Справа №487/1275/22
Провадження №1-кп/487/501/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2022 Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000447 від 04.04.22 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ

04.04.22 до Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області о 09-08 год. надійшло повідомлення, про виявлення нерозірваного касетного снаряду у дворі багатоквартирних будинків за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою реагування на вказане повідомлення, відповідно до Графіку несення служби особовим складом стройових підрозділів управління патрульної поліції в Миколаївської області, затвердженого т.в.о. заступником начальника Управління - начальником ВЧС УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, на місце події відповідно до розстановки сил та засобів батальйону №4 управління патрульної поліції в Миколаївської області ДГІГІ на 04.04.2022 року (денна зміна), направлено екіпаж патрульної поліції «КОРВЕТ-103» Управління патрульної поліції в Миколаївській області. У наступному складі поліцейських 4 батальйону 2 роти І взводу, рядового поліції ОСОБА_7 та сержанта поліції ОСОБА_4 , які перебували на службі викопуючи свої службові обов`язки, щодо охорони громадського порядку в Заводському районі м.Миколаєва.

12.07.17 ОСОБА_4 відповідно до наказу Начальника ВКЗ УШІ в Миколаївської області Департаменту патрульної поліції АГ 069 о/с була призначена на посаду поліцейського, управління патрульної поліції в Миколаївської області та являється співробітником органу Національної поліції.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_4 являється працівником правоохоронного органу та виконує покладені на неї відповідно до розділу II посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 18.03.2018 №4321, основні завдання та функції поліцейського патрульної поліції.

04.04.22 близько 09-30 год., прибувши за вищевказаною адресою сержант поліції ОСОБА_4 виявила громадянина ОСОБА_6 , який прикріпляв предмет зовні схожий на уламки снаряду до велосипеду.

З метою недопущення можливого розриву снаряду сержант поліції ОСОБА_4 почала висловлювати вимогу ОСОБА_6 про залишення вказаного предмету на місці. На законні вимоги працівником правоохоронного органу ОСОБА_6 не відреагував.

Продовжуючи висловлювати вимоги щодо залишення вказаного предмета на місці сержант поліції ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_6 який в свою чергу, розуміючи, що перед ним перебуває співробітник поліції, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, утримуючи вказаний предмет у вигляді уламку снаряду кинув його у бік ОСОБА_4 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця, садна в ділянці обох верхніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне).

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 намагався самостійно залишити місце події та на вимоги працівника правоохоронного органу не реагував. ОСОБА_6 , знаходячись перед працівником правоохоронного органу ОСОБА_4 , поводячи себе агресивно, відштовхувати працівника правоохоронного органу, співробітника поліції, руками, почав хватати її за формений одяг (службову куртку), спричинивши пошкодження у вигляді розриву тканини в районі кріплення погону на правому рукаві.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисному заподіянні тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

З такою правовою кваліфікацією дій обвинуваченого погоджується і суд.
03.06.22 між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно зазначеної угоди, ОСОБА_6 беззастережно зобов`язався визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч.2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, із звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України.

Також в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені положеннямист. 476 КПК України, наслідки її невиконання.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокуром та обвинуваченим ОСОБА_6 , зазначивши, що надана згода на її укладення є добровільною. Просила затвердити укладену угоду та залишити її цивільний позов без розгляду.
Вирішуючи питання про затвердження угоди між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4ст. 469 КПК України,угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, за законом віднесений до нетяжких злочинів.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим та призначення останньому, узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за № 0000447 від 04.04.22, укладену 03.06.22 між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.345 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробовуванням встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий докази, а саме службову куртку чорного кольору вважати повернутою потерпілій ОСОБА_4 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбаченихст. 394 КПК України,до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1