САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1403/22
Провадження № 1-кп/726/105/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0002003 від 06 липня 2022 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, уродженця м. Чернівці, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 , -

У С Т А Н О В И В:
28.05.2022, приблизно о 06:00, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану, згідно указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, протиправно, маючи вільний доступ, із металевого вагончика для зберігання інструментів, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку бензокоси (тримеру), іноземного виробництва, марки «VIATALS», вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-22/4459-ТВ від 07.07.2022 становить 3 137 грн. 60 коп., яка належить громадянину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після цього з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями заподіяв гр. ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 3 137 грн. 60 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), за кваліфікуючою ознакою вчинене в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст. 185 КК України - визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені прокурором у пред`явленому йому обвинуваченні, що знайшли своє відображення в обвинувальному аткі відповідають дійсності та мали місце. Так, дійсно 28.05.2022 викрав бензокосу за обставин, викладених у обвинувальному акті. Просив його суворо не карати, пом`якшити покарання. Усвідомив протиправність своїх дій, більше не вчинятиме кримінальних правопорушень.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Щодо міри покарання, просив суд призначити обвинуваченому за ч.4 ст. 185 КК України реальне покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців, зважаючи наявність пом`якшуючих обставин та з врахуванням того, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення корисливих злочинів, однак судимість погашено. Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, просив залишити обраний, у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти запропонованого прокурором порядку дослідження, просили суд призначити ОСОБА_3 більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 теж не заперечив щодо запропонованого прокурором порядку дослідження доказів. Вказав, що шкоду йому буде відшкодовано, коли повернуть речовий доказ викрадену бензокосу. Щодо міри покарання обвинуваченому просив суд призначити мінімальне покарання.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, а в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу, документів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.
При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена повністю, а останній вчинив вказане кримінальне правопорушення за обставин наведених у вироку.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.
З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, а останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за кваліфікуючою ознакою вчинене в умовах воєнного стану.
При цьому, при кваліфікації дій обвинуваченого слід врахувати, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в послідуючому був продовжений, в тому числі Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із наступного.
Так, відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів; дані про особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого кримінального правопорушення проти власності, однак судимість погашена, після вчиненого був оголошений у розшук, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності протягом року, зловживає алкоголем, оскільки перебуває на обліку у ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер», не перебуває на обліку у лікаря психіатра (а.м.к.п. 70-79).
Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує: визнання вини, щире каяття, співпраця з органами досудового розслідування.
Обставин визначених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, прокурором не заявлено в обвинувальному акті та судом не встановлено.
Зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого кримінального правопорушення проти власності, однак наразі судимість погашена, переховувався від органів досудового розслідування, суд не знаходить підстав для застосування в даному конкретному випадку вимог ст.ст. 75, 76 КК України, а тому приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а обвинуваченому доцільно призначити реальне покарання у виді позбавлення волі.
Слід зазначити, що призначене судом покарання має відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливати з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №298/95/16-к (провадження №51-2501км18) вказав, що у частині 2 статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.
Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищезазначені положення ст. 69 КК України, реалізуючи надані суду дискреційні повноваження, керуючись суддівським розсудом, зважаючи на обставини кримінального провадження, а саме: враховуючи наявність одного епізоду злочинної діяльності, кількість та вартість викраденого майна, що матеріальну шкоду фактично буде відшкодовано, враховуючи повернення потерпілому викраденого, що визнане речовим доказом, позицію потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, за наявності встановлених кількох обставин, що пом`якшують покарання та при цьому істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який на час судового розгляду виявив готовність понести відповідальність за вчинене, суд вважає за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції частини статті Особливої частини КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Таким чином, виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, призначене судом покарання у виді 2-х років позбавлення волі, що слід відбувати реально, за своїм видом і розміром, в даному випадку буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також достатнім, в даному конкретному випадку, длявиправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, згідно ухвали слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.09.2022, залишений без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 19 вересня 2022 року (а.м.к.п. 121-126).
Прокурор просив суд застосувати до обвинуваченого реальне покарання та до набрання вироком законної сили обвинуваченому залишити в силі обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Враховуючи, що судом призначено обвинуваченому покарання, яке слід відбувати реально, а останній під час досудового розслідування був оголошений у розшук, суд не знаходить достатніх правових підстав для зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Щодо розподілу процесуальних витрат (заявлених витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні), суд керується положеннями ст. 124 КПК України. У зв`язку із ухваленням обвинувального вироку у справі, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, а саме на проведення експертиз в загальному на суму 566 грн. 34 коп. - підлягають стягненню з обвинуваченого (а.м.к.п. 59).
На підставі вищенаведеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395, ч.15 ст.615 КПК України КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 16:56 13 вересня 2022 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 , в строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 13 вересня 2022 року до вступу вироку з законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу, залишити раніше обрану у вигляді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 34 копійок.
Після набрання вироком законної сили, речові докази:
- бензокосу марки «VIATALS», що визнана речовим доказом та згідно квитанції № 4905 від 06.07.2022 передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області повернути за належністю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1