ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0003055,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Рішення суду обґрунтовано тим, що органом досудового розслідування не були встановлені належним чином відомості про обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема, його дійсне місце проживання, що, у свою чергу, позбавляє суд об`єктивної можливості здійснити виклик останнього до суду, у тому числі, забезпечити явку обвинуваченого шляхом застосування до нього примусового приводу, і, як наслідок, здійснити проведення судового провадження у розумні строки.
Прокурор не погодилась з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження; та направити обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська на новий судовий розгляд.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвалами суду першої інстанції від 29 квітня 2020 року, 16 лютого 2021 року вказаний обвинувальний акт вже повертався прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України.
Однак ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року та від 31 березня 2021 року вказані ухвали скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
Отже, на думку апелянта, ухвала від 19 січня 2022 року також підлягає скасуванню.
Вказує, що в обвинувальному акті в повній мірі зазначені анкетні дані обвинуваченого. А в матеріалах провадження відсутні документи, які б підтверджували факт направлення судом та отримання обвинуваченим судової повістки про дату, час та місце судового засідання.
Крім того, матеріали судового провадження не містять жодного офіційного документу на підтвердження того, що на момент складання та затвердження обвинувального акта ОСОБА_8 не проживав за місцем свого мешкання.
Вважає, що проведення підготовчого судового засідання за відсутності обвинуваченого є підставою для скасування рішення суду першої інстанції. А у разі, якщо суд дійшов до висновку про ухилення обвинуваченого від суду, він мав можливість оголосити останнього у розшук та зупинити судове провадження.
Також вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_8 з`являвся до слідчого при виконання слідчих та процесуальних дій, як то повідомлення про підозру, допиту у якості підозрюваного, ознайомленні з матеріалами досудового розслідування та виконання вимог ст. 290 КПК України отримання копії обвинувального акта.

Обвинувачений та потерпілоий в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Дані про поважність неявки до суду від них не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності, відповідно до вимог ст. 405 КПК України.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, ухвалу суду скасувати, обвинувальний акт повернути для розгляду до суду першої інстанції.
В судових дебатах підтримала таку ж позицію.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, щодо апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.
Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені в ст. 291 КПК України. Даною нормою передбачено певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце проживання, громадянство).
Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції здійснювалися виклики за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті обвинуваченого ОСОБА_8 у підготовче судове засідання, яке було призначене на 05 грудня 2021 року (т.1 а.с. 192) та у зв`язку з неявною обвинуваченого відкладено на 03 червня 2021 року, 06 липня 2021 року, 15 липня 2021 року, 23 липня, 04 серпня 2021 року, 25 серпня 2021 року, 11 жовтня 2021 року, 02 листопада 2021, 13 грудня 2021 року, 19 січня 2022 року (т.1 а.с. 196-197, 210-211, 223-224, 230-231, 239-240, 247-248, т.2 а.с.5-6, 10, 15).
В зв`язку з неявкою обвинуваченого, ухвалами від 03 червня 2021 року, 15 липня 2021 року, 04 серпня 2021 року (т.1 а.с .212-213, 225-226, 241-242) було застосовано примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_8 в судове засідання через органи поліції, які виконані не були.
Згідно рапорту ст. ДОП СП ВП № 5 ДРУП, за місцем проживання ОСОБА_8 відсутній (т.1 а.с.217)
На запит суду генеральним директором КНП «Міська клінічна лікарня № 16 Дніпровської міської ради було надано відповідь, згідно якої ОСОБА_9 станом на 01.09.2021 року перебував на стаціонарному лікуванні у закладі з 01.08.2021 року з діагнозом: Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом кісток носа, закрита травма грудної клітини, різана рана лівої половини грудної клітини, закритий перелом верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків, рвана рана правого передпліччя, закрити перелом нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків. Документів з ним не було (т.2 а.с. 1).
09 листопада 2021 року судом було отримано повідомлення з КНП «Міська клінічна лікарня № 16 Дніпровської міської ради, відповідно до якого з метою надання невідкладної (екстренної) медичної допомоги ОСОБА_8 його особу було записано в історію хвороби тільки з його власних слів, без наявності документів, що посвідчували його особу. Станом на 09.11.2021 року ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні не перебуває(т.2 а.с. 12).
Відповідно до рапорта заступника начальника СП ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 13 грудня 2021 року, в ході проведення заходів, встановити місце знаходження ОСОБА_8 не виявилось можливим (т.2 а.с. 13, 21).
Сукупність вказаних даних приводить до висновку про безпідставність доводів прокурора про правильність зазначеної в обвинувальному акті адреси проживання обвинуваченого ОСОБА_9 на момент складання та затвердження обвинувального акта, а також щодо відсутності доказів на підтвердження належного повідомлення судом обвинуваченого про дату, час та місце судового засідання.
Не обґрунтованими є і апеляційні доводи прокурора про те, що матеріали провадження не містять офіційного документу та підтвердження звернення суду до адресно-довідкового бюро в системі Міністерства Внутрішніх справ України, зняття з місця проживання, тощо, з метою підтвердження непроживання ОСОБА_8 за місцем його мешкання тривалий час. Як вбачається з матеріалів провадження, судом неодноразово було постановлено ухвали про примусовий привід в судове засідання обвинуваченого, виконання яких доручено органу поліції. Зазначені рішення суду належним чином виконані не були, згідно рапорту працівників поліції, встановити місце знаходження ОСОБА_8 не виявляється можливим.
Відповідно до ст. 2 КПК, завданням кримінального провадження є повне та неупереджене розслідування і судовий розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Приймаючи до уваги, що невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно місця проживання ОСОБА_8 позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України провести підготовче судове засідання, оскільки можливі заходи щодо виклику обвинуваченого вичерпані, суд обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, та необхідності у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів. А доводи прокурора щодо істотного порушення судом вимог процесуального закону при ухваленні судового рішення про повернення обвинувального акту є необґрунтованими.
Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд та в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора є безпідставною, такою, яка не може підлягати задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0003055 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4