Провадження № 1-кп/522/964/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000427 від 11.07.2021 року відносно:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Василівка Біляївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме 01.12.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:

Фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду справи

Так, 11.07.2021 року ОСОБА_3 , перебуваючи в вечірній час біля будинку № 51 на вулиці Приморська в місті Одеса, побачив ОСОБА_8 , на плечах якого знаходився рюкзак.
В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме належного ОСОБА_8 рюкзака.
Так, реалізуючи свій злочинний намір, 11.07.2021 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився біля будинку № 51 на вулиці Приморська в місті Одеса. Далі, перебуваючи біля ОСОБА_8 , з метою подолання опору останнього, ОСОБА_3 схопив руками потерпілого за шию та повалив його на землю. Після чого, ОСОБА_3 умисно наніс декілька ударів ногами в область тулуба ОСОБА_8 ..
Подавивши волю ОСОБА_8 до опору та спричинивши останньому насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, 11.07.2021 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, умисно та з корисливих мотивів, відкрито заволодів, шляхом ривку, належним ОСОБА_8 рюкзаком, сірого кольору, вартістю 500 гривень, в якому знаходились особисті речі потерпілого, а саме:
- мобільний телефон торгової марки «Meizu», білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2 500 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» за абонентським номером: НОМЕР_3 , яка вартості для потерпілого не представляє;
- портативний акумулятор, сірого кольору, вартістю 300 гривень;
- портативний акумулятор, бежевого кольору, вартістю 300 гривень;
- паспорт громадянина України, виданий ОСОБА_8 , який вартості для потерпілого не представляє;
- два зарядних пристрої для мобільного телефону, вартістю 150 гривень кожен, а всього майна, яке належить ОСОБА_8 , на загальну суму 3 900 гривень.
Відкрито заволодівши майном ОСОБА_8 в розмірі 3 900 гривень, ОСОБА_3 зник з місця вчинення ним кримінального правопорушення, майном потерпілого розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Оцінка суду щодо кваліфікації досудовим слідством вищенаведених дій обвинуваченого.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку (ч. 3 ст. 349 КПК України).
Так, обставини вчинення ОСОБА_3 злочину встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК, з огляду на наступне.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, та підтвердив вищевикладені обставини вчинення злочину. У скоєному щиро покаявся.
Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.
Оскільки ОСОБА_3 визнав свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів та розглянув справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст обставин, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Мотиви суду

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним злочину, та, діючи згідно ст. 337 КПК лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до вищевказаного обвинувального акту, кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до положень ст. ст. 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини, та практики Верховного Суду.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, який вчинив ОСОБА_3 , є тяжким злочином.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 , має постійне місце реєстрації та проживання, вину у вчинені кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, на момент вчинення вищевказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України був не судимою особою, суд дійшов висновку, що виправлення та попередження вчинення ним нового злочину можливо без його ізоляції від суспільства. ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК Україниіз застосуванням ст. 75 КК України.

Остаточне покарання, з урахуванням наявності вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 01.12.2021 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, необхідно призначити на підставі ст. 70 КК України.
Викладеного у попередньому абзаці даного вироку висновку, щодо необхідності призначення покарання на підставі ст. 70 КК України, суд приходить з огляду на правову позицію Верховного Суду (рішення від 23 вересня 2019 року провадження № 51-2631км19), яка зводиться до того, що якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК України, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК України, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст. 75 КК України.
Крім того, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, який необхідно відліковувати з моменту затримання ОСОБА_3 , а саме з 12.07.2021 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Застосовані заходи забезпечення кримінального провадження не підлягають скасуванню у зв`язку із постановленням кінцевого рішення по справі, оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається наявність таких заходів.
У даному кримінальному провадженні витрати на залучення експертів відсутні.
Цивільного позову матеріали справи не містять.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, яке призначене даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01.12.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням тривалістю 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період із 12.07.2021 року до набрання вироком законної сили.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Речові докази:

- відповідно до постанови про визнання речових доказів від 12.07.2021 року, а саме: 1 (один) рюкзак сірого кольору, 3 (три) буханки хліба, 2 (два) портативних акумулятори, папери, 1 (один) паспорт громадянина України, 2 (два) блока до зарядного пристрою, 2 (два) кабелі до зарядного пристрою, 1 (одна) книжка «Чорная орхідея»- після вступу вироку в закону силу вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 ..
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: