ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 630/356/22 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/641/22 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Валках справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 17 09 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Вказаною ухвалою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000104 від 16 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7
Звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в залі суду, за умови відсутності інших судових рішень, які набрали законної сили і передбачають його тримання у якості підозрюваного під вартою.
Роз`яснено ОСОБА_7 про можливість подання слідчому судді письмової заяви про застосування до нього насильства під час затримання або подання такої заяви до уповноважених органів досудового розслідування.
Мотивуючи відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного у зв`язку із тим, що: повідомлення про підозру в зазначеному кримінальному провадженні було здійснено з порушенням вимог ст. 481 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подала апеляційну скаргу, в якій просить про скасування ухвали та про постановлення нової, якою задовольнити клопотання старшого слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ "Харківський слідчий ізолятор", з посиланням на її незаконність та необґрунтованість.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала доводи поданої нею апеляційної скарги, просила задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_10 вважали ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просили залишити вимоги апеляційної скарги прокурора без задоволення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Зі змісту клопотання про обрання запобіжного заходу та ухвали слідчого судді вбачається, що 17 вересня старший слідчий СВ відділення поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 16 09 2022 року відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з клопотанням про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Під час судового розгляду слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_7 , внаслідок неналежного повідомлення про підозру через порушення процедури її вручення, не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000104 від 16 09 2022 року, а тому відносно нього не може порушуватись питання про застосування запобіжного заходу.
Так, відповідно до ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 є депутатом Кам`янської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області VIII скликання 2020-2025 років, у зв`язку з чим щодо нього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 480 КПК України, як до депутата місцевої ради застосовується особливий порядок кримінального провадження. Зокрема, письмове повідомлення про підозру депутату місцевої ради повинно здійснюватися Генеральним прокурором України, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 481 КПК України, Генеральний прокурор (виконувач обов`язків Генерального прокурора), його заступник, керівник обласної прокуратури може доручити іншим прокурорам здійснити письмове повідомлення про підозру особам, визначеним частиною першою цієї статті. Натомість, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 складене та підписане керівником Харківської обласної прокуратури, фактично вручено підозрюваному старшим слідчим СВ відділення поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 без передбаченого законом доручення.
За викладених обставин, слідчим суддею зроблено висновок про порушення процедури вручення повідомлення про підозру, та як наслідок - про відсутність у ОСОБА_7 статусу підозрюваного. Не вдаючись до оцінки матеріалів клопотання з точки зору наявності або відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчим суддею винесено ухвалу про залишення без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та останнього було звільнено у залі суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З наведених положень закону слідує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Однак, наявність в матеріалах кримінального провадження письмового повідомлення про підозру, обґрунтованого посиланням на певні докази, саме по собі не дає підстав для встановлення наявності або відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення в розумінні вимог ст. 194 КПК України.
Із системного аналізу норм глави 22 КПК України вбачається, що процедуру здійснення повідомлення про підозру особі можна умовно поділити на такі етапи:
1) прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру, який передбачає перевірку підстав здійснення такого повідомлення згідно з частиною першою статті 276 КПК України, дотримання процесуальних гарантій під час проведення тих чи інших слідчих або оперативно-розшукових дій або застосування запобіжних заходів, які вчинялись до моменту здійснення такого повідомлення;
2) вираження сформованого внутрішнього волевиявлення уповноваженої посадової особи щодо прийнятого рішення в зовнішню форму шляхом складання тексту повідомлення про підозру відповідно до вимог, передбачених статтею 277 КПК України, та його підписання;
3) доведення інформації до відома особи, щодо якої прийнято рішення про повідомлення про підозру, шляхом безпосереднього вручення його тексту згідно з вимогами статті 278 КПК України.
Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчим суддею було встановлено, що останній є депутатом Кам`янської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області.
Депутати місцевої ради належать до категорії осіб, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження згідно зі статтею 480 КПК України. Однією зі складових особливого порядку кримінального провадження щодо зазначених осіб є процедура здійснення повідомлення про підозру.
Глава 22 КПК України регулює питання щодо порядку вручення письмового повідомлення про підозру, де законодавець, окрім термінів «здійснюється» та «складається», вживає також термін «вручається» в контексті повідомлення про підозру (ч. 1, 2 ст. 278 КПК України).
За загальним правилом, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором (ч.1ст. 277 КПК України). Однак, в ст. 276 КПК зазначено, що особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України, письмове повідомлення про підозру депутату місцевої ради здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 481 КПК України, Генеральний прокурор (виконувач обов`язків Генерального прокурора), його заступник, керівник обласної прокуратури може доручити іншим прокурорам здійснити письмове повідомлення про підозру особам, визначеним частиною першою цієї статті, у порядку, передбаченому частинами першою і другою статті 278 цього Кодексу.
Слідчий суддя дійшов правильного висновку про порушення процедури вручення ОСОБА_7 письмового повідомлення про підозру, передбаченої ч. 2 ст. 481 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Встановивши наявність таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прийняв рішення про залишення без задоволення клопотання слідчого, звільнивши ОСОБА_7 в залі суду, мотивуючи таке рішення відсутністю доказів про набуття останнім статусу підозрюваного.
Колегія суддів вважає обґрунтованими такі висновки слідчого судді та зазначає, що додаткова гарантія у вигляді встановлення спеціальної процедури здійснення повідомлення про підозру певним категоріям осіб полягає у сукупності трьох обов`язкових елементів: перевірці підстав, складанні та підписанні повідомлення визначеними законом суб`єктами, та подальшому врученні письмової підозри уповноваженими особами.
Відповідно, вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим і невід`ємним етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру, а отже, обов`язковим елементом поняття «обґрунтованої підозри» в розумінні статті 177 КПК України.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 536/2475/14-к, провадження 13-34кс19.
Враховуючи, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 складено та підписано керівником обласної прокуратури, проте вручене без його доручення старшим слідчим СВ відділення поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 481 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що у даному кримінальному провадженні станом на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу була відсутня обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність якої є обов`язковою умовою при обранні запобіжного заходу.
Зазначене є підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.176-206, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Люботинского міського суду Харківської області від 17 09 2022 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», - залишити без змін.

Аляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4