ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/185/22 Справа № 699/378/21 Категорія: п.10 ч.1 ст. 284 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Корсунь-Шевченківський

районним судом ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000012 за апеляційною скаргою начальника Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11 січня 2022 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
У провадженні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області перебувало кримінальне провадження № 0000012 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, що передбачено п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

11 січня 2022 року ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області закрито кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, начальник Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що порушень з боку органу досудового розслідування не допущено.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку захисника ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу та у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Своє рішення про закриття даного кримінального провадження суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 був направлений до суду з порушенням вимог КПК України, поза межами строку досудового розслідування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Згідно приписів статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Тобто, суд може проводити розгляд кримінального провадження лише щодо особи, якій висунуто обвинувачення. При цьому, висунення обвинувачення повинно бути проведено у законодавчо визначений процесуальний спосіб, що передбачає: вчинення такої дії компетентною особою та в межах строків досудового розслідування, визначених ст.219 КПК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000012 відомості про яке внесено до ЄРДР 08.01.2021 р. щодо ОСОБА_9 складено та затверджено 31.03.2021 р.

Проте, приписами статті 219 КПК України граничним строком досудового розслідування визначено саме день звернення до суду з обвинувальним актом, а не його складання та затвердження.

Частина 2 ст.113 КПК України передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження супровідний лист про направлення вищевказаного обвинувального акта до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області підготовлено 28.04.2021 року, а матеріали кримінального провадження №0000012 були подані до канцелярії суду лише 05.05.2021 р. про що свідчить відповідна печатка суду щодо їх реєстрації, тобто поза межами строку, визначеного ст. 219 КПК України.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, моментом звернення до суду з обвинувальним актом є саме дата його надходження безпосередньо до суду, а не дата вказана у супровідному листі, відомості про те, що матеріали вказаного провадження надходили поштою, в матеріалах справи відсутні.

Матеріали провадження не містять доказів того, що в даному кримінальному провадженні строк досудового розслідування продовжувався в установленому КПК України порядку, а також, що досудове розслідування зупинялося. Таких доказів прокурором не було надано ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду, та не наведено відповідних обґрунтувань в апеляційній скарзі.

Слід зазначити, що встановлені процесуальним законодавством строки являють собою своєрідний важіль дотримання правової дисципліни усіма учасниками процесу. За рахунок дотримання процесуальних строків забезпечується реалізація принципу правової визначеності і права на справедливий суд (що закріплений ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово підкреслює, що право на справедливий суд закріплює базовий принцип правосуддя - «правової визначеності». Даний принцип гарантує кожному можливість розуміти та передбачати можливість однакового застосування норм закону незалежно від органу чи особи, якої він стосується.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає і Конституційний Суд України. В широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі №556/1381/18, від 01.07.2021 р. у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі №712/6375/18, від 15.03.2021 р. у справі № 676/6116/18, від 05.04.2021 р. у справі № 676/804/20).

Відповідно до п. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Строк досудового розслідування не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру, звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п.1 ст.6 Конвенції, передбаченого ст.7, ч.1 ст.21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Тому застосування передбачених законом наслідків пропуску такого строку як строк досудового розслідування навіть на один або кілька днів не є зайвим формалізмом оскільки: строки досудового розслідування є граничними, положення ч.5 ст.294 КПК виключає можливість суду поновити строк досудового розслідування, що завершився.

Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст.2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив факт порушення стороною обвинувачення строків досудового розслідування, що відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування жодних порушень строків досудового розслідування, зазначених у ст. 219 КПК України, не допущено, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що ухвала Корсуь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11 січня 2022 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та призначення нового розгляду в суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.404, п.1 ч.1 ст.407, ст.418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11 січня 2022 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу начальника Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді