Справа №585/902/21 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 21-з/816/19/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Заява про роз`яснення судового рішення
УХВАЛА
Іменем України

03 серпня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву начальника ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Сумського апеляційного суду від 27.05.2022,

установила:

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.05.2021 ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, і йому призначене покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_6 засуджений даним вироком та вироком Апеляційного суду Донецької області від 02.08.2016, шляхом повного складання покарань, ОСОБА_6 призначене остаточне покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі. Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 15.10.2015.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 27.05.2022 апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задоволено частково. Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.05.2021 відносно ОСОБА_6 змінено в частині призначення остаточного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. На підставі ч. 1 ст. 71 КК (замість ч. 4 ст. 70 КК як було раніше), за сукупністю вироків, до покарання, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.05.2021 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Донецької області від 02.08.2016 у виді п`яти років позбавлення волі, і остаточно призначене до відбуття покарання у виді шести років позбавлення волі. В іншій частині вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.05.2021 залишено без змін.

23.06.2022 до Сумського апеляційного суду звернувся начальник ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» із заявою про роз`яснення резолютивної частини ухвали Сумського апеляційного суду від 27.05.2022 в частині вказівки про дату відрахування початку строку відбуття покарання відповідно вимог ст. 71 КК відносно ОСОБА_6 .

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження в межах зазначеної заяви, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що вказана вище заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 380 КПК, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Тобто, відповідно вказаної норми роз`яснення судового рішення можливе у випадку, якщо воно є нечітким за змістом, містить положення, які викликають суперечки щодо його неоднакового тлумачення і розуміння під час виконання. При цьому суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в його роз`ясненні.

Так, вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.05.2021 ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, і йому призначене покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_6 засуджений даним вироком та вироком Апеляційного суду Донецької області від 02.08.2016, шляхом повного складання покарань, ОСОБА_6 призначене остаточне покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі.

На вказане судове рішення прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати вирок суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати обвинуваченого винним за ч. 2 ст. 190 КК і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати частину невідбутого покарання за вироком Апеляційного суду Донецької області від 02.08.2016 і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді шести років трьох місяців позбавлення волі, оскільки обвинувачений вчинив злочин під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому при призначенні остаточного покарання застосуванню підлягали норми ч. 1 ст. 71 КК, а не ч. 4 ст. 70 КК (як застосував суд першої інстанції).

В іншій частині вирок суду першої інстанції, у тому числі і щодо початку строку відбування покарання, прокурор не оскаржував.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 404 («Межі перегляду судом апеляційної інстанції») КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого; якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Керуючись вказаними вище вимогами кримінального процесуального закону, колегія суддів, переглядаючи в апеляційній інстанції вирок суду першої інстанції виключно в межах апеляційної скарги прокурора і задовольняючи її частково, своєю ухвалою від 27.05.2022 вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.05.2021 відносно ОСОБА_6 змінила в частині призначення остаточного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Замість ч. 4 ст. 70 КК застосувала до ОСОБА_6 ч. 1 ст. 71 КК та призначила останньому остаточне покарання за сукупністю вироків (а не за сукупністю злочинів, як було раніше), а саме до покарання, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.05.2021 частково приєднала невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Донецької області від 02.08.2016 у виді п`яти років позбавлення волі, і визначила до відбуття остаточне покарання у виді шести років позбавлення волі.

В іншій частині вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.05.2021 судом апеляційної інстанції не переглядався і був залишений без змін.

Таким чином, оскільки питання про зміну початку строку відбування покарання, визначеному судом першої інстанції у своєму вироку, ніким із сторін кримінального провадження (суб`єктами оскарження) в апеляційній скарзі і судовому засіданні не ставилось, то судове рішення і не переглядалось в цій частині, залишившись незмінним.

Визначити з власної ініціативи початок строку відбування засудженим ОСОБА_6 призначеного йому покарання, колегія суддів не має будь-яких законних підстав. При цьому у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції; судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення (ч. 2, 4 ст. 532 КПК).

Відповідно ч. 5 ст. 534 КПК, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом, а згідно ч. 1 ст. 535 КПК судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної інстанції.

Інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (у тому числі будь-які процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні ст. 183, 368, 374 КПК) під час виконання вироків має право вирішувати суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК), згідно якої клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу;

2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу;

3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 5, 8, 9, 13-3 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу;

4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 ч. 1 ст. 537, ст. 538 цього Кодексу.

З огляду на викладене, наведені заявником доводи щодо незрозумілості ухвали апеляційного суду від 27.05.20222 не стосуються передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для роз`яснення судового рішення (ст. 380 КПК), а тому вимоги не підлягають задоволенню і можуть бути вирішені судом першої інстанції в порядку ст. 537, 539 КПК.

Керуючись ст. 380, 418 і 419 КПК,

постановила:

Відмовити у задоволенні заяви начальнику ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» ОСОБА_8 про роз`яснення ухвали Сумського апеляційного суду від 27.05.2022 відносно засудженого ОСОБА_9 .

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3