Номер провадження: 11-кп/813/1073/22
Номер справи місцевого суду: 521/4097/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою комунікаційної платформи EASYCON апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 березня 2022 року про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001737 від 03 грудня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 березня 2022 року задоволено клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 та до ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 60 днів до 29 квітня 2022 року.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону розглянувши клопотання прокурора без участі обвинуваченого та без особистої участі його захисника.

Позиція захисника щодо обґрунтованості клопотання прокурора була заслухана судом у телефонному режимі, що взагалі не передбачено вимогами чинного КПК України і порушує закріплені у ст.7 КПК України засади рівності учасників кримінального провадження перед Законом.

Суд першої інстанції застосовуючи до ОСОБА_7 найбільш суворий запобіжний захід не взяв до уваги те, що обвинувачений має постійне місце проживання у м. Одесі, на його утриманні знаходиться матір похилого віку, він не офіційно працевлаштований та має постійне джерело доходу.

Крім того суд не розглянув можливість застосувати до обвинуваченого інші альтернативні більш м`які запобіжні заходи.

Прокурор ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги була повідомлена належним чином. Перед початком судового засідання надіслала заяву, в якій просила розглянути апеляційну скаргу без її участі та залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Частиною 4 ст.422-1 КПК України передбачено, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Оскільки прокурор не зверталась до апеляційного суду з клопотанням про розгляд апеляційної скарги за її обов`язкової участі апеляційний суд вважав за можливе провести судове засідання без участі прокурора.

Позиції учасників судового провадження
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду

Частиною 1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Абзацом 2 ч.2 ст.392 КПК України передбачено, що ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст.422-1 КПК України передбаченого порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Як убачається з матеріалів провадження, на розгляді Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001737 від 03 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

На теперішній час у даному кримінальному провадженні судом першої інстанції не вчинені всі необхідні дії, що передбачені процедурою судового розгляду для повного, об`єктивного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження, зокрема не досліджені всі докази, які містяться в матеріалах справи та їм не надана належна правова оцінка.

В свою чергу відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Оскільки наразі судовий розгляд кримінального провадження триває, апеляційний суд переконаний, що не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1) та 3) ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Злочин, передбачений ч.2 ст.156 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та за його вчинення у разі доведеності вини ОСОБА_7 йому може загрожувати реальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі доведеності його вини, апеляційний суд переконаний, що на теперішній час продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може здійснити спроби переховуватись від суду з метою уникнення кримінального переслідування.

Крім того не зменшився і продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще не були допитані судом, що, в свою чергу, буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі судового розгляду лише винятковий запобіжний захід у тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , дозволить під час судового розгляду контролювати його місце перебування та запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1) та 3) ч.1 ст.177 КПК України, які на теперішній час продовжують існувати.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню через те, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою було розглянуто без участі обвинуваченого та захисника, який висловив позицію стосовно клопотання прокурора в телефонному режимі, апеляційний суд не приймає до уваги.

Так, в умовах введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 воєнного стану забезпечити доставку в судове засідання осіб які утримуються в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» не уявляється можливим.

В свою чергу судом першої інстанції були вжиті заходи для проведення судового засідання в режимі відеоконференції під час трансляцій з ДУ «Одеський слідчий ізолятор», однак під час судового засідання вийти на зв`язок із зазначеною установою не надалося за можливе.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що ч.1 ст.52 КПК України передбачає обов`язкову участь захисника лише у кримінальних провадженнях щодо особливо тяжких злочинів, а в даному випадку ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Пунктом 1) ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Разом з цим апеляційний суд зазначає, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали суд першої інстанції продовжуючи ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів вказав, що вказаний строк обчислюється з 01 березня 2022 року та помилково зазначив, що він припиняє свою дію 29 квітня 2021 року, замість 29 квітня 2022 року.

Апеляційний суд рекомендує суду першої інстанції виправити вказану описку в порядку ст.379 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 березня 2022 року, якою до ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 60 днів до 29 квітня 2022 року залишити без змін.

Рекомендувати суду першої інстанції виправити описку допущену в резолютивній частині ухвали та вірно зазначити про те, що строк дії застосованого до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 29 квітня 2022 року

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4