ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2414/22 Справа № 219/1617/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Донецької обласної прокуратури на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2022 року про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000489 відносно ОСОБА_9 , за ч. ч. 2, 4 ст. 190, ч. ч. 1, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2022 року обвинувальний акт в кримінальному провадженні №000489 відносно ОСОБА_9 , за ч. ч. 2, 4 ст. 190, ч. ч. 1, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364-1 КК України було повернуто прокурору у зв`язку із його невідповідністю ст. 291 КПК України, а саме, суд в своїй ухвалі дійшов висновку про те, що в обвинувальному акті відсутнє чітко сформульоване обвинувачення відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .
Так, суд першої інстанції в своїй ухвалі зазначив, що розділ «формулювання обвинувачення» обвинувального акту щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 містить виклад фактичних обставин, які на думку слідчого та прокурора є доведеними, та кваліфікацію діянь, проте викладене формулювання обвинувачення за декількома епізодами за змістом ідентичне тому, яке висунуте щодо ОСОБА_9 . Тобто, зазначений розділ обвинувального акту не містить детально описаного місця вчинення злочину (адреси), час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність), які були скоєні обвинуваченими у сукупності, а особливо - ознаки суб`єктивної сторони злочину (форма вини, мотив, мета). Обвинувачення повинно бути сформульоване щодо кожного співучасника окремо.
Крім того, суд в своїй ухвалі зазначив, що за змістом обвинувального акту не зазначено на підставі яких фактичних даних сторона обвинувачення дійшла висновку про те, що ОСОБА_8 як приватний нотаріус є службовою особою юридичної особи приватного права. Суд акцентував увагу, що зазначені фактичні дані покладаються в основу кваліфікації за ч. 1 ст. 364-1 КК України - зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди державним інтересам.
Також, при поверненні обвинувального акту суд акцентував увагу на тому, що сторона обвинувачення за змістом обвинувального акту у викладі фактичних обставин зазначає, що, зокрема, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 діяли у складі організованої групи (кваліфікація згідно ч.3 ст.28 КК України (ч. 4 ст. 190 КК України), проте кваліфікує дії обвинувачених за окремими епізодами за ч. 2 ст. 28 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, тобто як попередня змова групою осіб.
Окрім цього, суд зазначив, що за змістом обвинувального акту сторона обвинувачення у складі організованої групи зазначає прізвище, ім`я та по батькові особи, якій загалі не висунуте обвинувачення у даній справі.
Поміж іншого судом було встановлено, що зі змісту обвинувального акту вбачається, що на стадії досудового розслідування було подано 10 цивільних позовів, проте вказаний перелік не відповідає фактичним матеріалам, які додані до обвинувального акту, зокрема у пунктах 5, 9 та 10 переліку. Зокрема, позов Бахмутсько-Лиманського об`єднаного УПФУ Донецької області на суму в розмірі 151899,69 грн. до ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 взагалі не доданий обвинувального акту.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2022 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , за ч. ч. 2, 4 ст. 190, ч. ч. 1, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364-1 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи такі вимоги тим, що суд належним чином не обґрунтував оскаржувану ухвалу в чому саме полягає невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.
Зокрема, прокурор в своїй апеляційній скарзі, не погоджуючись із висновками суду першої інстанції щодо неконкретизованого формулювання обвинувачення, посилається на те, що в обвинувальному акті міститься окреме формулювання обвинувачення щодо кожного обвинуваченого. Враховуючи, що злочини вчинялась в тому числі у складі організованої групи, формулювання обвинувачення всім учасникам організованої групи в цій частині дійсно є аналогічними, оскільки в ній описуються етапи створення організованої групи та ролі кожного учасника в реалізації злочинних намірів. Але окрім загального опису формування організованої групи, в обвинувальному акті чітко сформульовано по кожному епізоду злочинної діяльності дії обвинувачених з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення та посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Також, прокурор зазначає, що в обвинувальному акті по кожному епізоду злочинної діяльності зазначено встановленні під час досудового розслідування елементи складу злочину, як то місце, час (дата), спосіб вчинення відповідних дій. Так само, зазначається мотив (корисливий), мета (незаконне заволодіння коштами), спосіб (шляхом обману, підробки, тощо) та форма вини (умисно).
Крім того, в ухвалі суд дає оцінку правильності кваліфікацій дії обвинувачених за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364-1 КК України. Тобто прокурор вважає, що суд, почав з`ясовувати питання правильності кваліфікації дій обвинувачених та вийшов за межі питань, які вирішуються на підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ст. ст. 314, 315 КПК України. Вищевказані питання повинні з`ясовуватись судом під час судового розгляду та вирішуватись при ухваленні судового рішення. Крім того, судом залишено поза увагою право прокурора змінити обвинувачення в суді, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись від підтримання обвинувачення.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Захисник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість.
Обвинувачена в судовому засіданні просила скаргу прокурора залишити без задоволення.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення прокурора, заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги прокурора, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав самостійно.
Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Колегія суддів приходить до висновку, що вищевказаних норм закону сторона обвинувачення при складенні обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , за ч. ч. 2, 4 ст. 190, ч. ч. 1, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364-1 КК України дотрималась в повному обсязі, в процесуальному документі вказано всі відомості, відповідно до положень ст. 291 КПК України, і підстав для його повернення в суду першої інстанції не було.
Так, підставою для повернення обвинувального акту стало те, що формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 не містить детально описаного місця вчинення злочину (адреси), час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність), які були скоєні обвинуваченими у сукупності, а особливо - ознаки суб`єктивної сторони злочину (форма вини, мотив, мета), а також, суд вказував на те, що за змістом обвинувального акту не зазначено на підставі яких фактичних даних сторона обвинувачення дійшла висновку про те, що ОСОБА_8 як приватний нотаріус є службовою особою юридичної особи приватного права. Окрім цього, суд зазначив, що ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 діяли у складі організованої групи (кваліфікація згідно ч.3 ст.28 КК України (ч. 4 ст. 190 КК України), проте сторона обвинувачення кваліфікувала дії обвинувачених за окремими епізодами за ч. 2 ст. 28 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, тобто як попередня змова групою осіб.
Однак, колегія суддів не погоджується із такими висновками місцевого суду і вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбаченим кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого судового засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого судового засідання. Встановлення правильності сформульованого обвинувачення та правильності кваліфікації дій обвинувачених, а також всіх інших обставин, які мають сутєєве значення для розгляду кримінального провадження повинно відбуватись на стадії судового провадження, допиту обвинувачених, свідків, за їх наявності, та при безпосередньому дослідженні доказів, покладених прокурором в основу висунутого обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , і тільки після дотримання такого процесуального порядку розгляду кримінального провадження, суд першої інстанції приймає відповідне рішення про доведеність вини обвинувачених та наявності в його діях складу інкримінованих злочинів або, навпаки, недоведеність і наявність правових підстав для виправдовування останніх.
Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою право прокурора змінити обвинувачення в суді, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись від підтримання обвинувачення.
Поміж іншого, не відповідають висновки суду про те, що прокурором до обвинувального акту було надано не всі, наявні в кримінальному провадженні, цивільні позови. Так, прокурором до обвинувального акту було надано 10 цивільних позовів, в тому числі і позов Бахмутсько-Лиманського об`єднаного УПФУ Донецької області на стягнення матеріального збитку в розмірі 133407,20 грн., який вказано в переліку до обвинувального акту, проте допущено описку у сумі збитку, що підлягає стягненню. На думку колегії суддів така описка не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст. 291 КПК України. Крім того, потерпіла сторона не позбавлена можливості до початку розгляду справи подати уточнення та зміни до цивільного позову.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання, надав фактичну оцінку доведеності обвинувачення, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст. ст. 291, 314 КПК України, а тому ухвала Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2022 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , за ч. ч. 2, 4 ст. 190, ч. ч. 1, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364-1 КК України підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Донецької обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2022 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , за ч. ч. 2, 4 ст. 190, ч. ч. 1, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364-1 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4