УХВАЛА
Справа № 521/3707/22

Номер провадження:1-кс/521/1114/22

10 травня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника арештованого майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 21.01.2020 року у кримінальному провадженні №0000719 від 18.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду міста Одеси з клопотанням про скасування арешту майна звернувся власниу арештованого майна ОСОБА_5 , яка просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 21.01.2020 року у кримінальному провадженні №0000719 від 18.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання заявник вказала, що за місцем її проживання був проведений обшук, під час якого були вилучені належні їй документі, які стосуються житлового будинку АДРЕСА_1 , власником якого вона є.
Заявник вважає накладення арешту необгрунтованим виходячи с того, що вилучені документи не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні чи іншим доказом у розумінні ст. 84 КПК України; до власника майна чи третіх осіб у цьому кримінальному провадженні не може бути застосовано конфіскація майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; вилучені документи не можуть бути арештованими з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Крім того, вона у цьому кримінальному провадженні не має статус підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи, а належне майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КПК.

В судовому засіданні заявник підтримала клопотання і просила його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з наданих до судового засідання, ОСОБА_5 є власником арештованого майна.

Згідно копії ухвали слідчого судді ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 21.01.2020 року у кримінальному провадженні №0000719 від 18.10.2018 року, питання про накладення арешту на належні заявнику документи було вирішено у відсутності їх власника.

Правові підстави для накладення арешту визначені у ст. 170 КПК України, яка на час розгляду клопотання має наступну редакцію:

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

4. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

6. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

7. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

8. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

9. У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

11. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

12. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Оцінивши доводи заявника щодо необґрунтованості накладеного арешту, слідчий суддя вважає, що ці доводи є достатніми для висновків про те, що арешт на майно був накладений без дотримання вимог ст. 170 КПК України.

Так, під час розгляду клопотання, слідчому судді прокурором не були надані відомості, які б підтверджували, що арештоване майно є речовим доказом у кримінальному провадженні чи іншим доказом у розумінні ст. 84 КПК України; що воно підлягає спеціальної конфіскації; що до власника майна чи третіх осіб у цьому кримінальному провадженні може бути застосовано конфіскація майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; що майно арештоване з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Прокурором під час судового засідання не надано будь-яких даних, які б свідчили про те, що власник арештованого майна (підприємство) у цьому кримінальному провадженні має статус підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи, а належне їм майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КПК чи третя особа набула майно безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Крім того, при розгляді клопотання прокурора про накладення арешту, слідчим суддею не були встановлені обставини, які свідчать про необхідність накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Слідчий суддя також враховує позицію прокурора, який заявив про те, що необхідність арешту на зазначене майно на теперішній час відсутня.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Виходячи з цієї норми Конституції України, слідчий суддя вважає, що тривала заборона користування та розпорядження майном належними заявнику документами може свідчити про порушення конституційних прав власника майна та може мати негативні наслідки для розпорядженням нерухомого майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту на майно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання власника арештованого майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 21.01.2020 року у кримінальному провадженні №0000719 від 18.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 21.01.2020 року у кримінальному провадженні №0000719 від 18.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, зокрема на:

- оригінал технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виданий ОСОБА_5 , підприємством ТОВ «Бюро Консалт Сервіс» від 10.08.2018 року на 4 аркушах;
- оригінал витягу №134626573 від 16.08.2018 року по вул. Заньковецької, 19-А в м. Одесі на 1 аркуші;
- копію кваліфікаційного сертифікату серії АЕ №002722 від 13.09.2013 року на 1 аркуші;
- оригінал висновку, щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , вих. № 7608-18 від 10.08.2018 року ТОВ «Бюро Консалт Сервіс» на 3 аркушах;
- оригінал технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виданий ОСОБА_5 підприємством ТОВ «Бюро Консалт Сервіс» від 10.08.2018 року на 4 аркушах;
- оригінал технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виданий ОСОБА_5 підприємством ТОВ «Бюро Консалт Сервіс» від 10.08.2018 року на 4 аркушах;
- копію витягу НВ-017 від 01.12.2017 року на 1 аркуші;
- копію договору дарування №7- 603 від 17.08.2016 року на 1 аркуші;
- копію договору дарування №7-662 від 29.08.2016 року на 1 аркуші;
- оригінал витягу №134605601 від 16.08.2018 року на 1 аркуші;
Зазначені документи повернути ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1