Справа №463/612/22
Провадження №1-кс/463/531/22
У Х В А Л А

04 квітня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 09 грудня 2021 року про закриття кримінаьного провадження №0001529 від 16.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.1 ст.28, ст.170, ч.1 ст.28, ч.2 ст.171 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся 26 січня 2022 року засобами електронного зв`язку до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою від 26 січня 2022 року на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 09 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001529 від 16.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.1 ст.28, ст.170, ч.1 ст.28, ч.2 ст.171 КК України. Просить скасувати оскаржувану постанову.

Скаргу мотивує тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Львові, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001529 від 16.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.1 ст.28, ст.170, ч.1 ст.28, ч.2 ст.171 КК України. Постановою старшого слідчого ОСОБА_4 від 09 грудня 2021 року дане кримінальне провадження закрито. З постановою не погоджується, оскільки вважає, що в ході досудового розслідування слідчиим так і не було встановлено кола осіб, які вчинили злочин та не знайдено достатніх підстав для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. Не допитано всіх свідків, зокрема і його. Окрім цього вважає, що при винесенні постанови про закриття слідчий не надав належної оцінки обставинам справи, письмовим доказам, не провів необхідних слідчих дій, відповідно постанова необгрунтована, тому просить скаргу задовольнити, а постанову скасувати.

В судове засідання 04 квітня 2021 скаржник не з`явився, подав заяву від 23.02.2022 відповідно до якої вимоги скарги підтримує в повному обсязі та її розгляд просить проводити у його відсутності.

Слідчий за викликом не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про розгляд скарги був належним чином повідомлений. Скерував на адресу суду матеріали кримінального провадженння №0001529 від 16.12.2020 для огляду та дослідження.
У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0001529 від 16.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.1 ст.28, ст.170, ч.1 ст.28, ч.2 ст.171 КК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно дост. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, перебувало кримінальне провадження №0001529 від 16.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.1 ст.28, ст.170, ч.1 ст.28, ч.2 ст.171 КК України.
Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 09.12.2021 вказане кримінальне провадження було закрито.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова.
Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001529 від 16.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.1 ст.28, ст.170, ч.1 ст.28, ч.2 ст.171 КК України.
Досудове розслідування розпочато на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.12.2020, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 25.11.2020. Підставою внесення відомостей стало на думку ОСОБА_3 кримінальне порушення працівниками СРПП № 1 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оскільки ними було складено постанову за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_3 . На думку скаржника у постанові не вказано жодних доказів, відео та фото фіксації порушення правил ПДР, не встановлено хто керував транспортних засобом, а також постанову складено за відсутності свідків.
Оглядом, долученої заявником копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.07.2020 у справі № 442/3512/20, провадження № 2-а/442/69/2020 встановлено, що позивач звернувся в суд із вказаним позовом до відповідача, в якому просить: поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія БАА № 415002); визнати протиправними дії начальника СРПП № 1 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 ; скасувати постанову начальника СРПП №1 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , серія БАА № 415002, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., за порушення ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП; закрити відносно нього провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП. Вказаним рішенням визнано протиправною та скасовано постанову серії БАА № 415002 від 09.05.2020 року про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення ч.1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП.

У своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 25.11.2020 ОСОБА_3 вказує на наявність у діях працівників поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яке виразилося у тому, що на думку заявника, постанова начальника СРПП №1 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , серія БАА №415002 була складена заздалегідь, оскільки у постанові вказані серія та номер його водійського посвідчення та його персональні дані, які працівники поліції не встановлювали у нього. Крім цього, на думку ОСОБА_3 , працівниками СРПП № 1 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скоєно кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.28, ст.170, ч.1 ст.28, ч.2 ст.171 КК України.

Так слідчим допитані в якості свідка ОСОБА_5 повідомив, що 09.05.2020, близько 18 год. 35 хв., біля заправки АNP у с. Почаєвичі рухався транспортний засіб марки «ROVER», зеленого кольору, д.н.з НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль зупинився на заправці АNP із порушенням правил дорожнього руху. Відреагувавши належним чином було виявлено водія, який вийшов із авто та почав розмовляти по мобільному телефону. Вказавши на порушення ПДР, а саме здійснення зупинки ближче 10 м. від виїздів із прилеглої території, чим порушено п.п.15.9.и ПДР України. Водію було запропоновано пред`явити документи згідно п. 2.4 ПДР України, зокрема посвідчення водія, реєстраційний документ на авто та поліс обов`язкового страхування. Водій виявився візуально знайомим, оскільки проводить активну громадську діяльність у ОСОБА_7 , ним був ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перевіривши згідно бази ІПНП було знайдено посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 . Після чого водію було повідомлено про початок розгляду справи та зачитано ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП на що гр. ОСОБА_3 не хотів звертати увагу ігноруючи звернення до нього. Під час оформлення постанови громадянин ОСОБА_3 документи не пред`являв та був повідомлений, що на нього буде складено адміністративне постанову за статтею 126 ч. 1 КУпАП. Згідно ст. 36 КУпАП було складено об`єднану постанову БАА 415002 за ст.122 ч. 1 та ст. 126 ч. 1 КУпАП. Під час ознайомлення із адміністративною постановою громадянин ОСОБА_3 не бажав отримувати копію і ознайомлюватися із матеріалами, тоді ним було повідомлено про те, що адміністративна постанова прийде по пошті за адресою проживання: АДРЕСА_1 .
Під час допиту в якості свідка ОСОБА_6 надав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_5 .
Покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 частково підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування матеріалами.
Окрім цього відповідно до відповіді Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у Львівській області № 2347/21/01/2-2021 встановлено, що станом на 09.05.2020 року працівники Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали доступ до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України»; в інформаційній підсистемі про посвідчення водія системи ІПНП, на даний час, для отримання інформації про посвідчення водія особи (серія, номер) необхідно одночасно вказати прізвище, ім`я та дату народження особи, фото особи яке міститься на посвідченні водія не відображається, за наявності відображається інше фото. До зміни програмного забезпечення, вказаної підсистеми, у липні 2021 року була можливість здійснювати контекстний пошук по одному або декількох реквізитах: прізвищу, імені, по-батькові та даті народження особи, фото особи було відсутнє.
Відповідно до відповіді ТСЦ № 4641 РСЦ МВС у Львівській області №31/13-4641-3156 від 16.11.2021 встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав Дрогобицьким МРЕВ ДАІ посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «В» від 04.11.2006 року.

Крім цього, у ході досудового розслідування отримано відповіді із Львівської митниці Держмитслужби України, в порядку виконання запиту відповідно до вимог ст. 93 КПК України, відповідно до яких встановлено, що відповідно до наявних баз даних автомобіль марки «Rover 600», VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезено на митну територію України 30.04.2018, через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». Автомобіль переміщувався громадянином ОСОБА_8 , разом із пасажирами серед яких був ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В ході досудового розслідування проведені всі необхідні слідчі дії, досліджені всі обставини, однак довести, що працівники Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вносили до постанови серії БАА №415002 завідомо неправдиві відомості, чи скоїли інше підроблення вказаного офіційного документу, не представилося можливим, а доводи ОСОБА_3 про те, що вказана постанова була складена заздалегідь спростовуються показаннями свідків та відповіддю УІАП ГУНП у Львівській області, відповідно до яких вказані працівники поліції, знаючи анкетні дані ОСОБА_3 мали технічну можливість отримати відомості про наявність у нього посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
Що стосується кримінального правопорушення передбаченого ст. 170 КК України, то об`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення характеризується діями або бездіяльність, які перешкоджають законній діяльності профспілок, політичних партій та громадських організацій.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 171 КК України, полягає у діях, які перешкоджають законній професійній діяльності як окремого журналіста, так і засобу масової інформації, і можуть мати дві форми: 1) перешкоджання законній діяльності журналістів (ч. 1 ст. 171); 2) переслідування журналіста за виконання професійних обов`язків або за критику (ч. 2 ст. 171).

Слідчим ТУ ДБР у місті Львові ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування не встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б вказували, що працівники Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили дії пов`язані із перешкоджанням законній діяльності громадської організації чи професійній діяльності журналіста, а саме по собі складання працівниками поліції постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, не може свідчити про вчинення ними кримінальних правопорушень, пов`язаних із порушенням особистих прав і свобод ОСОБА_3 .

Крім того, Європейським судом з прав людини у справі «Барбера, Масеге і Хабарто про Іспанії (Barbera, Messegue and Jabardo v Spain) від 06.12.1988 Ser. A № 146 констатував, що необхідність доведення переважає в обвинуваченні, а сумніви тлумачяться на користь обвинуваченого.

Окрім цього відповідно п. 55 рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2012 у справі Гриненко проти України зазначається, що: «При оцінці доказів Європейський Суд зазвичай застосовує стандарт доведення «поза всяким розумним сумнівом» (див. Ireland v. The United Kingdom, 18 January 1978, Series A, № 25, pp. 64-65, §161). Однак доведення повинно будуватися на сукупності досить надійних, чітких і послідовних припущень або аналогічних неспростовних презумпції фактів».

Враховуючи наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України). Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів. Дослідивши постанову на її відповідність в цій частині то така виконана в повному обсязі з дотриманням вимог встановлених чинним законодавством.

Окрім цього внесення відомостей в ЄРДР за вказаною заявою про кримінальне правопорушення ґрунтується на нормах закону, що було належною підставою для задоволення скарги. Обов`язок слідчого або прокурора чи слідчого судді не вимагав оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0001529 від 16.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.1 ст.28, ст.170, ч.1 ст.28, ч.2 ст.171 КК України, судом встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження від 09.12.2021 не підлягає скасуванню, а у скарзі слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 09 грудня 2021 року про закриття кримінаьного провадження №0001529 від 16.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.1 ст.28, ст.170, ч.1 ст.28, ч.2 ст.171 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1