Справа № 946/3532/22
Провадження № 1-кс/946/1556/22
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: слідчого судді - ОСОБА_4.,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_6.,

слідчого - ОСОБА_5., прокурора - ОСОБА_7.,

підозрюваного - ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5. погодженого з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов'язання відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Ізмаїл Одеської області, з середньою освітою, неодруженого, працює за наймом, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:

- 05.03.2014 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік;

- 12.09.2014 Ізмаїльським ВП ГУНП України в Одеській області скеровано обвинувальний акт до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області в рамках кримінального провадження № 0002102, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України;

- 26.12.2014 Ізмаїльським ВП ГУНП України в Одеській області скеровано обвинувальний акт до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області в рамках кримінального провадження № 0003107, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

- 06.03.2015 Ізмаїльським ВП ГУНП України в Одеській області скеровано обвинувальний акт до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області в рамках кримінальних проваджень № 0003346 та № 0000025, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України;

- 28.01.2022 Ізмаїльським РВП ГУНП в Одеській області скеровано обвинувальний акт до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області в рамках кримінального провадження № 0001089, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області в клопотанні органами досудового розслідування ОСОБА_1підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 126-1 КК Україниза наступних обставин.

13.01.2022, в нічній час доби, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_1, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1, в цей час у останнього виник корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

У цьому місці та в той же час, ОСОБА_1, реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисних мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли би помітити та перешкодити його діям, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «Readmi 9 C NFC 2/32 GB», ІМЕІ: НОМЕР_1, чорного кольору, вартістю 2133 гривні 33 копійки, якому знаходилась нано-сім карта оператору мобільного зв`язку «Київстар», з номером телефону: НОМЕР_2, на рахунку якої грошових коштів не було та яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, що належать його матері ОСОБА_2, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Викравши вищезазначене майно, ОСОБА_1 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 2133 гривні 33 копійки.

Під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до ч. ч. 3, 14 ст. 1 Закону України «Про домашнє насильство», домашнім насильством - є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру; Психологічним насильством - є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1, будучи тричі притягнутим до адміністративної відповідальності з обставин спричинення психологічного та фізичного насильства відносно своєї матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з якою спільно проживає, на шлях виправлення не став, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжив вчиняти психологічне та фізичне насильство відносно останньої, яке виражалось у словесних образах, погрозах, висловлюванні на її адресу нецензурних слів, що потягло за собою наслідки, у вигляді емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, та завдав шкоди психічному здоров'ю останньої.

Зокрема, 24 липня 2021 року, 08 вересня 2021 року та 10 лютого 2022 року ОСОБА_1, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме: в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_1, розпочинав конфлікти зі своєю матір'ю ОСОБА_2 та вчиняв відносно останньої психологічне насильство, що проявилось у словесних образах потерпілій, висловлюванні на її адресу нецензурних слів, принижуванні честі та гідності, тим самим завдав шкоди психічному здоров'ю потерпілої ОСОБА_2, у зв'язку із чим, відносно ОСОБА_1 було складено адміністративні протоколи (24.07.2021, 08.09.2021 та 13.02.2022) та притягнуто останнього рішеннями Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (13.08.2021, 10.09.2021 та 16.02.2022) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України відповідно.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_1 систематично, в період часу із липня 2021 року по початок лютого 2022 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1, вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2.

Так, ігноруючи факти притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення насильства, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ОСОБА_1, умисно, систематично, не маючи обгрунтованих підстав, вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері, що виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні.

Так, із систематичною періодичністю, а саме 24.07.2021 близько 17 години 30 хвилини, ОСОБА_1, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, перебуваючи в приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, безпідставно створив словесний конфлікт зі своєю матір'ю ОСОБА_2, в ході якого словесно ображав, виражався нецензурною лексикою, а також штовхав останню, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Окрім цього, а саме 08.09.2021 близько 13:00 години, ОСОБА_1, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, перебуваючи в приміщенні будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1, безпідставно створив словесний конфлікт з матір'ю ОСОБА_2, в ході якого словесно ображав, виражався нецензурною лексикою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Також, 10.02.2022 близько 09:00 години, ОСОБА_1, не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свої систематичні неправомірні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, вчергове прийшов додому та в ході словесного конфлікту зі своєю матір'ю ОСОБА_2, який супроводжувався словесними образами, почав виражатись на адресу останньої нецензурними словами та застосовувати фізичну силу у вигляді поштовхів, чим вчинив домашнє насильство психологічного та характеру.

Внаслідок протиправних дій з боку ОСОБА_1, потерпіла ОСОБА_2., зазнала психологічних та фізичних страждань у вигляді словесних образ, погроз, приниження та залякування, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

Мотив вчинення даного кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_2 полягає у спричиненні останній моральних страждань, психологічного болю.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_2, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя останньої.

Так, 26.05.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 126-1 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 126-1 КК України вищнав та надав пояснення за обставинами справи і та не заперечував щодо задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов'язання.

Вислухавши слідчого, прокурора та підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, прихожу до висновку, що клопотання слідчогопідлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м'яким запобіжним заходом є особисте зобов'язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В ході судового засідання прокурор зазначив, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання необхідно застосувати відносно ОСОБА_1 у зв'язку з наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 126-1 КК України є обґрунтованою зібраними органом досудового розслідування доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_2, протоколом огляду місця події, показаннями свідків, протоколом впізнання особи за фотознімками, та іншими доказами у сукупності, що наявні у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об'єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Враховую вказане, слідчий суддя вважає, що саме на даному етапі досудового розслідування можливо дійти до висновку про існування обґрунтованої підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 126-1 КК України.

Крім цього, приймаючи до уваги вищевказане, прихожу до висновку, що прокурором доведені обставини, на підставі яких можливо дійти до висновку про наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, в зв'язку з цим, необхідно задовольнити клопотання слідчого, щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді особистого зобов'язання.

Крім цього, необхідно покласти на підозрюваного ОСОБА_1 наступні обов'язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В свою чергу, приймається до уваги, що 25.05.2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 126-1 КК України і відповідно строк запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язанняобирається в межах строку досудового розслідування на 60 днів.

Відповідно до вимог ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5. погодженого з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов'язання відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання.

Крім цього, покласти на підозрюваного, обов'язки на строк не більше 60 днів (в рамках строку досудового розслідування) до 25 липня 2022 року, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та суду за першою вимогою.

- не відлучатися з м.Ізмаїл без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 25 липня 2022 року.

Роз'яснити підозрюваному ОСОБА_1, що у разі порушення ним покладених на нього особистих зобов'язань, до нього може бути застосована більш жорстока міра запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27 травня 2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_4