КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0005242 від 15.06.2018 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року відносно,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каїнда Панфіловського району Киргизької Республіки, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, маючої малолітню дитину, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України
за участі:
прокурора ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 07 (сім) років. Цим же вироком ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 07 (сім) років. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто процесуальні витрати.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить апеляційний суд скасувати вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року в частині призначеного покарання та виправдати останнього.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений зазначає, що жодні докази, які б вказували на його винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні - відсутні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить апеляційний суд скасувати вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 виправдати.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_7 зазначає, що місцевим судом належним чином не дано оцінку доказам, які були дослідженні у судовому засіданні. Крім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції безпідставно перекваліфікував дії його підзахисного.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, від захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить апеляційний суд скасувати вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року у зв`язку з недоведеністю її вини та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватою та інкримінувати її дії за ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_9 зазначає, що висновки місцевого суду викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки не підтверджуються доказами, дослідженими під час досудового розслідування. Також апелянт вказує, що призначене його підзахисній покарання не відповідає тяжкості фактичного вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, від прокурора ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить апеляційний суд скасувати вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що місцевим судом при обранні строку покарання обвинуваченим не дано належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, меті завдання тілесних ушкоджень, обставинам його вчинення, особам обвинувачених. Також прокурор наголошує, що судом першої інстанції не дано належної оцінки відсутності критичного ставлення обвинувачених до скоєного злочину.

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.
За встановлених судом першої інстанції обставин, 15.06.2018 року приблизно о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в лісопарковій зоні за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 7, вступив у попередню змову з ОСОБА_8 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, направлену на умисне вбивство ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом на спричинення смерті ОСОБА_11 , із застосуванням тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту та невстановленого гострого колючого предмету, нанесли ОСОБА_11 невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів в область голови, шиї, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, та не менше 13 ударів невстановленим гострим предметом в область шиї, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді 13 колото - різаних ран на передньо-правій поверхні шиї з проходженням ранових каналів на незначну глибину в підлеглі м`які тканини без ушкодження органів і судин шиї, множинні садна та забійні рани на обличчі, крововиливи в м`яких тканинах голови, синці на верхній правій кінцівці, синці на поверхні живота, різана рана в області лівої гомілки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, травми грудної клітини (крововилив в м`яких тканинах передньої поверхні правої половини грудної клітини, переломи 4-6 ребер праворуч на межі кісткової та хрящової частини), що відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень та тяжке тілесне ушкодження, за ознаками загрози для життя у вигляді травми шиї (поширений крововилив в м`яких тканинах лівої передньобічної поверхні шиї, перелом під`язикової кістки, щитовидного та перснеподібного хрящів гортані з набряком слизової гортані, з крововиливами в слизовій оболонці язика, глотки та гортані) з розвитком асфіксії, що знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_11 на місці події. Таким чином, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та із невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, умисно протиправно позбавив життя ОСОБА_11 , тим самим довівши свій злочинний умисел до кінця.

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що вона 15.06.2018 року приблизно о 13 годині 40 хвилин, перебуваючи в лісопарковій зоні по АДРЕСА_4 , вступила у попередню змову з ОСОБА_6 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, направлену на умисне вбивство ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом на спричинення смерті ОСОБА_11 , із застосуванням тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту та невстановленого гострого колючого предмету, нанесли ОСОБА_11 невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів в область голови, шиї, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, та не менше 13 ударів невстановленим гострим предметом в область шиї, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді 13 колото - різаних ран на передньо-правій поверхні шиї з проходженням ранових каналів на незначну глибину в підлеглі м`які тканини без ушкодження органів і судин шиї, множинні садна та забійні рани на обличчі, крововиливи в м`яких тканинах голови, синці на верхній правій кінцівці, синці на поверхні живота, різана рана в області лівої гомілки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, травми грудної клітини (крововилив в м`яких тканинах передньої поверхні правої половини грудної клітини, переломи 4-6 ребер праворуч на межі кісткової та хрящової частини), що відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень та тяжке тілесне ушкодження, за ознаками загрози для життя у вигляді травми шиї (поширений крововилив в м`яких тканинах лівої передньобічної поверхні шиї, перелом під`язикової кістки, щитовидного та перснеподібного хрящів гортані з набряком слизової гортані, з крововиливами в слизовій оболонці язика, глотки та гортані) з розвитком асфіксії, що знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_11 на місці події. Таким чином, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_6 та із невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, умисно протиправно позбавила життя ОСОБА_11 , тим самим довівши свій злочинний умисел до кінця.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечував щодо задоволення апеляційних скарг сторони захисту, доводи захисників та обвинувачених, які підтримали свої апеляційні скарги та заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, їх пояснення, відповіді на запитання суду, частково дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно приписів ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч. 2, 6 ст. 371 КПК України вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 375 КПК України у разі ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті його підписують усі судді.

Натомість, матеріалами судової справи №754/15580/18 встановлено, що вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року, перекваліфіковано і ухвалений відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України у складі головуючого судді ОСОБА_13 та суддів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 містить підпис лише головуючого судді ОСОБА_13 , натомість підписи суддів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відсутні (т. 2, а.с. 205). Тобто, наявний у справі вирок не відповідає вимогам щодо оформлення вироку.

Відтак, оскільки згідно ч. 2 ст. 375 КПК України оскаржуваний вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року не відповідає загальним вимогам щодо оформлення судового рішення, зокрема не містить обов`язкового реквізиту ? підписів всієї колегії суддів, і таким чином вирок суду не підписаний колегією суддів, то такий вирок не є процесуальним документом, як такий що не відповідає обов`язковій формі встановленій КПК України щодо оформлення судових рішень.

Враховуючи, що відсутність у справі підписів всією колегією суддів вироку Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року, ухваленого відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , згідно положень ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме ч. 2 ст. 375 КПК України, що перешкоджає суду ухвалити обґрунтоване судове рішення за результатами апеляційного перегляду, з огляду на що за правилами п. 3 ч. 1 ст. 415 КПК України наявний у справі вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

За таких обставин, апеляційні вимоги прокурора, обвинуваченого та захисників підлягають частковому задоволенню, а саме в частині скасування вироку, в той час як інші їх вимоги ? перевірці не підлягають як такі, що за даних обставин передчасні та повинні бути враховані при новому розгляді у суді першої інстанції.

Щодо заявленого прокурором ОСОБА_10 клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на 60 днів, то колегія суддів керується наступним.

У заявленому клопотанні прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 10 років, рішення по справі за обвинуваченням останніх ще не прийнято. Крім того, прокурор наголошує, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, потенційно можуть продовжувати злочинну діяльність та здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_10 , який підтримав своє клопотання думку обвинувачених та захисників, які заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до наступного висновку.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, ту обставину, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу, не перестали існувати. Також беручи до уваги те, що тримання під вартою є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" зазначено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Відтак, враховуючи обставини вчинення злочину обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , який інкримінується стороною обвинувачення, суспільний інтерес наразі у даному випадку переважає над правилом поваги до особистої свободи обвинувачених.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченим злочину, наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинувачених.

Підстав для застосування судом до обвинувачених більш м?якого запобіжного заходу, колегія суддів, з огляду на вищевикладені мотиви, також не вбачає.

Також апеляційний суд звертає увагу, що в разі , якщо при новому судовому розгляді при новому розгляді у суді першої інстанції необхідно, постановити законне та обґрунтоване рішення, і якщо буде доведена вина в межах пред'явленого обвинувачення за п.12 ч.2 ст. 115 КК України то покарання призначати в межах санкції відповідної частини статті кримінального закону

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Скасувати вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченої за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Клопотання прокурора який приймає участь у суді апеляційної інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задовольнити та продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвала суду набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3