УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2022 року
м. Київ
справа № 693/420/16-к
провадження № 51-3843 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 14 травня 2021 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року,
встановив:
Вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 15 червня 1995 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 143 КК України 1960 року до покарання у виді виправних робіт на строк два роки з відрахуванням із заробітку в дохід держави 20 відсотків, з позбавленням права займатися адвокатською діяльністю на строк 1 рік. Цим же вироком виправдано ОСОБА_4 у зв`язку з недоведеністю його участі у вчинені злочину, передбаченого ст. 19, ч. 2 ст. 170 КК України 1960 року.
Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 14 травня 2021 року заяву ОСОБА_4 про перегляд вказаного вироку за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року залишено без задоволення апеляційні скарги ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , а ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 14 травня 2021 року без зміни.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , вказуючи на незаконність та необґрунтованість рішень суду першої та апеляційної інстанцій просить переглянути їх у касаційному порядку.На обґрунтування свої вимог ОСОБА_4 наводить доводи, якими фактично не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що обставини на які він посилався у своїй заяві не є нововиявленими.
Крім того вважає, що апеляційний суд, залишаючи апеляційні скарги без задоволення не навів у рішенні підстав з яких з яких скарги визнав необґрунтованими.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі, не вбачається, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Христинівського районного суду Черкаської області від 15 червня 1995 року вказаних вимог закону дотримався.
Так, згідно з ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути.
Як убачається зі змісту ухвали суду Катеринопільського районного суду Черкаської області від 14 травня 2021 року, вказаним рішенням залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Христинівського районного суду Черкаської області від 15 червня 1995 року, оскільки ОСОБА_4 не навів таких обставин, які є нововиявленими, вичерпний перелік яких наведено у ст. 459 КПК України та на підставі яких здійснюється кримінальне провадження. Мотивуючи своє рішення суд встановив, що зазначені в заяві ОСОБА_4 обставини, по своїй суті не є нововиявленими, а його доводи направлені фактично на перегляд вироку суду. Обставини, на які ОСОБА_4 вказував у своїй заяві щодо фальсифікації певних доказів, неповноти судового розгляду, оцінки доказів, порушення права на захист не є підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами підставою його здійснення є одна з визначених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, що на час подання відповідної заяви підтверджена належними засобами доказування.
Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як: їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.
Тобто, це так звана ревізійна стадія, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.
Стадія перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами має свої особливості та спеціальні завдання, якими є перевірка законності та обґрунтованості судових рішень, які набрали законної сили, а не розгляд обвинувачення по суті.
Враховуючи зазначене, ухвала Катеринопільського районного суду Черкаської області від 14 травня 2021 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення є законною, обґрунтованою та мотивованою.
Черкаський апеляційний суд, в свою чергу, здійснюючи перегляд ухвали суду першої інстанції виключно в межах вимог апеляційних скарг заявника та його захисника обґрунтовано залишив ухвалу суду першої інстанції без зміни, вказавши, що зі змісту доводів апеляційних скарг не вбачається жодної передбачених ст. 459 КПК України обставин яку можна було б визнати нововиявленою. При цьому, апеляційний суд зазначив, що всі наведені доводи в апеляційних скаргах були предметом розгляду суду першої інстанції та мотивовано відхилені.
Відповідно до ст. 419 КПК України, при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Колегія суддів касаційного суду вважає, що апеляційний суд, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 419 КПК України, детально перевірив викладені в апеляційних скаргах доводи, які за своїм змістом є аналогічними доводам касаційної скарги ОСОБА_4 , та обґрунтовано визнав їх безпідставними, із зазначенням відповідних мотивів прийнятого рішення.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції та вважає, що суд обґрунтовано залишив рішення суду першої інстанції без зміни, встановивши, що доводи заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містять обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, а її доводи та доводи апеляційних скарг фактично зводяться до скасування вироку суду, з метою досягти нового слухання справи.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
Крім того, слід зазначити, що вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 15 червня 1995 року був предметом перегляду суду касаційної інстанції в Верховному Суді України у спільному засіданні Судової палати у кримінальних справах та Військової судової колегії Верховного Суду України про перегляд судових рішень у порядку виключного провадження.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Отже, обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_4 не містить доводів, які викликають необхідності перевірки їх за матеріалами провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 слід відмовити.
Враховуючи наведене та керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 14 травня 2021 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3