Справа №195/681/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2022 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000014 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, неодруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 НГУ, старшого солдата,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.406 КК України,-

встановив:
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , 06 травня 2021 року прибув для проходження строкової військової служби до військової частини НОМЕР_1 НГУ за адресою: АДРЕСА_2 .

07 травня 2021 року згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № НОМЕР_2 ОСОБА_4 , призначений на посаду стрільця навчальної роти навчального збору 3-го патрульного батальйону ( АДРЕСА_2 ), зарахований до списків особового складу військової частини та з 08 травня 2021 року поставлений на котлове забезпечення.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем строкової військової служби, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 26, 28, 30, 32, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військової ввічливості, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Також, у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, згідно наказу командира військової частини № 287 від 17 листопада 2021 року проходить строкову військову службу на посаді стрільця 1-ї навчальної роти навчального збору військової частини НОМЕР_1 НГУ 3-го патрульного батальйону ( АДРЕСА_2 ) солдат ОСОБА_6 , який відповідно до ст.ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, у відносинах підлеглості із солдатом ОСОБА_4 не перебуває.

Разом із цим, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, у період проходження строкової військової служби у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, що дислокується у АДРЕСА_2 , прагнучи продемонструвати солдату ОСОБА_6 , свою уявну перевагу над ним та фізичну силу, тим самим утвердивши власний авторитет у військовому колективі, вчинив військовий злочин - порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у спричиненні легких тілесних ушкоджень, за наступних обставин.

Так, військовослужбовець строкової служби військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ОСОБА_4 , 14 лютого 2022 року приблизно о 09 годині перебуваючи після нічного наряду в приміщенні казарми вказаної військової частини за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями, не маючи відносин підлеглості, діючи умисно, в присутності інших військовослужбовців, у відповідь на висловлення невдоволення солдатом ОСОБА_6 , про необхідність заступати у наряди замість військовослужбовців зі спортивної групи, наніс військовослужбовцю строкової служби військової частини НОМЕР_1 НГУ солдату ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар ногою в область верхньої губи та один удар правою рукою в область лівого ока, чим спричинив синець на обличчі та крововилив на слизовій оболонці верхньої губи ОСОБА_6 , що кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною 2 статті 406 Кримінального кодексу України порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні легких тілесних ушкоджень.
Під час досудового розслідування 30.05.2022 року між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000014 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 в ході досудового розслідування добровільно повідомив правоохоронні органи про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України. З підозрюваним ОСОБА_4 домовленостей щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою не було.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 406 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу розміром 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження, кожен зокрема, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердженні угоди та призначення покарання обвинуваченому із врахуванням ст. 69 КК України через наявні позитивні характеристики по місцю роботи.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився. Проте надіслав до суду заяву, в якій просить провести судове засідання без його участі, щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості не заперечує.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з частинами 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Угоду про визнання винуватості укладено між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором. Оскільки Угоду укладено 30.05.2022 року, а статус обвинуваченого ним отримано 31.05.2022 року з моменту реєстрації обвинувального акту в суді, відповідно до норм ст.293 КПК України. В Угоді про визнання винуватості узгоджена сторонами міра покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 406 КК України, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 з іншої і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання, із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу розміром 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає. Цивільний позов не заявлений.
Керуючись статтями 314, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛАИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.05.2022 року, укладену між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 з іншої в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2022 року за № 0000014.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу розміром 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 ( п`ять тисяч сто гривень) .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1