Справа № 357/5587/21
У Х В А Л А
про привід із затриманням

14 жовтня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у закритому судовому засіданні, клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000716, яке внесене до ЄРДР 16 квітня 2021 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно із клопотаннями, прокурор ОСОБА_3 просила: застосувати до ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; дозволити працівникам Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивувала його тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке підтверджується доказами зібраними на досудовому розслідуванні.

В ході судового провадження, обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся у судові засідання, які призначалися на 04 серпня 2021 року, 13 грудня 2021 року, 02 лютого 2022 року, 11 квітня 2022 року, 30 травня 2022 року, 15 червня 2022 року, 17 серпня 2022 року, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи судом, у зв`язку із чим до останнього винесена ухвала про привід на 14 жовтня 2022 року, яка працівниками поліції не виконана, оскільки ОСОБА_4 був відсутній за місцем проживання.

В свою чергу, ОСОБА_4 не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, що дає йому можливість легко змінити місце свого проживання, без наслідків, для його сімейного та матеріального благополуччя, а також дає йому можливість переховуватися від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, вважала, що до обвинуваченого ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою і відповідно до ст. 188 КПК України, останнього треба затримати з метою приводу.

В ході розгляду клопотання, судом установлено, що згідно із обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, вчиненого за таких фактичних обставин.

26 березня 2021 року приблизно о 20:30 год., перебуваючи біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_5 , який сидів на лавочці біля другого під`їзду, діючи умисно, з метою заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому, підійшов до останнього та наніс йому один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, а саме: перелом нижньої щелепи зліва, синець в області лівого вуха, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідний тривалий строк більше ніж 3 тижні, тобто, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2021 року, призначений судовий розгляд.

Судове засідання від 07 жовтня 2021 року відкладене, через неявку обвинуваченого, який про час та місце розгляду повідомлявся під розписку.

Судове засідання від 13 грудня 2021 року відкладене, через неявку обвинуваченого, який про час та місце розгляду повідомлявся засобами поштового зв`язку, за адресою його реєстрації та за вказаним ним номером телефону.

Судове засідання від 02 лютого 2022 року відкладене, через неявку обвинуваченого, який про час та місце розгляду повідомлявся засобами поштового зв`язку, за адресою його реєстрації та за вказаним ним номером телефону.

Судове засідання від 30 травня 2022 року відкладене, через неявку обвинуваченого, який про час та місце розгляду повідомлявся засобами поштового зв`язку, за адресою його реєстрації та за вказаним ним номером телефону.

Судове засідання від 17 серпня 2022 року відкладене, через неявку обвинуваченого, який про час та місце розгляду повідомлявся засобами поштового зв`язку, за адресою його реєстрації та за вказаним ним номером телефону.

Згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2022 року, вирішено застосувати до ОСОБА_4 привід у судове засідання від 14 жовтня 2022 року.

Відповідно до листа від 06 вересня 2022 року № 24096/109/1001/01-2022, Білоцерківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, у ОСОБА_4 було відібрано письмове зобов`язання, щодо обов`язкової явки на судове засідання, яке відбудеться 14 жовтня 2022 року о 09:30 год., у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, 4 «а».

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 189 КПК України, при вирішенні питання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, прокурор має довести, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що:

1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Отже, суд, для надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, на підставі наданих доказів, має установити, чи є достатні підстави вважати, що до обвинуваченого може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою та він переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, передбачене покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Отже, до раніше не судимою особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено одну з перелічених умова, а саме: перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд вважає, що питання обґрунтованості підозри на стадії підготовчого провадження, під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, не вирішується, це є предметом судового розгляду, за результатами якого суд ухвалює вирок або постановляє ухвалу, по суті пред`явленого обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 посилалася на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та вказувала, що наразі, обвинувачений ОСОБА_4 ухиляється від суду.

Суд вважає вказані підстави доведеними.

Судом установлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, непрацюючий, одружений, має двох малолітніх дітей, обвинувачується за ч. 1 ст. 122 КПК України.

У судові засідання, які призначалися на 04 серпня 2021 року, 13 грудня 2021 року, 02 лютого 2022 року, 11 квітня 2022 року, 30 травня 2022 року, 15 червня 2022 року, 17 серпня 2022 року, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи судом, обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся, поважних причин неявки, підтверджених документально не надавав, заявляв безпідставні клопотання про проведення виїзного судового засідання, що не передбачено КПК України.

Більше того, 17 серпня 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано привід, однак він у черговий раз не прибув у судове засідання 14 жовтня 2022 року, без поважних причн.

На думку суду, все викладене, в сукупності, свідчить, що обвинувачений ОСОБА_4 ухиляється від суду, і без застосування запобіжного заходу, він продовжуватиме свої такі дії, тобто існує ризик, який визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який з огляду на процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 є високим.

Суду доведено, що з огляду на ступінь ризику переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду, його процесуальну поведінку, запобігти установленому ризику передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, іншими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою неможливо.

Отже, викладене, свідчить про те, що наявні підстави, передбачені ст. 189 КК України, для надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу.

Згідно із ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Отже, розгляд клопотання, про застосування запобіжного заходу, без участі обвинуваченого не передбачений.

Відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Отже, ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого має обмежений строк дії, який перевищує строк розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В зв`язку із цим, на даний час, підстав для розгляду клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, немає.

Керуючись ст. 189-191, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - залишити без розгляду.

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу, - задовольнити.

Надати працівникам Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказати, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , засоби зв`язку: НОМЕР_1 .

Виконання приводу доручити Білоцерківському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Після затримання, доставити обвинуваченого ОСОБА_4 , протягом 36 годин з моменту затримання, до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за адресою: вул. Першотравнева, буд. 4 «а», м. Біла Церква, Київська область, 09108.

Про затримання ОСОБА_4 повідомити прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за адресою: вул. Шолом-Алейхема, буд. 38 «а», м. Біла Церква, Київська область, 09100.

Згідно із ч. 5 ст. 191 КПК України, службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Встановити строк дії ухвали шість місяців, до 14 квітня 2023 року, включно.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала втрачає силу з моменту: приводу обвинуваченого до суду, або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або добровільного з`явлення обвинуваченого до суду.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1