233 № 233/1394/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувального акту по кримінальному провадженню (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 від 15 травня 2022 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, у кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, -

в с т а н о в и в :
01 вересня 2022 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил надійшло кримінальне провадження, (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 від 15 травня 2022 року), за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України.

Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з підстав, викладених у письмовому клопотанні, обґрунтовуючи, це тим, що ризики, які існували при обранні такого виду запобіжного заходу раніше до теперішнього часу не зникли і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2022 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 05 вересня 2021 року в умовах гаупвахти.

Копії клопотання вручені обвинуваченому та його захиснику 01 вересня 2022 року, що підтверджується розписками останніх.

Необхідність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в клопотанні обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він може, на думку прокурора, переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового провадження.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу, тобто до 05 вересня 2022 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_5 , дійшов висновку про доцільність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не даючи при цьому оцінки зібраним доказам , та беручі до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з огляду на суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення у виді позбавлення волі від 5 до 10 років, та наслідки і ризик втечі для обвинуваченого можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування. Також, обґрунтовуючи існування вищевказаного ризику, суд звертає увагу, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачені можуть ухилитись від слідства;

- незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, маючи досвід застосування зброї, спеціальних засобів та заходів фізичного впливу, перебуваючи на волі, матиме усі можливості вплинути на свідків у вказаному кримінальному правопорушенні з числа інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , зокрема, на своїх прямих начальників та командирів і співслужбовців, які ще не допитані у суді, з метою змусити їх змінити свідчення на свою користь або відмовитися від показів;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується, тим що перебуваючи на волі з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , як військовослужбовець, може ухилитися від військової служби вчинивши злочини, передбачені ст.ст. 407, 408 КК України, в тому числі шляхом самокалічення або іншим способом за що передбачена кримінальна відповідальність статтею 409 КК України.

Крім того, зазначені ризики, на думку суду, посилюються через введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

При обранні запобіжного заходу судом враховано також особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_5 є військовослужбовцем, одружений, дружина хворіє на тяжке захворювання, має на утриманні неповнолітнього сина, 20017 року народження, раніше не судимий.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_5 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.

Враховуючи, що на даний час не відпали, а є дійсними та триваючими ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , що на даний час виключає можливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням наявності встановлених ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , судом на теперішній час не встановлено.

Отже, з урахуванням вищенаведеного та вимог ст. 183 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягає.

Зважаючи на вищевикладені обставини, ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, в умовах що інкримінується обвинуваченому, який є військовослужбовцем, має постійний стабільний дохід, а саме вчинене під час широкомаштабної збройної агресії російської федерації проти України, враховуючи майновий та сімейний стан останнього та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 слід залишити незмінним розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а саме: у виді 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 520000 (п`ятсот двадцять тисяч) гривень 00 копійок, поклавши на ОСОБА_5 певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 191, 193-199, 315 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 03 листопада 2022 року включно, в умовах гаупвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ).

Обвинуваченого ОСОБА_5 тримати під вартою в умовах гаупвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 520000 (п`ятсот двадцять тисяч) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, строком до 03 листопада 2022 року.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних, покладених на нього обов`язків, а саме, що в цьому випадку застава буде звернена в дохід держави, а відносно нього може бути знову застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .
Вручити копію цієї ухвали учасникам негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду (Донецького апеляційного суду) протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1