УХВАЛА
03 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 200/9992/16-к
провадження № 51-1866ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , у якій він просить скасувати вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Крім того, засуджений у касаційній скарзі порушив питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень під час розгляду справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Статтею 436 КПК визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи, обґрунтувавши їх.
Статтею 433 КПК передбачено, зокрема, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Водночас доводи касаційної скарги фактично стосуються тільки вироку суду першої інстанції, а обґрунтувань щодо незаконності судового рішення апеляційного суду скарга ОСОБА_4 не містить, як і обґрунтувань щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених на спростування доводів апеляційних скарг сторони захисту.
Також засуджений у скарзі посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження і неповноту судового розгляду, що з огляду на положення статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, оскільки Верховний Суд є судом права, а не факту.
До того ж колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що засуджений у своїх вимогах просить скасувати вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Така вимога узгоджується з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, зокрема з п. 2 ч. 1 ст. 436 КПК.
Однак в обґрунтуваннях касаційної скарги ОСОБА_4 також є твердження щодо необхідності перекваліфікації його дій з ч. 4 ст. 187, пунктів 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України на ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 цього Кодексу і призначення йому покарання, яке відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення та його особі із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України, а також зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що з урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 436 КПК є підставою для зміни судових рішень.
Відсутність узгодженості обґрунтувань касаційної скарги з огляду на наявність двох самостійних підстав для прийняття рішення судом касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги з її вимогами позбавляє Верховний Суд можливості встановити дійсну позицію засудженого ОСОБА_4 щодо результатів касаційного розгляду та перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.
Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, проте ОСОБА_4 усупереч наведеній нормі їх не долучив.
Указане не лише становить формальне порушення ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК, а саме: чи належать судові рішення до тих, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку та чи дотримано строку касаційного оскарження, тому клопотання засудженого про поновлення цього строку буде розглянуто лише після усунення зазначених в ухвалі Верховного Суду недоліків касаційної скарги.
Оскільки касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подачі необхідних копій документів.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3