Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

28 березня 2022 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі колегії:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Біла Церква, Київської області кримінальне провадження № 0001316 від 09.05.2019 відносно

ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6 ,

захисники - адвокати: ОСОБА_7 ,

обвинувачений: ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, перебуває в провадженні суду на стадії судового розгляду.

20.10.2021 ухвалою Київського апеляційного суду запобіжний захід відносно ОСОБА_5 змінений з тримання під вартою на домашній арешт з забороною цілодобово залишати місце проживання, із застосуванням електронних засобів контролю.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26.03.2022 строком на 30 діб.
До канцелярії суду 25.03.2022 прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області надійшло клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу, в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України.
Відповідно до рекомендацій Ради Суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, розгляд справ рекомендовано відкладати та знімати їх з розгляду, за винятком невідкладних судових розгляд, у зв`язку з небезпекою для життя учасників та сторін процесу.
А справи, які не є невідкладними, розглядаються лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження.
Згідно Інформаційного листа Верховного Суду від 03.03.2022 клопотання сторін про обрання (застосування), продовження або зміну запобіжного заходу відносяться до невідкладних судових розглядів, у зв`язку з чим, судом призначений розгляд клопотання сторони обвинувачення на 28.03.2022.

Враховуючи, те що до теперішнього часу по справі ведеться судовий розгляд, а закінчити розгляд справи до спливу строку запобіжного заходу, а саме до 10.04.2022 не являється можливим, оскільки введений воєнний стан в країні, прокурором подано клопотання про продовження строків запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки встановлені ризики не зменшилися та продовжують існувати, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Позиція сторін та інших учасників.
Так, прокурором заявлене клопотання про продовження строків запобіжного заходу терміном на два місяці відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки встановлені в ході досудового слідства ризики не зменшились та продовжують існувати, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене довічне позбавлення волі, у зв`язку з чим обвинувачений може переховуватися від суду, що приведе до уникнення від кримінальної відповідальності останнього, а також враховуючи наявні між потерпілою та обвинуваченим неприязних відносин, у зв`язку з борговими зобов`язаннями ОСОБА_5 перед родиною потерпілої, дає підстави вважати, що обвинувачений може впливати на потерпілу, а тому наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином, наявні боргові зобов`язання обвинуваченого ОСОБА_5 перед потерпілою дає підстави зробити висновки про потенційну загрозу вчинення ОСОБА_5 іншого злочину, а також не завершення судового розгляду дає підстави вважати, що дані ризики не змінилися.

Захисник ОСОБА_7 зазначив, що не зважаючи на введений воєнний стан у країні, обвинувачений ОСОБА_5 продовжує належним чином виконувати покладені на нього обов`язки та прибуває за першим викликом до суду, тому захисник вважав, що клопотання прокурора може бути вирішено на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання змінити на домашній арешт з забороною з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , де він на даний час орендує будинок, оскільки у останнього є намір призватился до лав Збройних Сил України та обороняти територіальну цілісність України.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи зазначене клопотання слід виходити із загальних засад кримінального процесу, серед яких диспозитивність, змагальність і рівність сторін в поданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, і положень, які регламентують взагалі можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в даному випадку запобіжних заходів і конкретний вибір того заходу, який в повній мірі зможе забезпечити виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, як того вимагає ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, ухвалою Київського апеляційного суду від 20.10.2021 щодо обвинуваченого ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання із застосуванням електронних засобів контролю на термін два місяці, якій неодноразово був продовжений судом.

Отже, строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання відносно ОСОБА_5 закінчується 10.04.2022, а розглянути та прийняти рішення по справі до вказаного строку не представляється можливим, тому виникло питання про доцільність продовження строків запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого.

По вказаному кримінальному провадженню було висунуто обвинувачення ОСОБА_5 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто в умисному вбивстві з корисливих мотивів.

В ході обговорення питання доцільності продовження дії запобіжного заходу, відносно обвинуваченого, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме те що, останній є пенсіонером, раніше не судимий, розлучений, на даний час орендує будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачений на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має спеціальних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні корисливого, особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено у тому числі довічне позбавлення волі, усі докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.

При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.

Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Стосовно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання із застосуванням електронних засобів контролю з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який буде достатнім й необхідним запобіжним заходом для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам та достатнім заходом забезпечення судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання ОСОБА_8 повинен бути продовжений на два місяця.

Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу з домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання останнього на домашній арешт, на певний час не заслуговують на увагу оскільки обвинуваченому є 62 роки, а відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» граничний вік перебування на військовій службі встановлюється від 45 до 60 років.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 ч. 3, ст. 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , продовжити на два місяці по 28.05.2022 включно, з покладанням на обвинуваченого наступних обов`язків:

1) прибувати за викликом до суду;

2) утримуватись від спілкування із потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

4) носити електронний засіб контролю;

5) повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання.

Ознайомити та вручити обвинуваченому ОСОБА_5 під розпис копію ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим покласти на орган національної поліції за місцем його проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Фастівського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 28.03.2022 о 15 год. 00 хв. у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, буд. 4-А.

Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий Суддя Суддя
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3