Провадження № 1-кс/761/7531/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 09 листопада 2020 року у кримінальному провадженні №0000493 від 23.05.2020 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 343 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 09 листопада 2020 року у кримінальному провадженні №0000493 від 23.05.2020 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 343 КК України.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що СУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000493 від 23.05.2020.

Стало відомо, що наявне повідомлення про підозру відносно адвоката ОСОБА_7 , однак жодного повідомлення про підозру у встановленому Главою 22 КПК України порядку не здійснювалось, не вручалось, крім того, процесуальні права останній не вручено і не роз`яснено. При цьому згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2020 було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування приводу до ОСОБА_7 оскільки клопотання про привід не містить достатніх даних, які б вказували про набуття останньою статусу підозрюваної.

Крім того, адвокат ОСОБА_4 у своїй скарзі зазначає, що виконувач обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 не уповноважений відповідно до вимог ч.1 ст. 481 КПК України здійснювати (складати та вручати) повідомлення про підозру від 09.11.2020 у кримінальному провадженні №0000493 від 23.05.2020 адвокату ОСОБА_7 , а тому вона не набула статусу підозрюваного, дії органів досудового розслідування та процесуального керівництва слід визнати незаконними і відповідно письмове повідомлення про підозру підлягає скасуванню.

Також заявник посилається на відсутність складу злочину у діях адвоката ОСОБА_7 , а кримінальне провадження спрямоване на переслідування адвоката ОСОБА_7 за її активну позицію під час здійснення повноважень захисника у кримінальному провадженні №0000072 від 22.11.2012 року.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити з мотивів, викладених у скарзі.

Прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення вказаної скарги, пояснили що доводам заявника вже була надана оцінка Київським апеляційним судом. Прокурор ОСОБА_6 крім того, зауважив, що наразі у кримінальному провадженні відбувається процедура ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України, яка триває з 24 грудня 2020 року.

Вислухавши думку захисника в обґрунтування скарги, пояснення прокурора, вивчивши скаргу та дослідивши долучені до неї документи, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000493 від 23.05.2020, надані слідчим у 7-ми томах, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000493 від 23.05.2020.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

09.11.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України.

Так, процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями Глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України.

Відповідно до ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Проте, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий, як і робити висновок про правильність кримінально-правової кваліфікації діяння, визначеної слідчим та погодженої прокурором у кримінальному провадженні.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Крім того, слідчий суддя вважає за потрібне нагадати учасникам, що станом на день розгляду даної скарги у кримінальному провадженні №0000493 від 23.05.2020 триває процедура ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України

Наступними процесуальними діями після такої процедури є складання обвинувального акту та направлення його для розгляду до суду, до виключної компетенції якого відноситься вирішення питання про винуватість особи та правильність кримінально-правової кваліфікації діяння. При цьому у відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження. Вказану позицію виказував і Київський апеляційний суд (Справа № 761/40368/21 Провадження № 11-сс/824/208/2022)

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 вбачається, що повідомлення про підозру було складено виконувачем обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 .

При цьому доводи захисника ОСОБА_4 про те, що підозра складена та вручена не уповноваженими особами вже були предметом перевірки як слідчого судді та і колегії суддів Київського апеляційного суду м. Києва, за наслідками якого 18 липня 2022 року Київським апеляційним судом з приводу цих підстав було вказано, що перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , тимчасово виконуючи обов`язки керівника Київської міської прокуратури, в розумінні ст. 481 КПК України, був керівником згаданої прокуратури, а отже, мав повноваження здійснювати повідомлення про підозру адвокатові.

Аналогічні обставини були також предметом дослідження колегії Касаційного кримінального суду у справі № 404/6345/16-к, яка дійшла висновку, що складення та підписання виконувачем обов`язків прокурора регіональної прокуратури повідомлення про підозру спеціальному суб`єкту, що відноситься до кола осіб, визначених ст. 480 КПК України, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За своїм змістом повідомлена 09 листопада 2020 року ОСОБА_7 підозра у кримінальному провадженні №0000493 від 23.05.2020 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання щодо існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Більш того, обґрунтованість вказаного повідомлення про підозру вже перевірялось колегією суддів Київського апеляційного суду, за наслідками якої винесено ухвалу №761/20076/21 від 18.07.2022 року, згідно якої апеляційний суд вбачає обґрунтованість підозри в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати, що під час розгляду скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_7 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_7 прокурором було дотримано вимог положень ст.ст. 276-278 КПК України, а тому подана скарга задоволенню не підлягає.

Посилання адвоката ОСОБА_4 на те, що у діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення не може бути підставою для скасування повідомлення про підозру, оскільки таке питання не підлягає вирішенню слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Більше того, слідчим суддею враховується, що станом на день розгляду даної скарги стороні захисту було повідомлення про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, наступними процесуальними діями після якого є складання обвинувального акту та направлення його для розгляду до суду, до виключної компетенції якого відноситься вирішення питання про винуватість особи та правильність кримінально-правової кваліфікації діяння.

Отже, оскільки адвокатом ОСОБА_4 ні в скарзі на повідомлення про підозру, ні в судовому засіданні не наведено даних, які б викликали сумніви щодо законності повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000493 від 23.05.2020, а інші питання підлягають вирішенню судом при ухваленні вироку, відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 7, 22, 107, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 09 листопада 2020 року у кримінальному провадженні №0000493 від 23.05.2020 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 343 КК України, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 06 вересня 2022 року о 09 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1