судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду
справа № 389/807/20
провадження № 51-34 км 22
У своїй касаційній скарзі представник цивільного відповідача АТ «Страхова компанія «Країна» ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить рішення судів попередніх інстанцій в частині вирішення цивільного позову змінити та відмовити у задоволенні позовних вимог потерпілої ОСОБА_6 до АТ «Страхова компанія «Країна», а в іншій частині судові рішення залишити без зміни.
Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник з-поміж іншого посилався на те, що заявлена потерпілою ОСОБА_6 сума витрат на лікування не відповідає вимогам ст. 24 Закону № 1961-IV, а саме критеріям обґрунтованості та наявності документального підтвердження понесених витрат із закладу охорони здоров`я. Одночасно представник також зауважував, що із ухвалених місцевим судом 199 000 грн матеріальної шкоди, стягненню підлягають лише 148 937,47 грн, оскільки інші витрати, понесені потерпілою, на думку представника, не мають жодного відношення до лікування отриманих нею внаслідок ДТП тілесних ушкоджень.
За результатами касаційного розгляду касаційну скаргу представника цивільного відповідача було залишено без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без зміни.
З таким рішенням колегії суддів не можу погодитися на наступних підставах.
Положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (даліЦПК України) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів ч. 5 ст. 177 ЦПК України).
При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.
Положеннями ч. 1 ст. 368, частин 3, 4 ст. 374 КПК України передбачено, що при ухваленні вироку суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку, а в мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд, підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, рішення про цивільний позов.
При цьому, виходячи із законодавчих приписів, у своєму рішенні суд повинен навести точний розрахунок присуджених сум для відшкодування матеріальної шкоди.
Однак указаних вимог законів при розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 судом першої інстанції дотримано не було.
Як убачається з матеріалів справи, потерпіла ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження подала до суду цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 5 000 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 500 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а також про стягнення з АТ «Страхова компанія «Країна» 200 000 грн на відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю.
Суд першої інстанції, розглянувши цивільний позов, дійшов висновку про можливість задоволення вимог потерпілої лише частково. Так, відповідно до вироку, суд ухвалив стягнути з АТ «Страхова компанія «Країна» на користь потерпілої ОСОБА_6 , з урахуванням положень страхового полісу, 199 000 грн на відшкодування матеріальної шкоди, при цьому не навівши жодного обґрунтування на підтвердження своїх висновків.
Крім того, звертаю увагу на те, що місцевий суд у своєму рішенні лише формально зазначив, що заявлений потерпілою розмір витрат на лікування підтверджується належними та допустимими доказами, при цьому жодної правової оцінки зазначеним доказам не надав.
Одночасно зауважую, що в ході касаційного розгляду було встановлено, що з частини наданих потерпілою фіскальних чеків на підтвердження заявлених вимог вбачається, зокрема, оплата предметів, які не мають відношення до медичних препаратів, з інших купівля ліків, які, або не відносяться до лікування травми, або не були призначені лікарем в ході лікування та реабілітації потерпілої, а також внесення на рахунок лікарні благодійних внесків, і суд не конкретизував, які саме докази він узяв та на підтвердження якого факту.
Отже суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги потерпілої до АТ «Страхова компанія «Країна», в порушення вимог статей 370, 374 КПК України свого рішення належним чином не мотивував і не зазначив із наведенням відповідних доказів та точного розрахунку сум, що підлягають стягненню, обґрунтованих підстав для визначення саме таких розмірів відшкодування з огляду на вимоги статей 77, 80 ЦПК України та 84, 85, 91-94, 99 КПК України.
Апеляційний суд, перевіряючи матеріали кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, вказані порушення, які були допущені судом першої інстанції, не усунув, та, залишаючи апеляційну скаргу представника цивільного відповідача без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни, лише формально зазначив про правильність вирішення місцевим судом цивільного позову, залишивши поза увагою доводи апелянта щодо безпідставності стягнення витрат, понесених потерпілою, які не мають жодного відношення до лікування нею отриманих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень.
З огляду на викладене вважаю, що судові рішення судів попередніх інстанцій в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до АТ «Страхова компанія «Країна» не відповідають вимогам КПК України, оскільки вони були прийняті з допущенням істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а тому відповідно до положень статей 412, 438 КПК України підлягали скасуванню з призначенням розгляду провадження в частині вирішення цивільного позову в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Суддя ОСОБА_1