У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2021 року,

За участю учасника судового провадження:

заявника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з приміщення

ДУ «Одеський слідчий ізолятор»)

представника заявника адвоката ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою його скаргу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційні скарги.

Вважає, що ухвала є незаконною та такою, що винесена з порушенням ст. 214 КПК України. Просить її скасувати.

Узагальнений виклад позиції прокурора

В свої запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є законною. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 .

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий суддя зазначив, 25.02.2021 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 03.02.2021 він направив до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві заяву, в порядку ст. 214 КПК України, про вчинення відносно нього злочину. Проте в порушення вимог ст. 214 КПК України, за його заявою не були внесені відомості до ЄРДР.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя встановив, що зі змісту заяви про злочин від 03.02.2021, неможливо встановити наявність тих чи інших фактичних даних, які б свідчили про можливість вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України. Слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_5 фактично не містить відомостей, які б вказували на вчинення прокурором Одеської обласної прокуратури конкретного кримінального правопорушення, заява не містить фактичних обставин вчинення злочину та жодних доказів на підтвердження неправомірних дій, а містить лише незгоду з рішенням та діями посадових осіб під час проведення досудового розслідування, підтримання державного обвинувачення в суді.

Слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_5 про вчинення злочину є проявом незгоди з ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28.12.2020 про продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з чим, слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури надав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, та просив апеляційний розгляд проводити без участі прокурора.

Заявник ОСОБА_5 та його представник просили апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановив слідчий суддя, 25.02.2021 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 03.02.2020 він направив до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві заяву, в порядку ст. 214 КПК України, про вчинення відносно нього злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Проте в порушення вимог ст. 214 КПК України, за його заявою не були внесені відомості до ЄРДР.

Як слідує зі змісту цієї заяви, ОСОБА_5 просив внести в ЄРДР відомості за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України, оскільки прокурор його не ознайомив з клопотанням про продовження міри запобіжного заходу, а тому він не зміг підготуватися до захисту та підготувати заперечення та для нього настали тяжкі наслідки у вигляді тримання його під вартою, а також спричинена моральна шкода у результаті порушення його права на захист.

Як слідує з матеріалів судового провадження, заява ОСОБА_5 від 03.02.2021 розглянута та ОСОБА_5 листом від 01.03.2021 №Ж-582/16-01-01/ повідомлено, що на даний час відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

Як передбачено ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Згідно ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що зі змісту заяви ОСОБА_5 про злочин від 03.02.2021, неможливо встановити наявність тих чи інших фактичних даних, які б свідчили про можливість вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України.

Заява ОСОБА_5 фактично не містить відомостей, які б вказували на вчинення прокурором Одеської обласної прокуратури конкретного кримінального правопорушення, не містить фактичних обставин вчинення злочину та жодних доказів на підтвердження неправомірних дій, а містить лише незгоду з рішенням та діями посадових осіб під час проведення досудового розслідування, підтримання державного обвинувачення в суді.

Суд погоджується з висновками слідчого судді, що заява ОСОБА_5 про вчинення злочину, є проявом незгоди з ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.12.2020 про продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що посадові особи ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, дотримались вимог чинного законодавства України, перевірили заяву про злочин та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення прокурором Одеської обласної прокуратури кримінального правопорушення, зазначеного заявником.

За такого, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки заява ОСОБА_5 не містить відомості про кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що рішення слідчого судді є правильним та прийнятим без істотних порушень вимог КПК України.

Тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 405, 407 ч. 3, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7