Справа №443/433/22
Провадження №1-кп/443/62/22
ВИРОК
іменем України

29 червня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР за зареєстрованим №0000021 від 03.02.2022) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жидачів Львівської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, судимого 15.02.2022 Жидачівським районним судом Львівської області за частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_3 02.02.2022 близько 09 год 30 хв перебуваючи у приміщенні коридору магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП ОСОБА_5 та знаходиться по АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно викрав з манекену чоловічу зимову куртку чорного кольору торговельної марки «Puma», вартістю 1 300,00 грн (без ПДВ), яку тримаючи у руці та не розплатившись за вказаний товар вийшов із приміщення магазину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_5 на загальну суму 1 300,00 грн.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений частина 2 статті 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що він дійсно у лютому 2022 року проходячи повз магазин «Марічка» побачив на манекені чоловічу куртку, яку таємно зняв і пішов з нею додому. Згодом до нього прийшли працівники поліції, які вилучили цю куртку. Щиро кається у вчиненому.

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеними факт таємного викрадення ОСОБА_3 чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, однак знаходиться та обліку у лікаря нарколога, судимий 15.02.2022 Жидачівським районним судом Львівської області за частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік.

Також, суд враховує думку потерпілої, яка просить призначити обвинуваченому мінімальну міру покарання.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 2 статті 185 КК України, з урахуванням вимог частини 4 статті 70 КК України (оскільки кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_3 до постановлення вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 15.02.2022), у виді обмеження волі.

Застосовуючи положення частини 4 статті 70 КК України, суд враховує, що ця норма застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими статтею 72 КК України (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі №511/37/16-к).

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності (обставини, що характеризують тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та його поведінку після його вчинення) суд вважає, що наявні підстави для застосування статті 75 КК України (з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених статтею 76 КК України).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальних витрат не понесено.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Згідно з частиною 4 статті 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки та вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 15.02.2022 у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази (відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03.02.2022), а саме: куртку чорну чоловічу, зимову, марки «PUMA» повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1