У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою Кагарлицька виправна колонія (№ 115) апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 13 травня 2022 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старовірівка Нововодолазького р-ну Харківської обл., який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 лютого 2021 року за ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України на 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника колонії ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 13.05.2022 відмовлено в задоволені подання начальника Державної установи Кагарлицька виправна колонія (№ 115), погоджене спостережною комісією при Обухівській райдержадміністрації Київської області, про заміну засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини строку основного покарання більш м?яким покаранням.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про передчасність внесення подання з підстав того, що засуджений став на шлях виправлення та відносно нього може бути застосовано заміну не відбутої частини основного покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України, так як, згідно матеріалів провадження, ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в стані алкогольного сп`яніння і потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя, при цьому засуджений здійснив незначний розмір відшкодування шкоди потерпілому, мав 2 дисциплінарних стягнення: від 10.08.2020, яке погашене 11.02.2021, і від 26.10.2021, яке знято тільки 01.04.2022, має значний невідбутий строк призначеному йому покарання.
Також суд вказав, що посилання засудженого на наявність у нього на утриманні неповнолітніх дітей та на бажання вступити до лав Збройних Сил України за вказаних вище обставин не є достатнім для застосування положень ч. 3 ст. 82 КК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 13.05.2022 скасувати та постановити нову ухвалу щодо заміни йому невідбутої частини покарання більш м?яким покаранням у відповідності зі ст. 82 КК України - виправні роботи.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, засуджений ОСОБА_5 вказує, що ухвала суду є необґрунтована у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.
Так, засуджений ОСОБА_5 звертає увагу, що прокурор, який заперечував проти задоволення подання установи, не надав будь яких вмотивованих обставин своїй позиції.
Водночас засуджений посилається на те, що судом не взято до уваги, що в Україні триває війна і він, як людина, яка пройшла службу в армії, висловив бажання вступити до лав Збройних Сил для захисту Вітчизни.
Також, засуджений ОСОБА_5 зазначає, що, враховуючи військовий стан в державі, Державна установа Кагарлицька виправна колонія (№ 115) не надає можливості працювати за місцем працевлаштування, тому він не має змоги заробляти кошти для відшкодування шкоди потерпілому, який не наполягав на позбавленні його волі, а бажав лише відшкодування матеріальних збитків, про що він неодноразово звертав увагу суду.
Засуджений ОСОБА_5 також вказує, що у нього на утриманні перебуває двоє дітей - 10 і 1,9 років та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а він, перебуваючи в місцях позбавлення волі, позбавлений змоги надавати допомогу сім?ї.
Посилається ОСОБА_5 і на те, що він самостійно знайшов роботу за місцем реєстрації та проживання, що підтвердив орган пробації.
Крім того, засуджений ОСОБА_5 звертає увагу, що він щиро розкаюється у вчиненому, за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці став на шлях виправлення і бажає швидше розрахуватися з потерпілим та бути максимально корисним Україні в цей тяжкий час.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення засудженого та представника виправної колонії на підтримку доводів апеляційної скарги щодо задоволення подання керівника установи відбування покарання про заміну ОСОБА_5 невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження за поданням та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як указують приписи ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
З матеріалів досліджуваного судового провадження за поданням, розглянутого в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, видно, що до Кагарлицького районного суду Київської області надійшло подання начальника Державної установи Кагарлицька виправна колонія (№ 115), погоджене спостережною комісією при Обухівській райдержадміністрації Київської області, про заміну засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням.
Подання обґрунтоване тим що, під час перебування в Державній установі Кагарлицька виправна колонія (№ 115) засуджений ОСОБА_5 працює, має хорошу поведінку, приймає активну участь у громадському житті відділення та установи, разом з цим, за добросовісне відношення до праці та громадських доручень, за зразкову поведінку має від адміністрації установи 2 заохочення та не має не знятих та не погашених дисциплінарних стягнень (а.п. 1).
Між тим, з матеріалів провадження за поданням випливає, що вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 10.02.2021 ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки; за ч. 2 ст. 286 КК України - у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі Харківський слідчий ізолятор.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 27.04.2020.
Цивільний позов КП Міськелектротранссервіс задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь КП Міськелектротранссервіс спричинену кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду у розмірі 24.580,40 грн.
Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 спричинену злочином матеріальну шкоду у розмірі 98.910,08 грн. та моральну шкоду у розмірі 500.000,00 грн., а всього 598.910,08 грн.
Скасовано арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 05.09.2019 з автомобіля Нісан Примера, р.н. НОМЕР_1 , який був вилучений 02.09.2019 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, б. 204.
У провадженні стягнуто процесуальні витрати та вирішена доля речових доказів (а.п. 2-7).
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.04.2021 апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишено без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду міста Харкова від 10.02.2021 стосовно ОСОБА_5 - без змін (а.п. 8-13).
З розпорядження про виконання вироку, вирок Жовтневого районного суду міста Харкова від 10.02.2021 щодо засудженого ОСОБА_5 набрав законної сили 20.04.2021 (а.п. 14).
Згідно характеристики, затвердженої начальником Державної установи Кагарлицька виправна колонія (№ 115) ОСОБА_9 від 29.04.2022, початок строку відбування покарання засудженому рахується з 27.04.2020, кінець строку - 27.04.2026, 1/3 строку покарання - 27.04.2022.
Засуджений ОСОБА_5 міру покарання відбуває з 27.04.2020.
За час перебування в державній установі Харківський слідчий ізолятор характеризувався негативно, допустив порушення вимог режиму утримання, за що отримав дисциплінарне стягнення у виді поміщення до карцеру.
Заохочень не мав, до праці не залучався.
Дисциплінарне стягнення було погашено в законному порядку.
У державній установі Кагарлицька виправна колонія (№ 115) відбуває покарання з 13.07.2021.
За час перебування в установі один раз допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, яке полягало у відмові від виконання робіт із благоустрою виправної колонії згідно ч. 5 ст. 118 КВК України, за що, в результаті розгляду на дисциплінарній комісії установи, було прийнято рішення про притягнення засудженого ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності.
Після проведеної з ним додаткової виховної та роз`яснювальної роботи засуджений ОСОБА_5 змінив своє ставлення до порядку відбування покарання в кращу сторону, усвідомив помилковість своїх суджень, поведінка засудженого стала правослухняною та стабільною.
На даний час характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання та розпорядок дня виправної колонії.
Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу.
Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи виконання покарань.
Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, намагається мати охайний зовнішній вигляд.
Працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті ПрАТ Вентиляційні системи.
Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.
Виконує законні вимоги персоналу виправної колонії та виконує необхідні роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних для цього навичок.
До виконання робіт з благоустрою установи, на даний час, відноситься з розумною ініціативою.
Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Має два заохочення від керівництва виправної колонії.
Дисциплінарне стягнення, накладене в слідчому ізоляторі, було погашено в законному порядку.
Дисциплінарне стягнення, накладене у виправній колонії, було достроково знято в законному порядку.
Із рідними та близькими підтримує зв`язки шляхом телефонних розмов.
На профілактичному обліку в установі не перебуває.
Паспорт громадянина України знаходиться в особовій справі засудженого.
Засуджений ОСОБА_5 в розшуку не перебував.
Вину у скоєному злочині згідно вироку суду засуджений визнав повністю.
Згідно відомостей із підсистеми КАСАНДРА електронної системи Єдиний реєстр засуджених та осіб, взятих під варту, засуджений ОСОБА_5 має низький рівень ризику можливості вчинення повторного кримінального правопорушення.
Засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання в Державній установі Кагарлицька виправна колонія (№ 115) характеризується з позитивної сторони, став на шлях виправлення, тому заслуговує на застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України (а.п. 15-16).
Між тим, викладення у характеристиці про те, що ОСОБА_5 згідно вироку суду визнав свою вину повністю - не відповідає тексту вироку суду, згідно якого ОСОБА_5 , будучи притягнутим постановою Жовтневого районного суду міста Харкова від 15.04.2019 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, з вилученням посвідчення водія, керуючи транспортним засобом, вчинив о 16.30 годин 01.07.2019 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у якому вину визнав частково, та 02.09.2019, приблизно о 17.30 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КПК України, вину у якому не визнав взагалі, вказуючи, що за кермом під час ДТП перебував потерпілий у справі ОСОБА_8 , що і було предметом перегляду суду апеляційної інстанції, який вирок залишив без змін.
Відповідно до довідки стягнень та заохочень, засуджений ОСОБА_5 має 2 заохочення та 2 стягнення.
Самі ж заохочення полягали:
- 07.10.2021 подяка за добросовісне ставлення до праці на контрагентському об`єкті;
- 01.04.2022 знято стягнення від 26.10.2021 за добросовісне ставлення до праці на контрагентському об`єкті.
Дисциплінарні стягнення:
- 10.08.2020 відмовився надавати власні речі до огляду СІЗО, карцер 4 доби, яке погашено - 11.02.2021;
- 26.10.2021 відмовився від виконання робіт з благоустрою установи згідно графіка, догана, яке знято - 01.04.2022 (а.п. 17).
Проте, як з?ясовано в суді апеляційної інстанції, з 24.02.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, що набрав чинності одночасно з набранням чинності Закону України Про затвердження Указу Президента Про введення воєнного стану в Україні № 2102-ІХ від 24.02.2022, засудженого ОСОБА_5 перестали залучати до робіт поза межами виправної колонії і фактично заохочення 01.04.2022 про знаття стягнення від 26.10.2021 за добросовісне ставлення до праці на контрагентському об?єкті, стосувалося його працевлаштування за період І кварталу 2022 року, тобто загалом з серпня 2021 року, за що фактично отримав подяку - 07.10.2021, після чого дисциплінарне стягнення - 26.10.2021, що фактично нівелює заохочення, - до 23.02.2022 включно.
З довідки Державної установи Кагарлицька виправна колонія (№ 115) від 29.04.2022 вбачається, що ОСОБА_5 відбуває в цій установі покарання, призначене за ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки з 13.07.2021 по теперішній час.
Згідно вироку суду із засудженого стягнуто на користь: держави витрати за проведення експертиз - 24.806,88 грн.; ОСОБА_8 - 98.910,08 грн. матеріальної та 500.000,00 грн. моральної шкоди, КП Міськелектротранссервіс - 24.580,40 грн. матеріальної шкоди.
Виконавчі документи відносно засудженого надійшли до бухгалтерії установи 30.03.2022, стягнути на користь ОСОБА_8 - 157.818,91 грн.
Відшкодовано за період надходження виконавчих документів боргу у сумі - 286,09 грн. (а.п. 18)
Тобто відшкодування заподіяної шкоди не є значним.
Згідно довідки фельдшерського пункту № 15 Філії державної установи Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України в м. Києві та Київській області від 29.04.2022 за час перебування в установі засуджений ОСОБА_5 часто звертається до фельдшерського пункту № 115 за медичною допомогою та отримання ліків.
На диспансерному обліку не перебуває.
Стаціонарного лікування в закладах МОЗ та ДКВС України не проходив.
На даний час стан здоров`я засудженого задовільний (а.п. 19).
Не є переконливими та такими, що можуть вплинути на прийняття позитивного рішення за апеляційною скаргою засудженого і доводи ОСОБА_5 про те, що він має дружину та двох дітей, які перебувають на його утриманні, з огляду на таке.
Так, згідно рішення виконавчого комітету Харьківської міської ради Харківської області № 260 від 24.04.2019, ОСОБА_10 надано статус дитини-сироти (а.п. 50), якому призначена опікуном ОСОБА_11 на підставі рішення № 302 від 15.05.2019 (а.п. 51).
Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 був укладений 23.04.2020 (а.п. 49).
ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 48).
Оскільки ОСОБА_5 перебуває під вартою з 27.04.2020, то є незрозумілим у який спосіб він утримує дружину і двох малолітній дітей, ще і за тим, що згідно вироку суду він офіційно не працював (а.п. 2).
Як пояснив ОСОБА_5 суду апеляційної інстанції він колишній працівник правоохоронного органу.
Інших ґрунтовних доводів, які б слугували підставою для заміни невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 - з матеріалів не вбачається.
Не вказав на такі обставини, щоб заслуговували на увагу і засуджений ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції.
Не може слугувати такою обставиною і повідомлення заступника начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи Центр пробаціі в Харківській області ОСОБА_13 , адресованого начальнику Державна установа Кагарлицька виправна колонія (№ 115) ОСОБА_14 від 05.05.2022 за № 24/25/657-22, щодо можливості працевлаштування засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після звільнення з установи виконання покарань (слідчого ізолятора) на підприємстві (в установі, організації) Приватне підприємство ВЕЛ-СЕТ ГРУП.
Відповідно до повідомлення від 04.05.2022 б/н керівник підприємства (установи, організації) підтвердив можливість працевлаштування засудженого(ї) після звільнення на посаду маркетолога із орієнтованим розміром заробітної плати 10.000 грн. (копія повідомлення додається).
Бухгалтерія та адміністрація підприємства (установи, організації) розташовані: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. 8-го Березня, 26.
Фактичне місце роботи: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. 8-го Березня, б. 26 (а.п. 20, 32,33).
Водночас, як вважає колегія суддів, є непереконливими доводи ОСОБА_5 , що адреса фактичного місця роботи Приватного підприємства ВЕЛ-СЕТ ГРУП: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. 8-го Березня, б. 26, яку він самостійно знайшов, перебуває поряд з місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з офіційних джерел щодо діяльності ПП ВЕЛ-СЕТ ГРУП, 19.08.2014 власником розпочато процес ліквідації, станом на 23.02.2022 статус юридичної особи - в стані припинення.
Отже, дослідивши всі обставини провадження, у їх сукупності, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов ґрунтовного висновку, що передчасно робити висновок, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення та відносно нього може бути застосовано заміну невідбутої частини основного покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням, зокрема виправними роботами, відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України.
За викладеним, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 539 КПК України, колегія суддів, -

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 13 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволені подання начальника Державної установи Кагарлицька виправна колонія (№ 115), погоджене з спостережною комісією при Обухівській райдержадміністрації Київської області, про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3