Справа № 524/7343/20
Провадження № 1-кп/524/69/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області об`єднані кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № 0002707, №0002969 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
?26.12.2007 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 119 КК України до 1 року позбавлення волі;
?18.06.2009 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України до 8 років позбавлення волі;
?21.01.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;
?25.09.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі.
Звільнений 04.10.2019 року по відбуттю строку покарання.
обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпро Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 03.06.2020 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ст. 396 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 396 КК України, за таких обставин:
14.09.2020, близько 20:30 години обвинувачений ОСОБА_8 прийшов разом з ОСОБА_7 до 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 , де побачили раніше знайомого їм візуально ОСОБА_9 , який сидів поряд з малолітнім ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на лавочці в дворі вказаного будинку.
ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 та малолітнього ОСОБА_13 , а ОСОБА_8 залишався стояти на відстані. У подальшому, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_13 , почали рухатися в сторону під`їзду будинку АДРЕСА_4 , а ОСОБА_8 приєднався до них.
Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 змусили потерпілого ОСОБА_13 відчинити двері під`їзду, куди вони всі зайшли, а потім ОСОБА_7 та ОСОБА_9 разом з потерпілим, який ключами відчинив квартиру, зайшли до квартири АДРЕСА_5 , де тимчасово мешкали неповнолітні потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . В цей час ОСОБА_8 залишився їх чекати між сходами.
Надалі ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільну небезпеку діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді уникнення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 кримінальної відповідальності за вчинене ними кримінальне правопорушення та бажаючи настання цих наслідків, розуміючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 скоїли тяжкий злочин, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до житла,який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, маючи реальну можливість, не повідомив правоохоронні органи про вчинений тяжкий злочин, тобто діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заздалегідь не обіцяно, приховав скоєння тяжкого злочину і вчинив дії, направлені на приховування викраденого майна, а саме мобільного телефону «Айфон 5S» та колекційного ножа-бабочки.
Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, при таких обставинах:
14.09.2020, близько 20:30 години ОСОБА_7 прийшов разом з ОСОБА_8 до 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 , де побачив раніше знайомого йому візуально ОСОБА_9 , який сидів поряд з малолітнім ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на лавочці в дворі вказаного будинку.
Далі ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 та малолітнього ОСОБА_13 з метою придбання наркотичних засобів. Після чого, у ОСОБА_7 виник раптовий прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою за попередньою змовою з ОСОБА_9 , відкрито заволодів мобільним телефоном «Huawei», який належав неповнолітньому ОСОБА_13 , вартістю 1742,50 гривень та шляхом ривку заволодів срібним ланцюжком з хрестиком, який знаходився на шиї потерпілого, завдавши останньому тілесні ушкодження у вигляді: садна на правій бічній поверхні шиї, яке утворилося від ударної дії тупого твердого предмету, можливо від удару рукою чи іншим тупим предметом з подібними характеристиками і за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому, ОСОБА_7 з метою отримання наркотичних засобів разом з ОСОБА_9 змусив неповнолітнього ОСОБА_13 надати доступ до квартири кв. АДРЕСА_5 , де, перебуваючи у квартирі, у нього виник раптовий прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Реалізуючи цей умисел за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 відкрито незаконно заволодів мобільним телефоном «Iphone 5 S» 16 Gb, вартістю 1500 грн., фітнес браслетом чорного кольору«Xiaomi MI Band 5», вартістю 660 гривень, акустичною колонкою, навушниками чорного кольору, колекційним ножем- бабочкою, які належали потерпілому ОСОБА_14 .
Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення обвинувачені ОСОБА_7 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_13 завдано матеріальної шкоди на суму 1742,50 гривень та потерпліому ОСОБА_14 заподіяно матеріального збитку у розмірі 2160 грн.
Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, при таких обставинах:
14.09.2020, близько 20:30 години, ОСОБА_9 прийшов до 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 , де побачив серед групи неповнолітніх осіб, малолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_9 покликав до себе ОСОБА_13 , після чого відійшов з ним в сторону. В той час коли ОСОБА_9 разом з неповнолітнім ОСОБА_13 розмовляли до них підійшов ОСОБА_7 .

Після цього, у ОСОБА_9 виник прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи та погрозою застосування такого насильства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою за попередньою змовою з ОСОБА_7 , відкрито заволодів мобільним телефоном «Huawei», вартістю 1742 грн. 50 коп., який належав неповнолітньому ОСОБА_13 , та срібним ланцюжком з хрестиком, який знаходився на шиї потерпілого, завдавши при цьому останньому тілесні ушкодження у вигляді: садна на правій бічній поверхні шиї, яке утворилося від ударної дії тупого твердого предмету, можливо від удару рукою чи іншим тупим предметом з подібними характеристиками і за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, висловлюючи потерпілому погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання змусив неповнолітнього ОСОБА_13 надати доступ до квартири кв. АДРЕСА_5 , де відкрито незаконно заволодів грошовими коштами у сумі 11000 євро, 4700 доларів США,
Згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 15.09.2020 курс гривні по відношенню до євро становив 33, 2476 гривні за 1 євро, а по відношенню до долара США - 28, 0003 за 1 долар США.

Таким чином, під час вчинення кримінального правопорушення викрадено грошові кошти в сумі 11 000 Євро, що згідно конвертації дорівнює 365723,6 грн., та 4700 доларів США, що згідно конвертації дорівнює 131601,41 грн.. Таким чином, загальна сума викрадених грошових коштів становить 497 325,01 гривні, що являється великим розміром згідно примітки до статті 185 КК України.

Крім того, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_5 , у ОСОБА_9 виник раптовий прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, реалізуючи який за попередньою змовою з ОСОБА_7 , відкрито незаконно заволодів мобільним телефоном «Iphone 5 S» 16 Gb, вартістю 1500 гривень, фітнес браслетом чорного кольору«Xiaomi MI Band 5», вартістю 660 гривень, акустичною колонкою, навушниками чорного кольору, колекційним ножем- бабочкою, які належали потерпілому ОСОБА_14 .
В результаті протиправних дій ОСОБА_9 потерпілим ОСОБА_13 завдано шкоду на суму 1742,50 гривень, потерпліому ОСОБА_14 заподіяно матеріального збитку у розмірі 2160 грн., потерпілій ОСОБА_15 заподіяно матеріального збитку у розмірі 497 325,01 гривні, що є великим розміром.

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_9 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю. Пояснив, що в день вчинення злочину він разом з Чинчиком прийшли до 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 з метою придбати наркотики. На лавочці біля вказаного під`їзду він побачив ОСОБА_16 , якого знав лише візуально, при цьому попередньо вони про зустріч з ним не домовлялися. ОСОБА_16 сидів поряд з дитиною, розвернувся в його бік та підізвав до себе. Коли він підійшов до лавочки, ОСОБА_16 у його присутності вимагав у ОСОБА_17 надати доступ до квартири, на що ОСОБА_17 надав згоду. Потім вони втрьох встали з лавочки та пішли у напрямку під`їзду, де проживав потерпілий. Під час руху він позвав також і ОСОБА_18 , який стояв осторонь та не знав про їх наміри з ОСОБА_16 . Двері під`їзду відчинив своїми ключами ОСОБА_17 , а коли вони увійшли до під`їзду ОСОБА_18 залишився стояти між поверхами на сходах, а він разом ОСОБА_16 та неповнолітнім зайшли в квартиру. В квартирі неповнолітнього ОСОБА_13 посадили на диван, а самі почали шукати наркотики, під час пошуків у шухляді тумбочки він знайшов грошові кошти в іноземній валюті та наркотичні засоби. Проте відмовився брати гроші та закрив шухлядку, оскільки остерігався помсти з боку власників осіб ромської національності. Незважаючи на це, ОСОБА_16 підійшов і забрав грошові кошти з шухляди та поклав їх у сумку. Крім того, в квартирі вони викрали, годинник, ніж розкладний, телефон, навушники, колонку. Після цього він та ОСОБА_16 , виходячи з квартири наказали потерпілому ОСОБА_17 не залишати її і не викликати поліцію. Коли вийшли з квартири він передав Чинчику телефон та ніж, якими заволодів у квартирі. На виході з під`їзду їх чекав неповнолітній ОСОБА_19 , який намагався їх затримати та забрати викрадені речі. Проте, за допомогою Чинчика, він вирвався та вони почали тікати. ОСОБА_16 вдалося покинути місце події першим та більше його він не бачив. Крім того, під час перебування на лавочці біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 він також разом з ОСОБА_16 заволоділи мобільним телефоном «Huawei» та срібним ланцюжком з хрестиком, які перебували у ОСОБА_13 , а в подальшому повернули ці речі неповнолітньому.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 КК України визнав повністю та пояснив, що 14.09.2020 року вони разом з ОСОБА_20 прийшли до будинку АДРЕСА_4 з метою придбати наркотики. На лавочці біля вказаного під`їзду вони побачили ОСОБА_16 , якого він знав лише візуально. ОСОБА_16 підізвав до себе ОСОБА_20 , а він залишився чекати на відстані близько 15 метрів. Будь-яких попередніх домовленостей між ним ОСОБА_20 та ОСОБА_16 не було, а тому про їх наміри йому нічого не було відомо. Потім він побачив як ОСОБА_20 , ОСОБА_16 та неповнолітній встали з лавочки і пішли у напрямку під`їзду, він прослідував за ними. Коли підійшли до під`їзду, двері відчинив ОСОБА_17 своїми ключами та всі зайшли всередину, а потім ОСОБА_20 , ОСОБА_16 та потерпілий піднялися поверхом вище, а він залишився стояти між поверхами на сходах. Через 3-7 хвилин з квартири вийшли ОСОБА_20 з ОСОБА_16 , які в руках тримали речі і відділи йому телефон та ніж, які він поклав до своєї барсетки. В той час, коли вони всі намагалися вийти з під`їзду їм перешкодив неповнолітній ОСОБА_19 , який схопив ОСОБА_20 і між ними відбулася сутичка, проте, він допоміг ОСОБА_20 і вони змогли вирватися і втекти. ОСОБА_16 покинув місце і більше він його не бачив. Зі слів ОСОБА_20 йому стало відомо, що з квартири потерпілих ОСОБА_16 викрав грошові кошти.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України визнав повністю та пояснив, що 14.09.2020 він прийшов до будинку АДРЕСА_4 , без попередніх домовленостей з будь-ким. У дворі зазначеного будинку помітив неповнолітнього ОСОБА_17 , який перебував у колі своїх друзі та підізвав його до себе для розмови. Вони відійшли та сіли на лавочку, розмовляли між собою, в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки. З цією метою він змусив неповнолітнього ОСОБА_17 за допомогою ключів надати доступ до квартири кв. АДРЕСА_5 . У вказаній квартирі потерпілого ОСОБА_17 посадили на диван, а самі почали обшукувати квартиру, при цьому неповнолітньому не погрожував будь-якими предметами та не застосовував насильство. В шухляді тумбочки Федій знайшов грошові кошти, проте відмовився їх брати, а він забрав гроші, які були в іноземній валюті та склав у сумку. В подальшому особисто розпорядився ними на власний розсуд.
Крім визнання обвинуваченими своєї вини, їх вина у вчиненні тих злочинів, що їм інкримінуються згідно обвинувального акту зі зміненим прокурором обвинуваченням від 21.03.2022 року повністю доводиться такими доказами безпосередньо дослідженими та перевіреними судом в судовому засіданні.
Показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 , який пояснив, що станом на 14.09.2020 він проживав в орендованій квартири за адресою АДРЕСА_6 разом із ОСОБА_21 та ще двома особами. В квартирі зберігалися грошові кошти в сумі 4700 дол США, 11 000 євро, та близько 3-4 тис грн. Зазначені кошти були набуті від продажу автомобілів. В день подій він перебував в таксі, коли в телефонному режимі ОСОБА_22 повідомила йому, що троє чоловіків забрали ОСОБА_23 та повели в квартиру. Після цього, ОСОБА_14 поїхав назад додому та не зміг зайти до під`їзду оскільки у нього не було ключів і залишився чекати біля будинку. Через деякий час двері під`їзду відчинилися і вибігло троє чоловіків, у подальшому він впізнав їх як обвинувачених ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 . В одного з чоловіків, а саме у ОСОБА_20 в руках були його речі, колонка, часи та телефон, тому він почав його затримувати, а ОСОБА_24 в цей час намагався затримати ОСОБА_18 , зав`язалася бійка, під час якої потерпілий отримав тілесні ушкодження. ОСОБА_16 зміг вирватися та побіг з місця події. Потім він зайшов до квартири, в якій перебував ОСОБА_25 та виявив зникнення грошових коштів та речей. З пояснень психолога ОСОБА_26 показання неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 , надані ним в судовому засіданні, є правдивими та достовірними.

Показаннями визнаної в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_15 , яка пояснила суду, що на час вчинення злочину вона перебувала в СІЗО м. Полтави, тому про подію, що сталася за участю її неповнолітнього сина ОСОБА_27 та ОСОБА_13 їй стало відомо зі слів останніх. За адресою АДРЕСА_6 , де проживав її син, зберігалися кошти, які належали їй в сумі 4700 дол США, 11 000 євро, які були призначені для внесення застави за неї та її чоловіка. Вказані грошові кошти були зібрані родичами. Крім того, ОСОБА_28 під час розмови з нею вказав на осіб, які заволоділи грошовими коштами та зазначив їх прізвиська « ОСОБА_29 » та « ОСОБА_30 »;
Показаннями свідка ОСОБА_31 , яка пояснила, що 14.09.2020 у вечірній час гуляла разом з ОСОБА_13 та іншими в дворі будинку АДРЕСА_4 . До ОСОБА_13 підійшов ОСОБА_20 та відвів його за руку до інших двох чоловіків, які стояли осторонь. Вони взяли ОСОБА_32 під руки та повели, зайшли в під`їзд. ОСОБА_33 набрала ОСОБА_34 та повідомила про те, що сталося. Приблизно через 5-7 хвилин з під`їзду будинку вибігли ті самі чоловіки, у когось з них в руках була сумка, гроші, колонка. Зі слів ОСОБА_27 їй відомо, що з квартири було викрадено в грошові кошти, які були отримані від продажу автомобілів. Крім того, як пояснила свідок, осіб, які вчинили злочин вона впізнала під час досудового розслідування по фотознімкам.
Показаннями свідка ОСОБА_35 , який повідомив суду, що 14.09.2020 він зустрівся з ОСОБА_36 в районі зупинки ОСОБА_37 та вони разом викликали таксі і поїхали в район Петровки. В дорозі на телефон Буги зателефонувала ОСОБА_38 та повідомила, що ОСОБА_13 невідомі чоловіки повели до квартири. З цієї причини вони на таксі повернулися до будинку АДРЕСА_4 , однак ОСОБА_39 не зміг потрапити до під`їзду, оскільки не мав ключів від нього. Через деякий час з під`їзду вибігли чоловіки, у одного з них була сумка з колонкою, зав`язалася бійка між ОСОБА_40 та цими чоловіками, в неї також втрутився ОСОБА_24 . В цей час він перебував поряд та безпосередньо спостерігав за подіями. Зі слів ОСОБА_23 йому відомо, що під час злочину з квартири було викрадено велику суму грошових коштів та інші речі.
Показаннями свідка ОСОБА_41 , яка повідомила суду, що 14.09.2020 у вечірній час гуляла разом з ОСОБА_13 та іншими в дворі будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_42 та ОСОБА_39 поїхали у справах. До ОСОБА_13 підійшов раніше незнайомий чоловік, вони розмовляли між собою, потім підійшло ще двоє чоловіків, взяли ОСОБА_32 під руки, та повели його до під`їзду, в який всі разом зайшли. Приблизно через 3 хвилини з під`їзду будинку вибігли чоловіки, в руках у них була сумка та колонка. Їх зустрів ОСОБА_28 , у якого відбувся конфлікт з цими чоловіками, він отримав тілесні ушкодження.
Показаннями свідка ОСОБА_43 , яка повідомила суду, що дійсно має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_6 . Вказане житло у серпні-вересні надала в оренду особам ромської національності, які пояснили, що вони є студентами та навчаються у місті. Проживали вони у вказаній квартирі менше одного місяця , а потім від працівників поліції вона дізналася, що у квартирі було вчинено злочин.
Показаннями свідка ОСОБА_44 , яка пояснила, що в день події разом з друзями ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_24 , ОСОБА_42 та ОСОБА_40 гуляли в районі зупинки Г. Сталінграда у м. Кременчуці, а потім всі пішли до під`їзду, де сиділи на лавочці. Буга, ОСОБА_24 і ОСОБА_42 поїхали на таксі у справах. В той час коли вони сиділи на лавочці до ОСОБА_13 підійшов чоловік і відізвав його, потім двоє чоловіків взяли ОСОБА_32 під руки та повели в під`їзд, а третя особа йшла позаду них. Під час того, як чоловіки вели ОСОБА_17 , про допомогу він не просив та будь-яких предметів в руках нападників вона не бачила. Через деякий час троє осіб вибігли з під`їзду, з одним із них ОСОБА_19 почав битися, а ще один з чоловіків побіг в сторону Молодіжного, у одного з чоловіків в руках бачила колонку. В цей час вона перебувала на відстані 15 метрів та спостерігала за тим, що відбувалося, а потім викликала швидку. Зі слів ОСОБА_47 та ОСОБА_17 їй стало відомо, що з квартири було викрадена велика сума грошових коштів.
Показаннями свідка ОСОБА_48 , який пояснив, що станом на 14.09.2020 працював на посаді приймальника-касира в ломбарді «Саквояж», відомості внесені до протоколу впізнання за фотознімками та відомості про особу, яка заклала майно до ломбарду відповідають дійсності, оскільки під час процедури здачі майна дані про особу вносяться до бази даних шляхом перевірки паспорту, надання якого приймальнику є обов`язковим.
Протоколом огляду місця події від 15.09.2020 року квартири АДРЕСА_7 з додатками у виді фототаблиць, яким зафіксована загальна обстановка у згаданій квартирі безпосередньо після вчинення злочину (т. 2 а.с. 66-71).

Протоколом огляду місця події від 15.09.2020 року ділянки місцевості біля під`їзду за адресою АДРЕСА_4 , з додатками у виді фототаблиць ( т. 2 а.с. 72-75).

Протколами пред`явлення для впізнання по фотознамкам від 15.09.2020, відповідно до яких неповнолітній потерпілий ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,як осіб причетних до вчинення злочину (т. 2 а.с. 78-89).

Протоколами пред`явлення для впізнання по фотознамкам від 16.09.2020, відповідно до яких неповнолітній потерпілий ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,як осіб причетних до вчинення злочину (т. 2 а.с. 90-97, 107-110).

Протоколом слідчого експерименту за участю неповнолітнього ОСОБА_14 та додатком у вигляді відеозапису слідчої дії від 17.09.2020, відповідно до якого потерпілий на місці події відтворив у хронологічному порядку як розгорталися події у день вчинення злочину (т. 2 а.с. 98-100)

Протоколом слідчого експерименту за участю неповнолітнього ОСОБА_13 та додатком у вигляді відеозапису слідчої дії від 17.09.2020, відповідно до якого потерпілий на місці події відтворив у хронологічному порядку як розгорталися події у день вчинення злочину (т. 2 а.с. 101-104).

Висновком судово-медичного експерта № 780 від 16.09.2020 року, згідно з яким, у потерпілого ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: садна на правій бічній поверхні шиї, яке утворилося від ударної дії тупого твердого предмету, можливо від удару рукою чи іншим тупим предметом з подібними характеристиками і за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 105-106).

Заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу викраденого майна ( т. 2 а.с. 111).

Протоколом огляду предмету ножа-бабочки від 16.09.2020 року з додатком у виді фототаблиць (т. 2 а.с. 112-114).

Речовим доказом у кримінальному провадженні ножем, виданим ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 115).

Протоколом пред`явлення предмету (ніж-бабочка) для впізнання від 15.10.2020 неповнолітньому ОСОБА_13 ( т. 2 а.с. 117-120).
Протоколом пред`явлення на впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_48 обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу, що 16.09.2020 року здала до ломбарду викрадений мобільний телефон (т. 2 а.с. 128-128).

Довідкою з ломбарду «Соколенко і Ко», відповідно до якої, 16.09.2020 року ОСОБА_7 здав до ломбарду викрадений мобільний телефон (т. 2 а.с. 129).

Протоколами слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 134-139, 154-166).

Протоколами пред`явлення для впізнання свідкам ОСОБА_41 , ОСОБА_35 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 ОСОБА_51 фотознімків, відповідно до яких зазначені свідки вказали на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як на осіб, які 14.09.2020 вчинили злочин (т. 2 а.с. 161-211).

Розглянувши кримінальне провадження на засадах змагальності і диспозитивності, в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши сукупність досліджених доказів керуючись законом та за своїм внутрішнім переконанням, суд прийшов до висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні тих кримінальних правопорушень, які їм інкримінуються згідно обвинувального акту зі зміненим прокурором обвинуваченням в суді від 21.03.2022 року (т. 3 а.с. 150-162).

Таким чином, умисні та протиправні дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства.

Умисні та протиправні дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст. 396 КК України, як заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Умисні та протиправні дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, поєднаний з проникненням у житло та в великих розмірах.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд виходив із таких міркувань.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Обставинами, що пом`якшують вину ОСОБА_7 суд вважає повне визнання вини за зміненим прокурором обвинуваченням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 суд не знаходить.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Особу обвинуваченого, який є раніше судимим, але не має невідбутих покарань за попередніми вироками, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 3 а.с. 13), за місцем проживання характеризується посередньо (т. 3 а.с. 11), має захворювання у виді обструктивної форми туберкульозу легень, у зв`язку з чим Полтавська міська медична частина № 23 ДУ «Полтавська установа виконання покарань» неодноразово зверталась з клопотанням щодо вирішення питання про звільнення його з-під варти для отримання контрольованого лікування новими протитуберкульозними препаратами при закладі МОЗ за місцем реєстрації при Кременчуцькому обласному протитуберкульозному диспансері ( т. 1 а.с. 190, т. 2 а.с. 25, 58, т. 3 а.с. 187).
З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 , попередження нових кримінальних правопорушень, за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.
В той же час, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, усвідомлення ним своєї вини, ту обставину, що ОСОБА_7 має захворювання у виді обструктивної форми туберкульозу легень та потребує контрольованого лікування новими протитуберкульозними препаратами при закладі МОЗ за місцем реєстрації при Кременчуцькому обласному протитуберкульозному диспансері ( т. 1 а.с. 190, т. 2 а.с. 25, 58, т. 3 а.с. 187), суд приходить до переконання про можливість на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, з випробуванням, із встановленням йому іспитового строку, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

За таких обставин, застосовуючи до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, суд скасовує запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку з чим він підлягає звільненню з-під варти негайно в залі судового засідання.
Крім того, суд вважає за необхідне зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 період його перебування під вартою з 18.09.2020 року (т. 3 а.с. 16-18) по 05.05.2022 року, як відбуте ним покарання.
Обставинами, що пом`якшують вину ОСОБА_8 суд вважає повне визнання вини за зміненим прокурором обвинуваченням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_8 суд вважає рецидив злочинів.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ст. 396 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є нетяжким злочином. Особу обвинуваченого, який є раніше судимим та вчинив цей злочин у період іспитового строку за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.06.2020 року, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 3 а.с. 27, 29), має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження ( т. 3 а.с. 25), яка хворіє та потребує лікування ( т. 1 а.с. 239-242).
З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 , попередження нових кримінальних правопорушень, за злочин, передбачений ст. 396 КК України йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.
З урахуванням того, що злочин, передбачений ст. 396 КК України, ОСОБА_8 вчинив у період іспитового строку за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.06.2020 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі із звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку на 1 рік, то за таких обставин остаточне покарання ОСОБА_8 необхідно визначити за правилами ст. 71 КК України, шляхом часткового складення покарань, та вважати його засудженим на 1 рік 7 місяців та 18 днів позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання за цим вироком ОСОБА_8 необхідно рахувати з моменту його затримання по цій справі, тобто з 17.09.2020 року ( т. 3 а.с. 194-196), а тому станом на 05.05. 2022 року ОСОБА_8 фактично відбув 1 рік 7 місяців 18 днів позбавлення волі і вважається таким, що повністю відбув покарання.
За таких обставин, суд скасовує запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .
Обставинами, що пом`якшують вину ОСОБА_9 суд вважає повне визнання вини за зміненим прокурором обвинуваченням, щире каяття, часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілим (т. 3 а.с. 188-189), молодий вік та не значний життєвий досвід обвинуваченого ОСОБА_9 .

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 суд не знаходить.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 186 КК України, суд враховує наявність декількох (трьох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу ОСОБА_9 , який в силу ст.. 89 КК України непогашених судимостей не має ( т. 2 а.с. 239), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 2 а.с. 141,143) за місцем проживання характеризується посередньо ( т. 2 а.с. 245). За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати до цього обвинуваченого положення ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України, вважаючи, що для його виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів необхідним, справедливим і достатнім за цей злочин буде покарання у виді шести років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно залишити без змін у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 необхідно обчислювати з часу його затримання по даному кримінальному провадженню, тобто з 25.11.2020 року ( т. 1 а.с. 106-108), зарахувавши в цей строк термін його попереднього ув`язнення.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
За таких обставин арешт майна, що накладений ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.09.2020 року, 17.09.2020 року на тимчасово вилучене майно необхідно скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 період його перебування під вартою з 18.09.2020 року по 05.05.2022 року, як відбуте ним покарання.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на три роки.
Покласти на ОСОБА_7 відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У зв`язку із застосуванням положень ст. 75 КК України, скасувати дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та на підставі ч. 1 ст. 377 КПК України звільнити його з-під варти негайно в залі судового засідання.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 396 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
За сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_8 цим вироком частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.06.2020 року та вважати його засудженим на один рік сім місяців вісімнадцять днів позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання за цим вироком ОСОБА_8 обчислювати з дня його затримання по цій справі, тобто з 17.09.2020 року і вважати його таким, що станом на 05.05. 2022 року фактично відбув 1 рік 7 місяців 18 днів позбавлення волі, тобто повністю відбув покарання за цим вироком.
У зв`язку з повним відбуттям покарання за цим вироком, скасувати дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та звільнити його з-під варти негайно в залі судового засідання.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.186 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді шести років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня його затримання, тобто з 25.11.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експертів, загальна сума, яких складає 2942 грн. 10 коп. в рівних частинах, а саме по 980 грн. 70 коп. з кожного.

Скасувати арешт майна, що накладений ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.09.2020 року, 17.09.2020 року на тимчасово вилучене майно.

Речові докази, що зберігаються в камері речових доказів: чорну кепку з емблемою-вишивкою та металевий розкладний ніж кольору хамелеон знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_52