Справа № 545/1825/22
Провадження № 1-в/545/547/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава заяву засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженець Російської Федерації с. Платонівка, Новаршавського району, Омської області, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого:

- 23.08.2007 року Іванівським районним судом Одеської області за ст. 188 ч.2 КК України, вид покарання: позбавлення волі строком 5 років на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 3 роки;

- 22.05.2013 року Іванівським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.2 КК України, ст. 70 КК України, вид покарання: позбавлення волі строком 2 роки 5 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців;

- 12.10.2016 року Іванівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України, вид покарання: позбавлення волі на строк 4 роки на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 3 роки,

по даній справі засудженого: 04.06.2019 року Іванівським районним судом Одеської області за ст. ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув більше встановлених законом 1/2 строку покарання, має заохочення, бере участь у всіх суспільно-корисних заходах що проводяться в установі, довів своє виправлення.

В судове засідання представник адміністрації не з`явився, надавши заяву про розгляд подання в його відсутність, проти задоволення заяви заперечував, оскільки засуджений за час відбування покарання не став на шлях виправлення.

Від засудженого ОСОБА_4 надійшла заява з проханням розглядати заяву в його відсутність, заяву підтримує в повному обсязі, прохає задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення заяви про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення не тяжкого злочину, за весь час відбування покарання має два заохочення, та два стягнення, які погашено, до праці відноситься посередньо, що не є достатнім для застосування до нього умовно-дострокового звільнення та свідчить, що засуджений не став на шлях виправлення.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений 04.06.2019 року Іванівським районним судом Одеської області за ст. ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до характеристики на засудженого від 29.06.2022 року, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.06.2019 року.

З 13.06.2019 року перебував в державній установі «Одеський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо.

З 26.06.2019 року перебував в державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо.

З 05.01.2020 року перебував в державній установі «Бердянська виправна колонія (№77)», де характеризувався посередньо.

З 20.01.2021 року перебував в державній установі «МОБ м. Дніпро», де характеризувався негативно. За порушення вимог режиму утримання було оголошено 1 попередження та 1 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Заохочення не має.

З 07.06.2021 року перебував в державній установі «Бердянська виправна колонія (№77)», де характеризувався посередньо.

З 22.10.2021 року відбуває покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№16)».

Був працевлаштований різноробочим виробничої зони установи. Покладені завдання виконує тільки під контролем представників адміністрації. До праці ставиться посередньо, не проявляє ініціативи при виконані дорученої роботи. За час відбування покарання порушення вимог встановленого порядку відбування покарання не допускав, стягнення не накладалися.

В теперішній час характеризується посередньо. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці заохочений 2 рази рішенням комісії.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

До виконання робіт з благоустрою установи ставиться посередньо, не проявляє ініціативи.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Духовне відродження», відвідує заплановані заходи, читає духовну літературу.

Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну ініціативу в організації їх роботи. Входить до складу фізкультурно-спортивної секції.

Згідно цієї ж характеристики засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно статті 81 Кримінального Кодексу України.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України до засудженого ОСОБА_4 є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, однак засуджений за весь час відбування покарання має два заохочення та два стягнення, які погашено, характеризувався то посередньо, то негативно, до праці ставиться посередньо, змінив поведінку на краще в період часу перед поданням заяви про застосування до нього ст. 81 КК України.

Таким чином, перевіривши доводи викладені в заяві, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що за весь час відбування покарання засуджений не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України оскільки позитивні зміни при відбутті покарання у виді двох заохочень мають не тривалий характер а саме 31.01.2022 року та 29.04.2022 року тобто менше ніж за пів року до подання засудженим заяви , яка надійшла до суду 06.06.2022 року.

З наведеного убачається, що на даний час засуджений не досяг необхідного ступеня виправлення та не довів своє виправлення та відновлення в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже заява засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 537 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті одноособово і являє собою оригінал.

Суддя: ОСОБА_1