Справа № 442/3883/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/691/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2022 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2022 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,
встановила:
цією ухвалою відмовлено засудженому ОСОБА_6 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить об`єктивно розглянути матеріали особової справи та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання в порядку ст. 539 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.
У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий строк.

Так, колегія суддів вважає, що процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним і суд першої інстанції, дотримавшись вказаних вимог та вимог закону, всебічно й повно дослідив дані про особу засудженого ОСОБА_6 , прийшов до вірного висновку про відсутність доказів того, що цілі покарання досягнуто швидше, ніж зазначено у вироку і об`єктивно констатував, що сумлінну поведінку і ставлення до праці засуджений проявляв лише протягом періоду можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 раніше судимий, не працевлаштований та загалом, характеризується посередньо; адміністраціями установ відбування покарань заохочувався і стягнення не накладались; визначене вироком стягнення у розмірі 169 642,81 грн. засудженим не сплачено.

Наведене, на дуку колегії суддів свідчить про пасивну форму поведінки засудженого ОСОБА_6 , разом з тим, сумлінна поведінка це зокрема, активна участь у суспільному житті, підвищення свого загальноосвітнього рівня, використання форм і методів отримання доходів.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд вірно відмовив в задоволенні клопотання засудженого, оскільки, в даному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, а тому для досягнення цілей покарання, з огляду на матеріали справи, умовно-дострокове звільнення засудженого не є виправданим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2022 року, якою відмовлено засудженому ОСОБА_6 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4