертає увагу сторони обвинувачення на неприпустимість в подальшому допущення аналогічних порушень під час розгляду справи.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_11 обвинувачується за п.п.11,12 ч. 2 ст.115 КК України. Дані кримінальні правопорушення відносяться за ч.6 ст.12 КК України до особливо тяжких злочинів.

Суд зазначає, що клопотання про продовження запобіжних заходів розглядаються до початку розгляду справи по суті, тобто судом не розпочато дослідження письмових доказів, обвинувачені показань не надавали, свідки не допитані.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Враховуючи стадію судового розгляду, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження сторони захисту про необґрунтованість підозри, пред`явленої обвинуваченим. Не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, суд вважає, що підозра є обґрунтованою у розумінні ч.1 ст.194 КПК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та позицію захисту щодо їх недоведеності, суд враховує наступне.

Прокурор зазначає, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 можуть переховуватися від суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, можуть незаконно впливати на свідків, здійснювати їх залякування, погрожувати їм, а також можуть перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, оскільки мало місце затягування розгляду справи шляхом заявлення різного роду клопотань.

Щодо доводів сторони обвинувачення про можливе перешкоджання кримінальному провадженню та впливу на свідків, суд враховує, що у клопотанні прокурор хоч і посилається на ризик незаконного впливу на свідків, проте жодним чином його не мотивує.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що на стадії досудового розслідування допитано ряд осіб як свідків, проте свідки в порядку статті 225 КПК не допитувались. Отже, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань, що після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - свідок допитується безпосередньо в судовому засіданні (частини 1,2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з тим, не можна вважати ризиком перешкоджання кримінальному процесу іншим чином, на який посилається прокурор, - заявлення різного роду клопотань з метою затягування процесу. Оскільки такі дії обвинувачених необхідно розцінювати, як право обвинуваченого на захист та реалізацію прав закріплених у ст.42 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою, а відносно обвинуваченого ОСОБА_10 - цілодобового домашнього арешту, суд враховує вимоги п.п.1,3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Волосюк проти України», «Ілійков проти Болгарії») сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Суд не знаходить підстав для заміни обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 запобіжного заходу на більш м`який домашній арешт.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про намір прийняти участь в обороні, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України не може бути підставою для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки статтею 616 КПК України виключена така можливість щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 КК України.

Суд зауважує, що інформація про наявність у обвинуваченої ОСОБА_11 на утриманні двох неповнолітніх дітей, які перебувають під тимчасовою опікою та про можливість надання їй житла знайомою ОСОБА_14 , у разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт, не можуть бути достатніми для виключення ризику переховуватися.

Колегія суддів враховує дані відомості у сукупності з іншими обставинами, при вирішенні питання про існування ризику переховування від суду та втечі, і вважає, що є обґрунтовані сумніви щодо належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченими, а тому вважає, що залишається актуальним та вірогідним ризик переховування від суду, вважаючи на тяжкість ймовірного покарання за кримінальне правопорушення, передбачене відповідними пунктами частини 2 статті 115 КК України, санкція якої передбачає покарання від 10 до 15 років позбавлення волі, або довічне позбавлення волі.

Суд також зауважує, що надані захистом письмові відомості про згоду власника на проживання обвинуваченої ОСОБА_11 у її квартирі та про наявність у особи права власності на вказане житло, не є достатніми для вирішення питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. Так, раніше надана суду інформація не містить відомостей про стан придатності житла для проживання, лише зазначено, що квартира є трикімнатною, не містить відомостей про усіх зареєстрованих осіб та осіб, що мають право проживання у даній квартирі, їх позиції про можливість застосування до ОСОБА_11 домашнього арешту за вказаною адресою.

Суд зауважує, що тримання обвинуваченої ОСОБА_11 під вартою не порушує її конституційного права на вільне обрання праці, як зазначає сторона захисту, оскільки вказані обмеження прав та свобод обвинуваченої, тобто втручання до її приватного життя, виправдані наявністю суспільного інтересу в об`єктивному, неупередженому, безсторонньому розгляді кримінального провадження про позбавлення життя особи, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

В силу того, що суду не надано повної та достовірної інформації про місце проживання у разі застосування домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 , відомостей про утримання обвинуваченої на час дії домашнього арешту, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт за вказаною адресою. Будь-яку іншу адресу та згоду власника цієї адреси для можливого застосування для ОСОБА_11 домашнього арешту сторона захисту суду не повідомила.

Суд зазначає, що долучена до клопотання про зміну запобіжного заходу виписка із медичної карти ОСОБА_11 свідчить про наявність у обвинуваченої захворювань, які потребують лікування та дієтичного харчування, однак не містять підтвердження того, що обвинувачена за станом здоров`я не може перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятору.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника про обрання домашнього арешту у нічний час не підлягають задоволенню, оскільки обвинувачений допустив порушення вимог порядку виконання запобіжного заходу.

Так, відповідно до інформації Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування від 08 квітня 2022 року №787/121/25-2022, 07 квітня 2022 року під час ведення спостереження за допомогою системи електронного контролю за підконтрольною особою ОСОБА_10 о 19.03.00 отримано сигнал тривоги «Порушення приписаної зони Дім», про що повідомлено службу «102». По прибуттю на місце події нарядом ГРПП встановлено, що ОСОБА_10 перебував за місцем свого проживання. Однак в закладці «Місце» системи електронного контролю чітко видно, як підконтрольний відлучався з місця проживання та пересування поза межами дозволеної території, тобто покидав межі приписаної зони. У зв`язку з даними порушеннями з підконтрольною особою проведено профілактичну бесіду щодо дотримання умов домашнього арешту, встановлених судом.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 18 лютого 2022 року, яка залишена без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 березня 2022 року, обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків строком до 18 квітня 2022 року. З об`єктивних причин розгляд справи не може бути завершений до 18 квітня 2022 року.

Звертаючись з клопотанням про продовження запобіжного заходу ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту, прокурор просив продовжити такий захід строком на 60 днів.

Суд звертає увагу сторони обвинувачення на те, що за змістом ст.ст.113,114,115 181 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а у разі необхідності може бути продовжений. При обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, в т.ч. щодо участі у судовому розгляді, суд вважає, що є виправданим тримання ОСОБА_9 та ОСОБА_11 під вартою та застосування до ОСОБА_10 цілодобового домашнього арешту, а тому необхідно задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 строк тримання під вартою на 60 днів, а обвинуваченому ОСОБА_10 строк домашнього арешту не більше 2 місяців - до 13 червня 2022 року включно, а у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_11 відмовити.

З огляду на те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст.177 КПК України.

Враховуючи, що після введення воєнного стану в Україні у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, планові конвоювання осіб, взятих під варту не здійснюються, а технічні перешкоди, що виникають під час трансляції судового засідання в режимі реального часу онлайн, а також необхідність бронювання майданчика для проведення відеоконференції унеможливлюють безперервне проведення судового розгляду, розгляд справи відкласти на узгоджену із сторонами дату.

Керуючись ст.ст. 9, 177, 178, 183, 197, 372, 395 КПК України, суд
ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжних заходів, обраних обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 задовольнити.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 13 червня 2022 року включно.

Обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 13 червня 2022 року включно.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні обвинуваченому залишати місце проживання цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 , продовжити на 2 місяці до 13 червня 2022 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не залишати без дозволу суду цілодобово місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_12 та свідками в даному кримінальному провадженні ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ;

- здати, за наявності, власний паспорт для виїзду за кордон до міграційної служби за місцем проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Розгляд справи відкласти на 11 годину 19 травня 2022 року.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів із дня її оголошення.

В решті ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК

Судді:

ОСОБА_37