Справа № 204/6049/19
Провадження № 1-кп/204/112/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001628 від 11.08.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, розлученого, на утриманні нікого немаючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.09.2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки,

Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 11.08.2019 року близько 08 год.15 хвл., знаходячись біля буд. 19-Д по вул.. Боброва в м. Дніпрі, побачив біля магазину «Шпалери» за вказаною адресою електровелосипед «Merida eBIG TRAIL 800», що належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного майна, яке він визначив, як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись за вищевказаною адресою у зазначений час, діючи умисно, з корисливого мотиву та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрав електровелосипед «Merida eBIG TRAIL 800» ринкова вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/1011 від 23.08.2019 року, станом на 11.08.2019 року складала 33500 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого направився на вказаному електровелосипеді по вул. Боброва в м. Дніпрі в напрямку центрального цинку «Озерка».

В цей час злочинні дії ОСОБА_4 стали явними для оточуючих громадян, які намагались його зупинити. При цьому ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії стали явними для оточуючих та носять відкритий характер, не відмовився від їх закінчення, та, діючи з прямим умислом, намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення з електровелосипедом «Merida eBIG TRAIL 800», що належить потерпілому, маючи реальну можливість розпорядитися відкрито викраденим майном як власник, однак був зупинений громадянами біля буд. 14-Б по вул. Боброва в м. Дніпрі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щире каяття у вчиненому і повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Просив провести розгляд справи відповідно до ст.349 КПК України.

Від потерпілого надійшла заява про розгляд справи без його участі.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.114-129); Характеристику з Громадської організації «Реабілітаційний Центр «Шанс+» від30.06.2022 року за № 20/6-22; висновок експерта № 19/12.1/1011 від 23.08.2019 року (а.п 62-64): висновок експерта № 5/4.6/696 від 23.08.2019 року (а.п.77-83); постанову про визнання речових доказів від 11.08.2019 року (а.п.23).

Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, а його умисні дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.1 ст.186 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2019 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Суд, призначивши покарання (основне і додаткове)за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань в межах, визначених частиною 2 цієї статті. За цими ж правилами призначається покарання, якщо після ухвалення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому до ухвалення попереднього вироку. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України. Умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачене ст. 75 КК України.
Відповідно до частини 1 цієї статті якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Тому у випадку, коли суд призначив остаточне покарання за сукупністю всіх вчинених особою злочинів згідно вимог ст. 70 КК України, він має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням в порядку, передбаченому ст. 75 КК України.
Якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК України, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК України, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст. 75 КК України.
При цьому слід виходити з того, що статтями 70,72,75-78 КК України не передбачено повне або часткове складання, поглинання іспитового строку. Зазначені в ст. 70 КК України правила застосовуються лише до покарань. Дійшовши висновку про можливість виправлення особи без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд має керуватися виключно положеннями ст. 75 КК України, вмотивувавши своє рішення щодо цього.
При призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд, виклавши відповідні мотиви, має встановити тривалість іспитового строку(в межах визначених ст. 75 КК України), з урахуванням кількості вчинених злочинів, форми вини, виду умислу чи необережності, мотивів та мети, якими керувався винуватий, стадії вчинення злочину, конструкції складу злочину (формальний, матеріальний, усічений), характеру та ступеню суспільної небезпеки вчинених злочинів та особи обвинуваченого, форми та виду співучасті, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.
Із матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2019 року за ч.1 ст.289 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки.

У вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення 11 серпня 2019 року, тобто до ухвалення вказаного вище вироку.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога, не працює, згідно характеристики Громадської організації «Реабілітаційний центр «Шанс+», ОСОБА_4 перебуває у реабілітаційному центрі з 27 вересня 2019 року, де проходить психологічну та трудову реабілітацію. Разом з виконанням своїх обов`язків, щодо благоустрою території центру та утримання свого житла у належному стані, допомагає мешканцям похилого віку, які проживають разом з ним. З членами громадської організації, які проживають і працюють разом з ним спілкується ввічливо та підтримує дружні стосунки, раніше судимий, має не зняту і не погашену у законному порядку судимість.

Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує повне визнання ним вини,щире каяття обвинуваченого. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а також застосувати ч.4 ст. 70 КК України.
Підстав для застосування ст.ст. 69 КК України, суд не вбачає.
З урахуванням того, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 є є нетяжким злочином, обставин, які характеризують особу винного, який повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується Громадською організацією «Реабілітаційний центр «Шанс+»,, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, а саме, повне визнання ним вини, щире каяття,для досягнення цілей покарання суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбування покарання, із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судових експертиз, згідно наданих довідок про фактичні витрати на проведення експертиз.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання: 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень,шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2019 року більш суворим за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/1011 від 23 серпня 2019 року у сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення судово-трасологічної експертизи № 5/4.6/696 від 23 серпня 2019 року у сумі 1256 (одну тисячу п`ятдесят шість) гривень 08 копійок.
Речові докази: електровелосипед «Merida eBIG TRAIL 800», сіро-чорного кольору, який згідно розписки про отримання речових доказів, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1