печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6.,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_7.,

прокурора ОСОБА_8.,

захисників ОСОБА_9., ОСОБА_10.,

підозрюваного ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_11, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000538 від 23.08.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2022 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6. надійшло клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_11, за погодженням з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_8. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000538 від 23.08.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000538 від 23.08.2022 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Центральної бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України (по стройовій частині) від 26.04.2022 № 70 солдата запасу ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації із Дарницького районного у місті Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зараховано до списків особового складу Центральної бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України та призначено на посаду водія транспортної групи транспортного відділення відділу інженерно-технічного забезпечення.

Солдат ОСОБА_1 достовірно був обізнаний з вимогами законодавства, оскільки в період часу з 2008 року по 2020 року проходив службу в МВС України та органах Національної поліції України та будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, має досвід поводження зі зброєю, знає вимоги законодавства України про те, що вогнепальна зброя відносяться до предметів, обіг яких обмежено та не може знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу уповноважених органів держави.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами нормативно-правових актів, на початку серпня 2022 року, більш точної дати, часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_1 виник протиправний умисел на придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Так, 09.08.2022 близько 18 год. 00 хв. солдат ОСОБА_1 під час особистої зустрічі з громадянином ОСОБА_2 , яка відбулася поблизу магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», за адресою: АДРЕСА_2, діючи умисно, з корисливих мотивів, запропонував останньому грошову винагороду за придбання вогнепальної зброї, а саме пістолету Макарова та автомату АКС-74У, на що ОСОБА_2 відмовився, оскільки особисто збутом вогнепальної зброї не займався.

В подальшому, солдат ОСОБА_1 продовжуючи свою злочинну діяльність, 17.08.2022 перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, в додатку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_2 , під час якого повторно запропонував останньому грошову винагороду за придбання вогнепальної зброї, а саме пістолету Макарова.

Цього ж дня, ОСОБА_2 усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_1 , звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому, ОСОБА_2 діяв з метою викриття злочинних дій ОСОБА_1 під контролем правоохоронних органів.

Так, 08.09.2022 близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_1 перебуваючи поряд з житловим комплексом «Seven» за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, продовжуючи свої протиправні наміри, запропонував ОСОБА_2 , який діяв під контролем правоохоронних органів, грошову винагороду у розмірі 2400 доларів США, за придбання без передбаченого законом дозволу вогнепальної зброю, а саме чотирьох пістолетів Макарова та автомата АКС-74У, на що ОСОБА_2 погодився.

22.09.2022 близько 14 год. 15 хв. солдат ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, перебуваючи на території паркувального майданчику торгового центру «Novus», за адресою: м. Київ, проспект Бажана, 8, за грошові кошти в розмірі 2400 доларів США незаконно придбав у ОСОБА_2 , який діяв під контролем правоохоронних органів, вогнепальну зброю, а саме чотири пістолета Макарова № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 № НОМЕР_4 з магазинами та автомат АКС-74У № НОМЕР_5 з магазином.

Придбану вогнепальну зброю ОСОБА_1 помістив до багажного відділення автомобіля марки «AUDI Q5», реєстраційний номер НОМЕР_6 , який був припаркований на території паркувального майданчику торгового центру «Novus», за адресою: м. Київ, проспект Бажана, 8.

22.09.2022 о 14 год. 19 хв. ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

22.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, слідчий у клопотанні обґрунтовує ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність обрання до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, так як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_1 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлюють застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки, з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисники в судовому засіданні надали слідчому судді копії документів, які позитивно характеризують особу підозрюваного та просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість ризиків вказаних в клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

22.09.2022 о 14 год. 19 хв. ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

22.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.08.2022 про те, що військовослужбовець Національної гвардії України ОСОБА_1 пропонує йому грошові кошти за придбання вогнепальної зброї;

- допитом свідка ОСОБА_2 від 25.08.2022 який у своїх показах зазначив про те, що військовослужбовець Національної гвардії України ОСОБА_1 пропонує йому грошові кошти за придбання вогнепальної зброї;

- допитом свідка ОСОБА_2 від 09.09.2022 який у своїх показах зазначив про те, що військовослужбовець Національної гвардії України ОСОБА_1 пропонує йому грошові кошти в сумі 2400 доларів США за придбання вогнепальної зброї - чотирьох одиниць пістолета Макарова та автомат АКС-74У;

- протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - вогнепальної зброї від 22.09.2022, відповідно до якого ОСОБА_2 було надано чотири пістолета Макарова № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_7 з магазинами та автомат АКС-74У № НОМЕР_5 з магазином для використання у негласній слідчій (розшуковій) дії - контроль за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту;

- протоколом огляду та вилучення від 22.09.2021 під час якого

ОСОБА_2 добровільно видав грошові кошти в сумі 2400 доларів США, які були надані йому ОСОБА_1 в якості винагороди за придбання вогнепальної зброї - чотирьох пістолетів Макарова № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_7 з магазинами та автомат АКС-74У № НОМЕР_5 з магазином;

- протоколом обшуку від 22.09.2022 під час якого в автомобілі марки «AUDI Q5», реєстраційний номер НОМЕР_6 було виявлено та вилучено чотири пістолета Макарова № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 з магазинами та автомат АКС-74У № НОМЕР_5 з магазином, які ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2

- допитами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 22.09.2022 які брали участь під час проведення обшуку автомобіля марки «AUDI Q5», реєстраційний номер НОМЕР_6 під час проведення якого було виявлено та вилучено чотири пістолета Макарова № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 № НОМЕР_4 з магазинами та автомат АКС-74У № НОМЕР_5 з магазином, які ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2

- іншими доказами у їх сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, що останній може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження і саме обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_1 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальногоправопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , дані, які характеризують останнього, як особу, та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягала сторона захисту.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

При визначенні ОСОБА_1 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава у сумі 186 075,00 грн. з покладенням обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, водія транспортної групи транспортного відділення відділу інженерно-технічного забезпечення Центральної бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.11.2022 включно та утримувати на Гауптвахті Центрального управління Військової служби правопорядку (по м. Києву та Київській області), у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000538 від 23.08.2022.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 75 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає в сумі 186 075,00 грн., зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_1 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний ОСОБА_1 зобов`язаний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу внести кошти на вищевказаний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_1 в тому числі до фактичного внесення коштів на зазначений рахунок, підозрюваний та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_6