Справа № 344/2537/17
Провадження № 1-кп/344/128/22
У Х В А Л А

12 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглядаючи матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_13 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2, ст.358 ч.1, ст.263 ч.1, ст.307 ч.3 КК України, ОСОБА_14 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.263 ч.1, ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2 КК України, ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2, ст.309 ч.2, ст.307 ч.3 КК України, ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.263 ч.1, ст.296 ч.4, ст.307 ч.3, ст.309 ч.2, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2, ст.185 ч.2 КК України, ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2 КК України, ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.263 ч.1, ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2 КК України, ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.309 ч.2, ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.
Обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житно в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. житло з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор подав письмові клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 60 днів без визначення розміру застави; обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Клопотання щодо обвинувачених обґрунтовує ризиками, що визначені ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися та не відпали, зокрема щодо можливості переховування обвинувачених від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Захисник ОСОБА_7 заперечує щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , оскільки наведені ризики нічим не доведені та не підтверджені, просить відмовити в його задоволенні. Просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Щодо запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не заперечує.
Захисник ОСОБА_6 заеперчує щодо клопотання прокурора про продовження тримання під вартою ОСОБА_12 . Просить змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачені підтримують думку захисників.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, наявні в розпорядженні суду з цього приводу, колегія суддів звертає увагу, що на даний час судове провадження ще не розглянуто.
За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.
Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Беручи до уваги те, що судове провадження ще не розглянуто, ризики викладені у попередніх ухвалах суду про обрання та продовження запобіжних заходів, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, суд вважає за необхідне продовжити по відношенню до обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки інший запобіжний захід, зокрема більш м`який запобіжний захід, в тому числі домашній арешт, особисте зобов`язання чи особиста порука, не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України
Обставини, що слугували підставою застосування обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.
Суд звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжкого злочинів, на даний час триває судове провадження, та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, можливість незаконного впливу обвинуваченого на свідків, експертів, інших обвинувачених, котрі ще не допитувалися під час судового розгляду, переховуватися від суду, однак, враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого, тривалість перебування його під вартою, те що розгляд кримінального провадження затягується, суд вважає, що для запобігання вказаним ризикам до ОСОБА_11 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а тому доцільно змінити обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло в нічний період доби з 22-00 год. до 06-00 год. та із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, та із застосуванням електронних засобів контролю.
Крім того суд звертає увагу, на те, що прокурором не наведено у своєму клопотанні нових та достатньо обґрунтованих ризиків, які б вказували на необхідність продовження застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обмежився формальним посиланням на відповідні ризики, що передбачені вимогами ст.177 КПК України.
З урахуванням наведеного відповідно до вимог ст.5 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, та відповідної практики Європейського суду з прав людини щодо продовження утримання обвинувачених під вартою, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою не підлягає до задоволення.
Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , суд вважає наступне.
Згідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Зокрема, при продовженні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд оцінює підстави для застосування такого запобіжного заходу в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.
Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачуються у вчиненні умисних тяжких, особливо тяжких злочинів, наявні ризики, які передбачені ст.177 КПК України, зокрема щодо можливості переховування обвинувачених від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків в цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, а тому з метою запобігання наведених прокурором ризиків, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України.
Керуючись ст.177, ст.181, ст.183, ст.194, ст.195, ст.331, ст.369-372, ст.392 ч.2 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити термін тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_8 до 11 липня 2022 року включно.
Клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 задовольнити.
Продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. до 11 липня 2022 року включно з покладенням обов`язків встановлених ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28.09.2021 року.
В задоволенні клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 відмовити.
Змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в нічний період доби з 22-00 год. до 06-00 год. до 11 липня 2022 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду, із визначеною періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
4) утримуватись від спілкування із потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні;
Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)», начальнику Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та вручити обвинуваченим і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.
Ухвала в частині продовження терміну тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.
Головуюча-суддя: Наталія ДЕРКАЧ

Судді:

ОСОБА_15