Номер провадження1-кп/173/135/2022
Справа № 173/609/22
ВИРОК
Іменем України

27 травня 2022 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Верхньодніпровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 21.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Заріччя Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, офіційно не працює, із середньою спеціальною освітою, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, 30.09.1998 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 229-6 ч. 1, 140 ч. 3, 206 ч.1, 206 ч. 2, 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, посиленого режиму з конфіскацією майна, на підставі ст. 42 КК України приєднаний невідбутий строк 2 роки по вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.03.1997 р. загальний строк 5 років позбавлення волі; 17.09.2003 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3, 70 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки; 12.10.2009 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 122 ч. 1 КК України, позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України 2001 р. від відбування покарання звільнити з випробувальним терміном 1 рік; 30.06.2010 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 296 ч. 3 КК України, позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців по вироку Верхньодніпровського районного суду від 12.10.2009 до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі, по постанові П`ятихатського районного суду від 07.10.2011 на підставі ст.82, 61 КК України невідбутий строк 1 рік 1 місяць 10 днів замінено на обмеження волі; 28.04.2015 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 2 КК України, позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України 2001 р. від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік; 27.09.2019 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 263 ч. 1 КК України, кримінальне провадження припинено на підставі ст. 263 ч. 3 КК України (в зв`язку з добровільною здачею вогнепальної зброї); 22.09.2020 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 296 ч. 3 КК України, позбавлення волі строком на 4 роки., на підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України 2001р. від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки; 20.05.2022 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 71 КК України за сукупності вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2020, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , в першій декаді жовтня 2021 року, у невстановлений досудовим слідством день та час, знаходячись у лісопосадці, поблизу кладовища, по вул. Жуковського в с. Пушкарівка, Верхньодніпровської ТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, виявив дикоростучу рослину роду конопля з листям і суцвіттям, після чого реалізовуючи свій умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що таким чином здійснює незаконне придбання наркотичного засобу, за допомогою фізичної сили рук обірвав вищевказану верхівку з насінням, листям і суцвіттями дикоростучої рослини коноплі, і тим самим умисно, незаконно, без мети збуту, придбав рослину коноплі, які відніс до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на виготовлення наркотичної речовини «канабіс», знаходячись на території свого домоволодіння за вищевказаною адресою, розложив листя, суцвіття, верхівку з насінням зазначеної рослини в різних місцях для сушки.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на виготовлення наркотичної речовини «канабіс», у невстановлений досудовим слідством день та час 2021 року, за допомогою рук подрібнив частини висушеної рослини коноплі, яку зберігав за місцем свого мешкання, і тим самим умисно, незаконно, без мети збуту, виготовив наркотичну речовину «канабіс», довівши зірвані частини рослини до стану, що дозволяє їх використовувати у вигляді куріння як наркотик.

У подальшому виготовлений наркотичний засіб «канабіс» ОСОБА_4 помістив у скляну банку з наклейкою «Королівський смак гірчиця» об`ємом 180 гр., яку незаконно, без мети збуту зберігав на одній з полиць свого будинку до 14:20 години 16 лютого 2022 року, зазначене було виявлено та вилучено працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області № 173/351/22 від 14.02.2022 в ході проведення обшуку.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-22/5624-НЗПРАП від 22.02.2022, вилучена у ОСОБА_4 та надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 25,4106 г, вилучена згідно постанови 16.02.2022 під час проведення обшуку території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 25,4106 г є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 22,3443 г.

Окрім того, ОСОБА_4 , 15.02.2022 приблизно о 16:00 годині, перебуваючи в м. Кам`янське, Дніпропетровської області в районі «Будівника» на одній з вулиць, назва якої невстановлена на дорозі біля бордюру знайшов одноразовий медичний шприц, об`ємом 5 мл., заповнений наркотичним засобом «опій ацетильований» до позначки 4 мл., який поклав у кишеню своєї куртки, в яку був одягнутий, тим самим умисно, незаконно, придбав дану речовину.

Далі, ОСОБА_4 на приміському пасажирському автобусі з м. Кам`янське Дніпропетровської області привіз дану наркотичну речовину до місця свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , чим здійснив незаконне перевезення наркотичного засобу в інший населений пункт.

Після цього, ОСОБА_4 поклав одноразовий медичний шприц, заповнений наркотичним засобом «опій ацетильований» в наплічну сумку та повісив на стіну біля вікна, де незаконно, без мети збуту, зберігав його до 14:20 години 16.02.2022, зазначене було виявлено та вилучено працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області № 173/351/22 від 14.02.2022 в ході проведення обшуку.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-22/5630-НЗПРАП від 02.03.2022 надана на експертизу рідина світло-коричневого кольору масою 4,0916 г містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений.

Рідина світло-коричневого кольору масою 4,0916 г містить особливо-небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,2640 г.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України незаконне виготовлення, придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без мети збуту.
Окрім того, ОСОБА_4 , у листопаді 2021 року, у невстановлений досудовим слідством день та час, перебуваючи біля магазину «Продукти 24» в с. Пушкарівка, Верхньодніпровської ТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області на лавочці виявив залишену без нагляду наплічну сумку, відкривши яку виявив в ній металевий предмет ззовні схожий на гранату. Після чого, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій раптовий злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання і зберігання вибухової речовини, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що таким чином здійснює незаконне поводження зі зброєю, забрав вказану сумку із предметом, схожим на гранату, і тим сам придбав вибухову речовину, яку в подальшому зберігав за адресою свого мешкання: АДРЕСА_2 , до 16.02.2022 року 14:20 години, коли зазначене було виявлено та вилучено працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області № 173/351/22 від 14.02.2022 в ході проведення обшуку.

Згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-22/5513-ВТХ від 03.03.2022 предмет вилучений 16.02.2022 під час обшуку за місцем мешкання громадянина ОСОБА_4 являється: конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної, гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин.

Наданий на дослідження споряджений корпус гранати Ф-1, придатний для використання за цільовим призначенням - до вибуху.

При вибуху гранати Ф-1 присутні такі вражаючі фактори як, осколкова дія (максимальний розліт осколків до 200 метрів) та фугасна дія.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
Окрім того, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_4 , 17.01.2022 близько 23:30 перебуваючи у АДРЕСА_3 , маючи умисел направлений на крадіжку чужого майна, підійшов до огородженого парканом домоволодіння, належного ОСОБА_5 , де скориставшись відсутністю власника, за допомогою фізичної сили рук відчинив хвіртку та потрапив на територію вказаного помешкання.

Після цього ОСОБА_4 перебуваючи на території вказаного домоволодіння, продовжуючи реалізовувати свій корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до приміщення погребу та за допомогою заздалегідь заготовленої металевої палиці зірвав навісний замок та проник до середини погребу.

Далі ОСОБА_4 , переслідуючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення знайшов у приміщенні погребу, звідки виніс по черзі: 10 банок консервації огірків об`ємом 3 літри кожна вартістю 80 грн. кожна на суму 800 грн. та дві сітки картоплі загальною вагою 40 кг. вартістю 10 грн. за 1 кг. на суму 400 грн., належні ОСОБА_5 , які виніс за територію домоволодіння. Після цього, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, підійшов до приміщення літньої кухні вказаного домоволодіння, де за допомогою заздалегідь заготовленої металевої палиці, зірвав навісний замок та потрапив до середини приміщення, звідки виніс алюмінієві ходунці для дорослої особи в кількості 1 шт., вартістю 700 грн., три алюмінієві миски об`ємом 15 літрів кожна вартістю 140 грн. на суму 420 грн. Після цього, ОСОБА_4 маючи реальну змогу розпоряджатись викраденим майном, по черзі переніс все вище зазначене до приміщення покинутого гаражу, по АДРЕСА_4 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав майно ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому матеріального збитку (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1013/22 від 25.04.2022) на суму 2 320 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Окрім того, ОСОБА_4 , 09.02.2022 у період часу з 12:30 по 13:00 перебуваючи у м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, маючи умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, перебуваючи в цей час на території Верхньодніпровської міської лікарні, на АДРЕСА_5 , разом із раніше знайомим ОСОБА_6 , попрохав у останнього надати йому мобільний телефон «Samsung Duos» модель SM-J105H/DS білого кольору для здійснення телефонного дзвінка та не маючи на меті в подальшому повертати мобільний телефон його власнику.

У свою чергу ОСОБА_6 , будучи впевненим у тому, що ОСОБА_4 , має на меті здійснити телефонний дзвінок та в подальшому повернути мобільний телефон, надав ОСОБА_4 свій мобільний телефон для здійснення дзвінка. ОСОБА_4 отримавши мобільний телефон в руки, імітуючи телефонну розмову, відійшов від ОСОБА_6 та зник з його поля зору.

Таким чином ОСОБА_4 зловживаючи довірою громадянина ОСОБА_6 , отримав від нього мобільний телефон «Samsung Duos» та продовжуючи свій злочинний умисел направлений на шахрайство, не повернув його ОСОБА_6 , тим самим умисно, повторно, із корисливих мотивів, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Duos» модель SM-J105H/DS білого кольору вартістю 730 гривень, який належить ОСОБА_6 шляхом зловживання його довірою, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №729/22 від 18.02.2022) на суму 730 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, а також розмір та вартість викраденого майна. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчинення ним кримінальних правопорушень. Також обвинувачений вказав, що по закінченню досудового розслідування у повному обсязі ознайомлений з матеріалами кримінального провадження і не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. Крім того обвинувачений пояснив, що показання надає добровільно.

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив кримінальних правопорушень, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують його особу. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, є рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття) та обставини, що обтяжує покарання (рецидив злочинів), а також особу обвинуваченого.

Надаючи оцінку особі обвинуваченого суд зазначає, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює і не займається суспільно корисною працею, починаючи з 1998 року був неодноразово засуджений, в т.ч. вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 за ч. 3 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Однак незважаючи на це, обвинувачений у період іспитового строку продовжив свою злочинну діяльність вчинивши інкриміновані йому у даному кримінальному провадженні правопорушення, а також у період з 18.07.2021 року по 11.01.2022 року вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, за що вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2022 року був засуджений із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Наведені обставини свідчать про те, що покарання у вигляді позбавлення волі, як і покарання з іспитовим строком не мали позитивного впливу на обвинуваченого, оскільки він продовжує вести антисоціальний спосіб життя, не бажає інтегруватись у сучасне соціальне середовище задля розумного співіснування між людьми та ставати на шлях виправлення, усталеність його протиправної поведінки, яка має чітко виражену антисоціальну спрямованість, зневажливе ставлення до закону і загальноприйнятих норм моралі.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, та призначає йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі, а за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції даних статей, які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.

При цьому, враховуючи положення ч. 4 ст. 70 КК України та висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, які викладені у постанові від 01.06.2020 у справі № 766/39/17, суд остаточно призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком і вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2022 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

На переконання суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою. Саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов потерпілими у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Питання про процесуальні витрати у розмірі 3 775, 64 грн., пов`язані з проведенням експертиз № СЕ-19/104-22/5543-ВТХ від 03.03.2022, № СЕ-19/104-22/5624-НЗПРАП від 22.02.2022, № СЕ-19/104-22/5630-НЗПРАП від 02.03.2022, суд вирішує у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, згідно яких вказані витрати стягуються з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком і вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2022 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирається.
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 3 775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 64 коп.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Самсунг дуос» білого кольору, який згідно розписки від 17.02.2022 переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Речовий доказ рідину темно-коричневого кольору в опечатаному пакеті з полімерного матеріалу після набрання вироком законної сили знищити.
Речовий доказ канабіс у спец. пакеті SUD3082221, пакет прошитий ниткою, кінці якої зафіксовано фрагментом паперу з пояснювальним написом та написом експерта - після набрання вироком законної сили знищити.
Цивільний позов потерпілими у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1