Дата документу 20.06.2022 Справа № 330/2017/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 330/2017/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/461/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2021 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сергіївка Новотроїцького району Херсонської області, громадянин України, маючий середню освіту, маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
Запобіжний захід по кримінальну провадженню не обирався.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 343 грн. 24 коп. у рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
8 серпня 2021 року, приблизно о 00 годині, ОСОБА_9 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав огорожу земельної ділянки, а саме один азбестний плаский шиферний лист, вартістю 533 гривні 33 копійки, який належить ОСОБА_8 , та з викраденим зник з місця події, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у сумі 533 гривні 33 копійки.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію судом дій ОСОБА_9 , вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок своєї суворості.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_9 раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок, свою вину визнав повністю та щиро розкаявся, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі.
Вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства, тому покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України буде достатнім та необхідним для його виправлення.
Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, призначити ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді по справі, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, є обґрунтованими та підтверджені встановленими органом досудового розслідування обставинами, і в апеляційній скарзі не оспорюються.
Розгляд обвинуваченого акта проводився в порядку ч. 2 ст. 381 КПК України на підставі за письмової заяви ОСОБА_9 , складеної в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.
Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення за обставини, що пом`якшують покарання, встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання, врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Проте, суд не в достатній мірі врахував те, що ОСОБА_9 вперше вчинив кримінальний проступок, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, визнав свою вину в повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував потерпілому завдану шкоду, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що вирок в частині призначеного покарання підлягає зміні.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , апеляційний суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Також колегія суддів враховує думку потерпілого з приводу призначеного покарання, який особисто звернувся з апеляційною скаргою та вважав, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства, тому покарання у вигляді обмеження волі із звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України буде достатнім та необхідним для його виправлення.

На переконання колегії суддів покарання у вигляді обмеження волі, з його реальним відбуванням, є досить суворим в даному випадку для досягнення своєї мети, визначеної ст. 50 КК України, - виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і вважає, що наявні всі підстави для застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання.

Колегія суддів вважає, що призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2021 року у відношенні ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_9 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Нагляд за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_9 .
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4