Справа № 482/442/22
Номер провадження 1-кп/482/127/2022
В И Р О К

Іменем України
30 червня 2022 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гребеники Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, неодруженого, не судимого в силу ст.89 КК України, військовозобовязаного, зареєстроване та фактичне місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, укладену 13 червня 2022 року між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 31 травня 2022 року близько 09.00 год. знаходився за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою незаконного збагачення, при цьому йому було достовірно відомо про те, що за вказаною адресою нікого немає вдома.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне проникнення до житлового будинку та викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , зі сторони присадибної ділянки та через неогороджену частину пройшов до подвір`я домоволодіння.

Знаходячись на подвір`ї домоволодіння, ОСОБА_4 пройшов до вхідних дверей підсобного приміщення та здійснив віджим металевого навісного замку. Після чого через вхідні двері проник у середину вказаного підсобного приміщення, де помітив та викрав пластикову каністру об`ємом 20 л, синього кольору із пластиковою кришкою, вартістю 93 грн. 75 коп., з наявним всередині пальним А-92, об`ємом 20 л, загальною вартістю 990 грн., що належать ОСОБА_6

ОСОБА_4 , утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1083 грн. 75 коп.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 повністю та беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.
Сторони угоди узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України сторони угоди домовились про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згодний.
В ході укладення угоди роз`яснені обвинуваченому наслідки укладання та затвердження угоди, обмеження щодо права оскарження вироку, роз`яснені наслідки невиконання взятих на себе обов`язків.
Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права, надані йому законом, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені. Крім цього, обвинувачений стверджував, що вищевказана угода про визнання винуватості укладена ним із прокурором добровільно, в присутності захисника, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, оскільки під час вирішення питання щодо призначення обвинуваченому покарання враховано, що вчинене ним кримінальне правопорушення є тяжким злочином, наявність обставин, що обтяжують покарання: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, а також дані про особу винного, який є несудимим в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання охарактеризований позитивно, є непрацевлаштованим.

Розглянувши угоду, заслухавши доводи сторін, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, що під час досудового розслідування обвинуваченим будь-які скарги не подавалися, прокурору надано згоду потерпілим ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, органом досудового розслідування не допущено неправильної правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, умови угоди відповідають інтересам суспільства, фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим наявні.
Враховуючи, що сторони погодились на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням з іспитовим строком, суд вважає за необхідне застосувати ст. 76 КК України та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, враховуючи особу обвинуваченого та наявні, пом`якшуючі покарання обставини, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Керуючись ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 червня 2022 року, укладену між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди, у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: навісний металевий замок, у відчиненому вигляді, упакований до прозорого полімерного файлу, прошитого із пояснювальною биркою "ПАКЕТ №1", опечатаного печаткою відділення поліції №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, переданий на зберігання до кімнати речових доказів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області (квитанція №1028) повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю; пластикову каністру синього кольору, об`ємом 20 л., із пластиковою пробкою зеленого кольору, передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутим власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд:
1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1