Справа № 446/450/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/574/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши в м.Львові у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції в кримінальному проваджені № 0000936 від 19.11.2015, про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 121 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.05.2022,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.05.2022 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 1 ст.121 КК України та призначено йому покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин;

за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Звільнено засудженого ОСОБА_6 на підставі ч. 5 ст. 74, п. 3 ч.1 ст. 49 КК України від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно вироку ОСОБА_6 , 15.11.2015 року близько 00 год. 30 хв., перебуваючи на сходовій площадці шостого поверху будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_10 один удар невстановленим слідством та судом предметом в ділянку правого ока. Згідно з висновком судово-медичної експертизи (додаткової) № 25/16 від 21.01.2016 травма правого ока у ОСОБА_10 є наслідком дії тупого предмету з обмеженою поверхнею на ділянку правого ока, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці стійкої втрати працездатності не менше, як на одну третину.

Крім того, 15.11. 2015 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на цій же сходовій площадці шостого поверху будинку АДРЕСА_2 після спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_10 на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_11 , а саме: спричинив декілька ударів невстановленим слідством та судом предметом в ділянку голови та плечей зліва. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 181/2015 від 20.11.2015 у ОСОБА_11 при судово-медичній експертизі було виявлено синці на голові, на обличчі, на правій та лівій руці, на спині, які утворилися від дії тупих твердих предметів, могли виникнути від ударів гумовою палицею, на що вказує потерпілий 15 листопада 2015 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування покликається на те, що вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду; невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що суд формально перерахував докази, якими він підтверджує винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України, проте усупереч ст. 94 КПК України не дав цим доказам оцінки з точки зору їх належності та допустимості.

Вказує, що суд першої інстанції вказав на те, що вина ОСОБА_6 підтверджується показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , про те під час його допиту в судовому засіданні, свідок в своїх поясненнях вказував на те, що не бачив ніякої бійки на сходовій клітці в буд. АДРЕСА_3 , в якій би ОСОБА_6 приймав участь. Також акцентує увагу, що свідок ОСОБА_13 , яка вказувала, що бачила шарпанину між ОСОБА_11 та невідомою їй особою, про те чітко зазначила, що ця особа не є ОСОБА_6 .

Вважає, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на показах ОСОБА_14 сестри ОСОБА_10 , яка була допитана в якості свідка, адже така не була свідком події кримінального правопорушення.

Акцентує увагу, що суд першої інстанції вказав доказами вини ОСОБА_6 : заяву потерпілого ОСОБА_11 , заяву ОСОБА_15 , рапорт слідчого райуправління ОСОБА_16 , що на думку апелянта не свідчать про його причетність до вчинення кримінального правопорушення, адже потерпілі 15.11.2015 року до правоохоронних органів не звертались про що свідчить долучена до матеріалів справи відповідь на адвокатський запит Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області № 10210 від 07.11.2016р., згідно якої у період 15-16 листопада 2015 року у Кам`янка-Бузький ВП письмові чи телефонні звернення з приводу спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в будинку АДРЕСА_2 не надходили.

Стверджує, що з потерпілим ОСОБА_10 у нього склались неприязні відносини, що було підставою для оговоренння ОСОБА_17 та безпідставного звинувачення у нанесені потерпілому тілесних ушкоджень.

Зазначає, в основу обвинувального вироку суд першої інстанції поклав висновки експерта № 403/2015 від 02.12.2015 p. (а.с. 19) та № 25/16 від 16.01.2016 р. (а.с. 66-70).

Вважає, що висновки наведені експертом зроблені на недопустимих даних, що визначені у висновку експерта як докази.

Вказує, що його було повідомлено про проведення експертизи вже після закінчення досудового розслідування, що є порушенням права на захист, та є підставою визнання висновку експерта недопустимим доказом (п. 3. ч. 2. ст. 87 КПК).

Звертає увагу, що експерт ОСОБА_18 під час її допиту зазначила про те, що вона не є спеціалістом офтальмологом та не оглядала потерпілого ОСОБА_10 , на предмет стану його зору, про те в у своїх висновках по експертному досліджені № 403/2015 експерт чітко зазначає про те, що зір потерпілого ОСОБА_10 знизився з 0,9 до 0,05. Такі дані нею були отримані з медичної документації, яка була витребувана експертом самовільно, без відповідної на те процедури визначеної кримінально процесуальним законодавством та інструкцією про проведення судово-медичних експертиз, тому такі висновки експерта не відповідають дійсності та є неналежними, та такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

Вважає, що під час проведення судово-медичних експертиз, експерт не проводив жодних досліджень, не ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження, а переписав у висновок експерта дані медичної документації, що прямо суперечить вимогам безпосередності.

Вказує, що Висновок та описова частина висновку експерта № 25/16 від 16.01.2016 р. суперечить висновку експерта № 403/2015 від 02.12.2015 p.. Так, згідно висновку першої експертизи № 403/2015 від 02.12.2015 p., судовим експертом було категорично зазначено, що визначити час спричинення травми та від дії якого саме тупого предмету спричинена травма ока, немає можливості, про те вже в другій експертизі № 403/2015 від 02.12.2015 р. екпертом вказано, що травма правого ока у ОСОБА_10 у вигляді контузії правого ока, травматичної катаракти, часткового гемофтальму, артифакії, авітрії, не характерна для утворення внаслідок вільного падіння з попереднім прискоренням на тверду площин з висоти власного росту. При падінні на площину, як правило, утворюються ушкодження на виступаючих частинах лицевої частини голови (лобна, вилична ділянка, ділянка носа та підборіддя), яких у ОСОБА_10 , не виявлено. Але такі тілесні ушкодження не могли бути виявлені при проведені експертиз, адже експертизи проводилась з значним спливом часу після настання події злочину, що не дає підстав експерту говорити про те, що під час огляду потерпілого не було виявлено інші тілесні ушкодження, що дає підстави сумніватись у кваліфікації експерта його безсторонності а тому є підставою визнання висновку експерта недопустимим доказом.

Також вказує, що посилання експерта на медичну карту хворого, яка згідно з супровідними документами останньому не направлялася, оскільки в матеріалах кримінального провадження були відсутні дані про попереднє витребування слідчим медичних документів, що мали бути направлені на експертизу.

Зазначає, що висновки судово-медичних експертиз: № 25/16 від 16.01.2016 р. суперечить висновку експерта № 403/2015 від 02.12.2015 p., щодо наявних у потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень є недопустимим доказом, оскільки ґрунтується на медичних документах, отриманих з порушенням установленого ст.ст.159, 160,163,165 КПК порядку.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності потерпілого ОСОБА_11 , який будучи належно повідомленим про розгляд справи не прибув в судове засідання апеляційного суду.

Потерпілий ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (Копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 на а.с.47, т.1).

Заслухавши виступ обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 , які заперечили таку, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 уточнив апеляційні вимоги, вказавши, що сторона захисту просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити провадження у справі за недоведеністю вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст.121 КК України за обставин, описаних у вироку є обґрунтованим, вмотивованим і таким, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується сукупністю доказів, покладених в основу вироку, яким суд дав належну оцінку, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_11 , показаннями свідка ОСОБА_15 , показаннями свідка ОСОБА_19 , показаннями свідка ОСОБА_12 , заявою потерпілого ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення (а.с.4)., заявою ОСОБА_15 про кримінальне правопорушення вчинене відносно її брата ОСОБА_10 (а.с.24), протоколом проведеного слідчого експерименту від 10.02.2016 з фото таблицею (а.с.79-82)., протоколом проведеного слідчого експерименту від 10.02.2016 з фото таблицею (а.с.83-88)., висновком експерта № 181/2015 від 20.11.2015 (а.с.10)., висновком експерта № 403/2015 від 02.12.2015р. (а.с.38-39); висновком експерта /додатковий/ № 25/16 від 16.01.2016 (а.с. 66-70).

Твердження апелянта про те, що місцевий суд формально перерахував докази, якими він підтверджує винуватість ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає безпідставними. Так, в оскаржуваному вироку суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Щодо позиції апелянта про те, що вирок не може ґрунтуватись на показаннях ОСОБА_14 сестри ОСОБА_10 , яка була допитана в якості свідка, адже така не була свідком події кримінального правопорушення, та на показаннях свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , то такі апеляційний суд вважає необґрунтованими, зважаючи на те, що суд першої інстанції надав належну оцінку показанням даних свідків, визнавши їх достовірними, логічними та такими, що підтверджені за допомогою інших доказів, досліджених судом.

Покликаючись на відповідь надану на адвокатський запит Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області № 10210 від 07.11.2016р. згідно якої потерпілі 15-16 листопада 2015 року до правоохоронних органів не звертались, апелянт стверджує, що заява потерпілого ОСОБА_11 , заява ОСОБА_15 , рапорт слідчого райуправління ОСОБА_16 не свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення.

Однак вказані доводи, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що зазначена відповідь на адвокатський запит жодним чином не спростовує інформації, зазначеної у заяві потерпілого ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення (а.с.4). та заяві ОСОБА_15 про кримінальне правопорушення вчинене відносно її брата ОСОБА_10 (а.с.24).

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що висновок судово-медичної експертизи № 25/16 від 16.01.2016 р. суперечить висновку експерта (додатковому) № 403/2015 від 02.12.2015 p., щодо наявних у потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень то такі апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Як вірно встановлено місцевим судом, згідно висновку судової медичної експертизи № 403/2015 від 02.12.2015р. (а.с.38-39), вбачається, що згідно даних медичних документів, у громадянина ОСОБА_10 є наступні ущкодження: контузія правого ока, травматична катаракта, частковий гемофтальм правого ока, артифакія, авітрія правого ока, які ускладнились зниженням зору на праве око до 0,05 (зір до травми на праве око у гр. ОСОБА_10 був 0,9); травма правого ока у гр. ОСОБА_10 є наслідком дії тупого предмета, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці стійкої втрати працездатності не менше,як на одну третину; по даних огляду судово-медичного експерта та медичних документів, категорично визначити час причинення травми правого ока, від дії якого саме тупого предмету причинена травма ока, не має можливості; дане питання повинно вирішуватись з урахуванням матеріалів справи.

Водночас, відповідно до висновку експерта (додаткового) за № 25/16 від 16.01.2016 р. (а.с.66-70 ), вбачається, що у ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: контузія правого ока, травматична катаракта, частковий гемофтальм правого ока, артифакія, авітрія правого ока, які ускладнились зниженням зору на праве око 0,05 (зір до травми на праве око у ОСОБА_10 був 0,9). Травма правого ока у ОСОБА_10 є наслідком дії тупого предмету з обмеженою поверхнею на ділянку правого ока, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці стійкої втрати працездатності не менше, як на одну третину. По даних огляду судово-медичного експерта від 09.12.2015 при якому на шкірних покровах та слизових оболонках правого ока ушкоджень не було виявлено, визначити час спричинення травм правого ока у ОСОБА_10 немає можливості. Враховуючи дані матеріалів кримінального провадження, не виключено, що травма правого ока у ОСОБА_10 могла бути причинена 15.11.2015. По даних огляду судово-медичного експерта, медичних документів та матеріалів кримінального провадження категорично визначити, яким саме тупим предметом була спричинена травма правого ока, немає можливості у зв`язку з відсутністю індивідуальних ознак ушкодження. Травма правого ока у ОСОБА_10 у вигляді контузії правого ока, травматичної катаракти, часткового гемофтальму, артифакії, авітрії, не характерна для утворення внаслідок вільного падіння або падіння з попереднім прискоренням на тверду площину з висоти власного росту. При падінні на площину, як правило, утворюються ушкодження на виступаючих частинах лицевої частини голови (лобна, вилична ділянка, ділянка носа та підборіддя), яких у ОСОБА_10 не виявлено.

Зважаючи на вище наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок експерта № 403/2015 від 02.12.2015 (а.с.38-39) повністю узгоджується і відповідає висновку експерта (додатковому) за № 25/16 від 16.01.2016 р. (а.с.66-70).

Твердження апелянта, про недопустимість як доказів висновків експерта № 403/2015 від 02.12.2015 (а.с.38-39) та №25/6 від 16.01.2016 (а.с.66-70) з тих підстав, що експерт отримав дані з медичної документації, витребуваної експертом самовільно, без відповідної процедури, визначеної кримінально процесуальним законодавством та інструкцією про проведення судово-медичних експертиз, а також про відсутність медичних документів, за якими проводились експертні дослідження, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.

Пунктом 2.1. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи визначено, що судово-медична експертиза проводиться згідно з постановою особи, що проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді, а також за ухвалою суду.

З матеріалів справи вбачається, що залучення експерта для проведення експертиз у даному кримінальному провадженні, відбувалося з дотриманням вимог ст.243 КПК України.

Зокрема, 02.12.2015 слідчим винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи (а.с.36) на підставі якої отримано висновок експерта № 403/2015 від 02.12.2015 (а.с.38-39) та 15.01.2016 винесено постанову про призначення додаткової судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження (а.с.64) на підставі якої отримано висновок (додатковий) №25/6 від 16.01.2016 (а.с.66-70).

Як встановлено апеляційним судом, згідно супровідного листа СВ Кам`янка-Бузького РВ ГУМВС України у Львівській області від 16.01.2016 наявного в матеріалах кримінального провадження (а.с.65), для проведення додаткової судово-медичної експертизи по матеріалах кримінального провадження №0000971 від 02.12.2015, Начальнику КЗЛОР ЛОБСМЕ скеровувались: постанова про призначення додаткової судово-медичної експертизи, матеріали кримінального провадження на 56 акр. та паперовий конверт, в якому містяться дві амбулаторні картки хворого ОСОБА_10 .

З огляду на наведене, доводи апелянта про витребування експертом самовільно медичної документації, без відповідної процедури є безпідставними.

Також не знайшли свого підтвердження апеляційні доводи про відсутність медичних документів, за якими проводились експертні дослідження, оскільки в матеріалах провадження наявні копії медичних документів, які використовувались експертом при проведені експертизи

З системного аналізу вказаних правових норм та матеріалів провадження вбачається, що при проведені експертиз експертом не було допущено порушень норм діючого законодавства України.

Колегія суддів звертає увагу, що судово-медичні експертизи у даному кримінальному провадженні були проведені висококваліфікованим експертом, й належним чином аргументовані, ґрунтуються на ретельному дослідженні, зробленому на підставі діючого законодавства, містять відповіді на усі поставлені питання, висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані викладені у висновках відносяться до справи і мають доказове значення, тому підстави для визнання недопустимими доказами висновку експерта № 403/2015 від 02.12.2015 та висновку експерта (додаткового) №25/6 від 16.01.2016 відсутні.

Стосовно твердження обвинуваченого, що з потерпілим ОСОБА_10 у нього склались неприязні відносини, і це стало підставою для оговоренння ОСОБА_17 та безпідставного звинувачення у нанесені потерпілим тілесних ушкоджень, то таке апеляційний суд не бере до уваги, зважаючи на наступні обставини.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 , наданих під час судового розгляду, вбачається, що 14.11.2015 він виключав світло після того, як не зміг достукатись у квартиру ОСОБА_10 , де було шумно. Тоді на сходову площадку вийшов ОСОБА_10 , а потім і ОСОБА_11 , з яким ОСОБА_6 , раніше не був знайомим. В своїх поясненнях обвинувачений не заперечував наявність конфлікту, проте стверджував, що не наносив потерпілим тілесних ушкоджень.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_11 раніше не були знайомими, апеляційний суд не вбачає підстав для сумнівів у правдивості показань потерпілого ОСОБА_11 , які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що через неприязні відносини потерпілі могли оговорити його, апеляційний суд сприймає критично, оскільки така спростовується наявними у матеріалах справи доказами, які були дослідженими місцевим судом під час розгляду справи, а невизнання обвинуваченим вини розцінює як спробу останнього уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Зважаючи на вище вказане, колегія суддів приходить висновку, що місцевим судом вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_6 й призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

За наведених обставин, колегія суддів визнає апеляційну скаргу, подану обвинуваченим ОСОБА_6 безпідставною, та вважає вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.05.2022 суду законним та обґрунтованим й підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.05.2022 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3