Справа № 136/501/22
провадження №1-кп/136/23/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 19.03.2022, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

інших учасників

потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
18.03.2022 о 08:00 годині, поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , разом з дільничним офіцером поліції відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_7 та інспектором СРПП відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_8 заступили на добове чергування в складі сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області.

19.03.2022 о 07:0-8 годині, до чергової частини відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області за телефоном спеціальної лінії «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по факту вчинення вітчимом ОСОБА_3 домашнього насильства відносно її матері ОСОБА_10 , за адресою їх спільного проживання - АДРЕСА_1 .

Прибувши на місце події, поліцейський СРПП відділу поліції №4 Вінницького РУП ОСОБА_6 разом із дільничним офіцером поліції відділу поліції №4 Вінницького РУП ОСОБА_7 та інспектором СРПП відділу поліції №4 Вінницького РУП ОСОБА_8 , будучи працівниками правоохоронного органу, під час несення служби, у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, виконуючи покладені на них Законом України «Про національну поліцію» та іншими підзаконними актами обов`язки, з метою припинення адміністративного правопорушення та складання протоколу адміністративного правопорушення, 19.03.2022 о 07:50 год., виконували адміністративне затримання ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, який в цей час перебував на присадибній земельній ділянці домогосподарства в якому проживає, в ході чого ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклого умислу спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, розуміючи те, що ОСОБА_6 являється працівником поліції та здійснює свою діяльність відповідно до посадових обов`язків, діючи умисно, наніс один удар кулаком руки в область обличчя останнього.

У подальшому ОСОБА_3 забіг до житлового будинку та став вести себе агресивно відносно працівників поліції, задля припинення його протиправних дій, відносно нього було застосовано заходи фізичного впливу та спеціальний засіб - кайданки, під час одягання яких ОСОБА_3 умисно вкусив ОСОБА_6 за великий палець лівої руки. Після чого, ОСОБА_3 підвівся із землі на ноги, та стоячи навпроти ОСОБА_6 , не реагуючи на зауваження працівників поліції щодо припинення своїх протиправних дій, умисно наніс ще один удар своєю головою в область обличчя ОСОБА_6 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому поліцейському СРПП відділу поліції №4 Вінницького РУП ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді осадження обличчя на фоні набряку м`яких тканин, забійної рани носа, укушених ран великого пальця лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21) розлад здоров`я.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

До початку підготовчого судового засідання до суду надано Угоду про примирення укладену 17.05.2022 між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до Угоди про примирення сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 , а саме: у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, із звільненням ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

В угоді потерпілий та обвинувачений зазначили, що розуміють та усвідомлюють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та беззастережно за обставин вказаних в обвинувальному акт, пояснив, що розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження даної угоди, розуміє характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про примирення, запевнив, що він уклав її добровільно в присутності захисника та просив призначити узгоджене покарання, а також стверджував, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні також просив суд затвердити угоду про примирення укладену між його підзахисним та потерпілим у даному кримінальному провадженні та призначити узгоджене сторонами угоди покарання із звільненням його підзахисного від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Потерпілий також просив затвердити угоду, запевнивши, що наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання йому зрозумілі, а укладення угоди було добровільним.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, оскільки при її укладенні було дотримано вимоги КК та КПК України.

Суд, розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Потерпілому зрозумілі наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України

Приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а отже його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України.

Судом враховано, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, є нетяжким кримінальними правопорушенням; ОСОБА_3 одружений, на утриманні має одну малолітню дитину; вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий; свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, осуджує свою поведінку; за місцем проживання характеризується добре; на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Переконавшись, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між потерпілим та обвинуваченим угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання, за вчинений злочин.

Разом з тим, сторонами в Угоді про примирення було обумовлено звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Суд приймає до уваги, що відповідно до ч.3 ст. 75 КК України, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням визначаються виключно судом.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до положень ч.3 ст. 75 КК України, та визначати тривалість іспитового строку в 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків визначених ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376, 468, 469 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити Угоду про примирення укладену 17.05.2022 між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 19.03.2022.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_11