Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
31.03.2022
394/122/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши в підготовчомусудовому засіданні в залі суду смт. Новоархангельськ кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000546 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.7 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новоархангельського районного суду Кіровоградської області перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, останній, не маючи постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, може виїхати за межі Кіровоградської області та України. Також обвинувачений відразу після вчинення кримінального правопорушення намагався зникнути з місця події та втікав при переслідуванні поліцейськими. Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою уникнення покарання, вчиняти нові кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів пов`язаних із насильницькими діями, застосуванням зброї та незаконним обігом зброї.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання, оскільки ризики зазначені у клопотанні жодним доказом не підтверджені, просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Додатково захисник зазначив, що під час перебування обвинуваченого під домашнім арештом, останній матиме змогу бути в рядах територіальної оборони для захисту країни від російської агресії.

Заслухавши думку учасників розгляду, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, не зменшились та продовжують існувати.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було обрано та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою закінчується 04 квітня 2022 року.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Ілійков проти Болгарії» від 25.07.2001 року Європейський Суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , є умисними, тяжким та особливо тяжким, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Обвинувачений не працевлаштований, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається, може переховуватись від суду, оскільки відразу після вчинення кримінального правопорушення намагався зникнути з місця події та втікав при переслідуванні поліцейськими, раніше судимий за скоєння злочинів пов`язаних із насильницькими діями, застосуванням зброї та незаконним обігом зброї, а тому у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжити вчиняти інші злочини, ухилятись від суду, перешкоджати подальшому кримінальному провадженню, тобто схильний до вчинення нових злочинів і розгляд даної справи на даний час завершити неможливо.
Також, на даний час, у зв`язку із тим, що в Україні Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, а навпаки з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, оскільки військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та погіршує криміногенну обстановку.

Отже, обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою за вказаних обставин, з урахуванням встановлених ризиків, на думку суду, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи приписи ст. 178 КПК України, суд вважає, що є всі обґрунтовані підстави вважати що ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, тобто ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та не зникли.

Таким чином, враховуючи мету і підстави продовження запобіжного заходу, суд переконаний у необхідності продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як прокурором доведено наявність ризиків, що дають підстави суду вважати, що у разі зміни чи скасування обраного запобіжного заходу, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 183, 331 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_6 продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 травня 2022 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Копію ухвали негайно направити до Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" до виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: