КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 серпня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_6 , з якою він звернувся до Державного бюро розслідувань, не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення посадовими особами Національного банку України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України, тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 серпня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким вимоги скарги задовольнити в повному обсязі.

Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.
ОСОБА_6 вказує, що копію оскаржуваної ухвали, постановленої без його участі, він не отримував. Про рішення дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин.
В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною.
Апелянт вказує на те, що 27 липня 2022 року він звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення посадовими особами Національного банку України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України, яку було зареєстровано за № 2504-ЗКП від 27 липня 2022 року.
Однак, як зазначає ОСОБА_6 , відомості за його заявою до ЄРДР внесені не були, у зв`язку з чим, він звернувся до слідчого судді зі скаргою.
Апелянт вважає, що слідчий суддя вийшов за межі свої повноважень, дійшовши висновку про те, що заява, з якою ОСОБА_6 звернувся до Державного бюро розслідувань, не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення посадовими особами Національного банку України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України, оскільки встановлення таких обставин є завданням досудового розслідування, яке починається саме з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин.
В матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_6 копії оскаржуваного рішення, як зазначає сам апелянт, про рішення він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень.
З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_6 пропустив строк на оскарження ухвали з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчим суддею встановлено, що заява, з якою він звернувся до Державного бюро розслідувань, не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення посадовими особами Національного банку України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України, отже така заява не може вважатись такою, що містить відомості, які мають бути внесені до ЄРДР.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
Водночас, відповідно до пункту 1 глави 2 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, до Реєстру вносяться відомості зокрема про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
З огляду на наведені положення, колегія суддів зазначає, що у слідчого, дізнавача, прокурора виникає обов`язок внести до ЄРДР відомості лише тоді, коли заява, повідомлення про кримінальне правопорушення містить короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Такий висновок колегії суддів також ґрунтується на положеннях ч. 2 ст. 307 КПК України, відповідно до якої за результатом розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може прийняти рішення як про зобов`язання вчинити певну дію, так і про відмову у задоволенні скарги.
Розглядаючи скаргу на бездіяльність слідчого чи прокурора в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР слідчому судді необхідно з`ясувати зокрема, чи була подана заява про вчинення кримінального правопорушення особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, чи містить заява про кримінальне правопорушення короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також те, вчинила чи не вчинила ця особа дії, передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В той же час, як вбачається із змісту заяви ОСОБА_6 , з якою він звернувся до Державного бюро розслідувань, у ній заявник повідомляє про можливе вчинення заступником Голови Національного банку України ОСОБА_7 та Головою Національного банку України ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України, однак у викладі обставин ОСОБА_6 не наводить об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення, зокрема не вказує які саме дії були вчинені вказаними особами, які б свідчили про протидію законній господарській діяльності, як і не зазначає у ній якої саме шкоди такими діями йому було завдано.
Отже, в скарзі не наведено таких фактичних даних на підтвердження того, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення із зазначенням конкретного часу, місця, способу та інших обставин кримінального правопорушення.
Таким чином, колегія суддів зазначає що подана до слідчого судді скарга не містить обґрунтування того, що існує бездіяльність, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей саме про кримінальне правопорушення в розумінні передбаченого Кримінальним кодексом України суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом злочину.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки, викладені у ній відповідають фактичним обставинам справи, а тому її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_6 строк на оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 серпня 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3