Справа № 947/8975/22
Провадження № 1-кс/947/4193/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001170 від 25.08.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1, ч.ч.3, 4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2021, а ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному проваджені здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування встановлено, що у 2017 році у ОСОБА_5 за попередньою змовою з іншими невстановленими особами виник намір на заволодіння земельною ділянкою, яка перебувала у власності територіальної громади Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, з метою подальшого будівництва на ній багатоквартирного будинку та реалізації нерухомого майна, без наявності законних підстав набуття права власності.

З метою заволодіння земельною ділянкою невстановлені особи підробили рішення № 504 від 17.11.2004Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, яке в подальшому використали для здійснення у передбачений діючим законодавством спосіб державної реєстрації земельної ділянки із присвоєнням їй кадастрового номеру - :02:005:2579 та адреси - АДРЕСА_1 .

Як вбачається із матеріалів досудового розслідування, за заявою ОСОБА_5 від 17.11.2017 до відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в Державному земельному кадастрі 28.11.2017 здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,06 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 із присвоєнням кадастрового номеру :02:005:2579.
В подальшому, після реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_6 , на підставі витягу з Державного земельного кадастру НВ-017 від 28.11.2017 та рішення Таїровської селищної ради № 504 від 17.11.2004, прийняте рішення про реєстрацію права власності із відкриттям розділу та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію за ОСОБА_5 на праві власності земельної ділянки 19-а з кадастровим номером :02:005:2579 площею 0,06 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 із присвоєнням реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна 237.
На підставі Постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» № 1377-VII від 19.05.2016 с. Мізікевича Овідіопольського району Одеської області перейменовано в с. Лиманка.
Так, відповідно до договору купівлі-продажу № 176 від 29.01.2018 земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:2579 ОСОБА_5 , від імені якої за довіреністю діяла ОСОБА_7 , продала вказану земельну ділянку ОСОБА_8 , про що державним реєстратором ОСОБА_9 29.01.2018 внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в червні 2018 року державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Одеської області ОСОБА_10 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 26.12.2011 № ОД8, технічних паспортів від 06.02.2018 та висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 06.02.2018, виданого ФОП ОСОБА_11 , прийняті рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_8 квартир за № АДРЕСА_3 із відкриттям розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із присвоєнням номерів об`єктам нерухомого майна.

Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що в Книзі реєстрації договорів Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області рішення № 504 від 17.11.2004 відсутнє, а декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 26.12.2011 № ОД8 не видавалась.

Після смерті ОСОБА_8 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 4829 від 18.10.2018, спадщина, яка складається з земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:2579 площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_1 , перейшла спадкоємцю - її донці ОСОБА_12 ..

В подальшому, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом

№ 9197, 9199, 9201, 9203, 9205, 9207, 9209, 9211, 9213, 9215, 9217, 9219, 9221, 9223, 9225 від 16.11.2018 посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , спадщина, яка складається із квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 ,

АДРЕСА_7 , переходить спадкоємцю ОСОБА_8 - її донці ОСОБА_12 . Крім того, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом

№ 9240, 9242, 9244, 9246, 9248, 9250 від 19.11.2018 посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , спадщина, яка складається із квартир АДРЕСА_8 , переходить спадкоємцю ОСОБА_8 - її донці ОСОБА_12 .

Крім того, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом

№ 4831, 4833, 4845, 4847, 4849, 4837, 4839, 4841, 4835 від 18.10.2018, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , спадщина, яка складається із квартир АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , переходить спадкоємцю - її донці ОСОБА_12 .

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом № 4900, 4896, 4898, 4892, 4894 від 22.10.2018, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , спадщина, яка складається із квартир АДРЕСА_16 , переходить спадкоємцю ОСОБА_8 - її донці ОСОБА_12 .

З матеріалів кримінального провадження та огляду на місці встановлено, що багатоквартирний триповерховий будинок, якому присвоєно адресу - АДРЕСА_1 , фактично розміщений на земельних ділянках кадастровий номер :02:005:2905 за адресою: АДРЕСА_2 та кадастровий номер :02:005:2570 за адресою: АДРЕСА_2 , а земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:2579 за адресою:

АДРЕСА_1 , розташована у протилежному боці від зазначеного багатоквартирного триповерхового будинку.

Таким чином, багатоквартирний будинок, якому присвоєно адресу - АДРЕСА_1 фактично розташований не на земельній ділянці з кадастровим номером :02:005:2579, якій присвоєно адресу АДРЕСА_1 .

Разом з цим, досудовим розслідуванням встановлено, що державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_6 , на підставі витягу з Державного земельного кадастру НВ-017 від 07.11.2017 та рішення Таїровської селищної ради № 504 від 17.11.2004, прийняте рішення про реєстрацію права власності із відкриттям розділу та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію 09.11.2017 за ОСОБА_15 на праві власності земельної ділянки 23-а з кадастровим номером :02:005:2570 площею 0,06 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 із присвоєнням реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна 237.
В подальшому, відповідно до договору купівлі-продажу № 5287 від 30.11.2017 ОСОБА_15 продав земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:2570 ОСОБА_16 , про що державним реєстратором ОСОБА_17 30.11.2017 внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з метою надання набуттю права власності вигляду цивільно-правових угод, в подальшому здійснено перереєстрації права власності на земельні ділянки та нерухоме майно, яке самовільно на них побудоване та зареєстровано на підставі підроблених документів, із використанням одних і тих самих осіб.

В зв`язку із викладеним, земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:2579 площею 0,06 га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 237), яка перебуває у власності ОСОБА_12 , та земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:2570 площею 0,06 га, (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 237), яка перебуває у власності ОСОБА_18 , відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та відсутність заборони щодо розпорядження зазначеними земельними ділянками, може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Виходячи з наявної інформації та відомостей, що підтверджуються матеріалами кримінального провадження, є реальні обґрунтовані підстави вважати, що існують наміри подальшої зміни власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:005:2579 та :02:005:2570.

На підставі викладеного, з метою встановлення всіх обставин скоєного кримінального правопорушення невстановленими особами, злочинні дії яких направлені на протиправну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, а також для збереження речових доказів виникає необхідність у накладенні арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:005:2579 площею 0,06 га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 237) та :02:005:2570 площею 0,06 га, (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 237) у формі заборони на використання, розпорядження нерухомим майном чи вчинення будь-яких інших юридично значимих дій відносно нього, в тому числі зміни власника та здійснення буд-яких реєстраційних дій.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання у її відсутність.

Згідно вимог ч.2 ст.172 КПК України, за клопотанням сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна, з метою забезпечення арешту майна, в цілях запобігання його відчуження.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає встановленим в судовому засіданні те, що відносно земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:005:2579 та :02:005:2570, існує сукупність достатніх підстав вважати, що вони є об`єктами кримінально протиправних дій, а також можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Крім того, на теперішній час існує реальна загроза щодо вчинення невстановленими особами протиправних дій відносно зазначених об`єктів нерухомого майна, тому існує необхідність у його збереженні.

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, наявність достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні земельні ділянки, з необхідністю арешту якого звертається сторона обвинувачення, можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій, в цілях забезпечення його збереження, виключення можливості відчуження, передачі майна, та забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, слідчий суддя приходить до що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власників майна, про які йдеться в клопотанні, та якого такі особи зазнають внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Також, враховуючи ризик переоформлення, відчуження, а також вчинення незаконних реєстраційних дій, відносно об`єктів нерухомого майна, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону на використання, розпорядження нерухомим майном чи вчинення будь-яких інших юридично значимих дій відносно нього, в тому числі зміни власника та здійснення буд-яких реєстраційних дій.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001170 від 25.08.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1, ч.ч.3, 4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:2579 загальною площею 0,06 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: № 237), із забороною розпоряджатися та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо неї, а також вчиняти будівництво, реконструкцію, будь-які будівельні та монтажні роботи на земельній ділянці та із забороною будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної земельної ділянки.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:2570 загальною площею 0,06 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: № 237) із забороною розпоряджатися та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо неї, а також вчиняти будівництво, реконструкцію, будь-які будівельні та монтажні роботи на земельній ділянці та із забороною будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної земельної ділянки.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1