Справа № 631/366/22
Провадження № 1-кс/631/1/22
У Х В А Л А
п р о а р е ш т т и м ч а с о в о в и л у ч е н о г о м а й н а

27 липня 2022 року селище міського типу Нова Водолага

Слідчий суддя Нововодолазького районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду клопотання прокурора Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , складене 21.07.2022 року «Про арешт майна», подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2022 року під № 0000030,-

в с т а н о в и в:

Прокурор Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому пунктом 5 частини 2 статті 40 Кримінального процесуального кодексу України, звернувся до слідчого судді, обраному шляхом автоматизованого розподілу, із клопотанням «Про арешт майна», складеним 21.07.2022 року та поданим в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2022 року під № 0000030 (а. с. 1 - 3).

Зазначене клопотання зареєстроване за вхідним № 1763/22-вх від 21.07.2022 року о 15 годині 35 хвилин 09 секунд, із наданням автоматизованою системою документообігу суду єдиного унікального № 631/366/22 (провадження № 1-кс/631/1/22) й відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, одразу передана на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 (а. с. 12, 13).

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 20.07.2022 року до ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , про те, що ним виявлений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі зберігає речовину, схожу на наркотичний засіб канабіс. Для перевірки даної інформації здійснено виїзд на місце знаходження вищевказаної особи - поблизу залізничного вокзалу в селищі міського типу Нова Водолага, що розташований по вулиці Привокзальній, проведено огляд місця події й виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на запитання «чи маєте при собі наркотичні засоби» зазначив, що має наркотичний засіб «коноплю», видавши прозорий полімерний пакет, у якому знаходилась суха подрібнена речовина рослинного походження з характерним запахом коноплі. Вказаний полімерний пакет було поміщено у спеціальний сейф-пакет SUD 2007796 та вилучено. В подальшому постановою слідчого від 21.07.2022 року визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні. Враховуючи, що зазначений пакет має статус тимчасово вилученого майна, виникла необхідність у накладенні арешту на нього для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, використання тощо. З метою забезпечення кримінального провадження, при наявності підстав для арешту майна, що є доказами у кримінальному провадженні, задля збереження речових доказів та подальшого проведення експертних досліджень, необхідно накласти арешт, тобто тимчасово, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним законодавством України порядку, позбавити права на відчуження, розпорядження та використання майном, власника, та інших осіб, які фактично користувалися зазначеним майном, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, використання тощо. Тому просив накласти арешт із забороною користуватися та розпоряджатися вилученими в ході проведення огляду місця події від 20.07.2022 року за адресом: вулиця Привокзальна, селище міського типу Нова Водолага Харківського району Харківської області,- спеціальний сейф-пакет, в якому знаходиться полімерний пакет із сухою подрібненою речовиною рослинного походження, та позбавити права на відчуження, розпорядження та користування майном, власника, та інших осіб, які фактично користувалися зазначеним майном. Місцем зберігання вищевказаних речей визначити територію відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресом: вулиця Воскресінська, будинок № 1, селище міського типу Нова Водолага Харківського району Харківської області, з можливістю подальшого її використання при проведенні судових експертиз.

Прокурор Нововодолазького відділу Харківської оружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 до слідчого судді не з`явився, про місце, день, місяць, рік і час прибуття був сповіщений своєчасно та належним чином шляхом здійснення судового виклику за допомогою мобільного зв`язку, однак надав заяву, зареєстровану за вхідним № 1785/22-вх від 25.07.2022 року, в якій просив питання вирішити за його відсутності зазначивши, що клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, наклавши арешт на майно, зазначене у ньому (а. с. 15, 18).

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт (власника майна - ОСОБА_6 ) до слідчого судді також не з`явився, про місце, день, місяць, рік і час прибуття був сповіщений своєчасно та належним чином шляхом здійснення судового виклику за приписами Кримінального процесуального кодексу України, про причини своєї неявку слідчого суддю не повідомив, проте надав заяву, зареєстровану за вхідним № 1789/22-вх від 26.07.2022 року, в якій просив питання вирішити за його відсутності (а. с. 18, 19, 20).

Частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Отже, неприбуття за судовим викликом у судове засідання прокурора та третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, не є перешкодою для розгляду клопотання.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами, в тому числі й особами, які не з`явились, у порядку передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України їх процесуальних прав на безпосередню участь у розгляді справи в суді, вважає за можливе розглянути клопотання за їх відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання у кримінальному провадженні № 0000030 за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, перевіривши їх доказами, дослідженими у відкритому судовому засіданні у їхні сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, сумлінно і принципово здійснюючи свої повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діючи у межах і відповідно до вимог процесуального та матеріального закону, а також ретельно перевіривши наявність об`єктивної необхідності й виправданості саме такого втручання у права і свободи особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому слідчий суддя упевнений, що клопотання надійшло на розгляд до належного суду.

Кримінальний процесуальний кодекс України у пункті 18 частини 1 статті 3 визначає слідчого суддю як суддю суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вказаний контроль здійснюється ним в тому числі й шляхом вирішення питань, пов`язаних з обмеженням конституційних прав і свобод таких осіб.

Стаття 64 Основного Закону України, прийнятого 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) гарантує, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Крім того, як закріплює стаття 16 Кримінального процесуального кодексу України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження також здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим кодексом.

При цьому, з огляду на приписи пункту 2 частини 1 статті 7 та частини 1 і 5 статті 9 кримінального процесуального кодифікованого закону України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність, яка полягає у неухильному додержуванні вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства. При цьому кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З метою належного дотримання вимог, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчим суддям під час розгляду клопотань про арешт тимчасово вилученого майна слід враховувати правові позиції Європейського суду з прав людини, сформульовані ним, зокрема, у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року та у справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, де визначено, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Окрім того, у пункті 38 рішення «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року Європейський суд з прав людини встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчий суддя перш за все ураховує, що завданням кримінального провадження, визначеним у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя також ураховує зміст частини 1 і пункту 7 частини 2 статті 131, а також частини 1 і 2 статті 132 вище зазначеного кодексу, відповідно до яких заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з метою досягнення дієвості цього провадження.

Чинне законодавство у статті 190 Цивільного кодексу України визначає майно як особливий об`єкт та вважає ним окрему річ, сукупність речей, а також майнові права, що визнаються речовими правами та є неспоживаною річчю, а також обов`язки.

Одночасно з цим частина 2 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України обумовлює як певне майно речі, документи, гроші тощо.

Так, стаття 179 Цивільного кодексу України роз`яснює, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 99 Кримінального процесуального кодексу України документ це спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, що містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини.

З огляду на приписи статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями) кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). При цьому грошові знаки випускаються у формі банкнот і монет, що мають зазначену на них номінальну вартість, а єдиним законним платіжним засобом в Україні є грошова одиниця України (гривня).

Таким чином, грошима є банкноти і монети.

Отже, норми права, які містяться у частинах 10 12 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, роз`яснюють, що арешт може бути накладений у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. При цьому:

?не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів;

?заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна;

?заборона використання житлового приміщення особами, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Приписами абзацу 1 частини 1 статті 170 кримінального процесуального кодифікованого закону України визначено, що арешт майна полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Одночасно абзац 2 цієї ж норми права вказує на те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо, а частина 2 зазначеної статті його метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя переконався, що органом досудового розслідування кримінальне правопорушення, про вчинення якого здійснено реєстраційний запис в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000030, кваліфіковане за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, якою таке правопорушення визначено як незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту .

Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, сформованим 20.07.2022 року начальником Сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 , кримінальне провадження № 0000030 із правовою кваліфікацією, передбаченою частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, зареєстроване 20.07.2022 року на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, що надійшли 20.07.2022 року про те, що громадянин ОСОБА_5 при собі зберігає наркотичні засоби. При цьому особу, яку повідомлено про підозру, не зазначено; органом досудового розслідування визначено Сектор дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області; дізнавачами, які здійснюють досудове розслідування вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а прокурорами, які здійснюють процесуальне керівництво ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 (а. с. 4).

Відповідно до постанови про призначення групи прокурорів, прийнятої 20.07.2022 року Заступником керівника Харківської окружної прокуратури ОСОБА_11 , в межах процесуальних прав, визначених частиною 1 статті 37 й статтею 110 Кримінального процесуального кодексу України, у кримінальному провадженні № 0000030 від 20.07.2022 року призначено групу прокурорів у складі: начальника Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури ОСОБА_9 та прокурорів Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури ОСОБА_10 і ОСОБА_3 (а. с. 6).

З постанови про створення групи дізнання, прийнятої 20.07.2022 року Начальником Сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_7 , в межах процесуальних прав, визначених частиною 1 статті 40-1 й статтею 110 Кримінального процесуального кодексу України, вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000030 від 20.07.2022 року створено групу дізнання у складі: начальника Сектора дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 та інспектора сектора реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 (а. с. 5).

Протоколом огляду місця події, складеним 20.07.202 року Начальником Сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_7 за участю старшого оперуповноваженого УБН в Харківській області ДБН НП України майора поліції ОСОБА_12 , оперуповноваженого УБН в Харківській області ДБН НП України ОСОБА_13 , старшого оперуповноваженого УКР ГУНП Харківській області ОСОБА_4 та двох понятих, із застосуванням технічних засобів відеокамери марки «PRO Cam 7», зафіксовані обстановка, обставини та місце вчинення кримінального правопорушення по вулиці Привокзальній селища міського типу Нова Водолага Харківського району Харківської області, а також виявлено та вилучено: прозорий полімерний пакет з сухою подрібненою речовиною рослинного походження з характерним запахом коноплі, який було поміщено у спеціальний сейф-пакет SUD 2007796 та вилучено (а. с. 8 - 9).

Крім цього, факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України підтверджується відповідним рапортом старшого інспектора чергового ЧЧ відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_14 , складеного на ім`я начальника відділення підполковника поліції ОСОБА_15 , й одразу ж зареєстрованого під № 1165 від 20.07.2022 року в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події) відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області (а. с. 7).

Постановою про визнання речовими доказами, складеною 21.07.2022 року Начальником Сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0000030 від 20.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України: один спеціальний сейф пакет SUD 2007796, в якому знаходиться прозорий полімерний пакет із сухою подрібненою речовиною рослинного походження з характерним запахом коноплі, визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні й переданий до відповідної експертної установи для проведення необхідних експертиз, після проведення яких його слід здати на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області (а. с. 10).

Отже, наведеними доказами доведено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником або фактичним володільцем майна, вилученого по вулиці Привокзальній в селищі міського типу Нова Водолага Харківського району Харківської області, та яке в розумінні кримінального процесуального законодавства є тимчасово вилученим майном й у встановленому законом процесуальному порядку визнане речовими доказами.

За приписами частини 1 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Зі змісту частини 2 вказаної статті вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно щодо якого є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як визначає стаття 168 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час законного затримання особи в порядку, передбаченому статтями 207 і 208 цього кодексу, а також під час обшуку й огляду із складанням відповідного протоколу, наданням його копії особі, у якої вилучене майно, або її представнику та забезпеченням його схоронності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, приписами частини 3 статті 170 кримінального процесуального кодифікованого закону України регламентовано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), той накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, а також документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно, відповідно до правил цього кодексу.

Системний аналіз відповідного законодавства та змісту клопотання слідчого, погодженого прокурором, свідчить про те, що заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, не можуть застосовуватись поза межами конкретного кримінального провадження й після закінчення строків досудового розслідування, а тому будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, в тому числі й застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими.

Зі змісту статті 219 Кримінального процесуального кодексу України вбачається, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом 2 місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Цей строк може бути продовжений, однак загальний його строк не може перевищувати 6 місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості та 12 місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Також, вирішуючи питання щодо арешту тимчасово вилученого майна, слідчий суддя ураховує зміст частини 2 статті 132 зазначеного нормативно-правового документу, відповідно до якої клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Підпункт «а» пункту 1 частини 1 статті 38 Кримінального процесуального кодексу України визначає слідчі підрозділи органів Національної поліції органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство).

Вивчаючи наданий відповідно до вимог частини 6 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, слідчим суддею з`ясовано, що в ньому органом досудового розслідування визначено відділення поліції № 3 Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області й відсутні відомості про особу, якій в ній повідомлено про підозру.

Отже, слідчий суддя впевнився у тому, що дійсно клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Окрім того, приписами статті 171 кримінального процесуального кодифікованого закону України встановлені вимоги до клопотання про арешт майна, з огляду на які, із відповідним клопотанням до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

При цьому до клопотання слідчого чи прокурора про арешт майна повинні бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими воно обґрунтовується, а у самому клопотанні слід зазначити: підставу і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Якщо ж клопотання подано без додержання цих вимог, воно на підставі приписів частини 3 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України повертається прокурору, цивільному позивачу із одночасним встановленням строку в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача меншого строку для усунення недоліків, про що поставляється ухвала слідчим суддею.

Крім того, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (частина 5 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України).

Також як чітко зазначено у абзаці 1 частині 1 статті 173 вказаного вище кодифікованого закону, у задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя повинен відмовити, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього Кодексу, як то:можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо.

У відповідності до правил, визначених у частині 2 тієї ж норми процесуального права, яка регламентує порядок вирішення питання про арешт майна, слідчий суддя, при вирішенні цього питання, повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому у відповідності до приписів частини 4 зазначеної вище норми права, слідчий суддя, суд, постановляючи ухвалу про арешт майна, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, саме такий, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що:

1.обраний в клопотанні вид заходу забезпечення кримінального провадження передбачений пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України й застосовуються тільки на підставі ухвали слідчого судді;

2.клопотання подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, із дотриманням процесуальних строків, визначених частиною 5 статті 171;

3.із клопотанням про арешт майна звернулась уповноважена службова особа в межах строків досудового розслідування та своєї компетенції, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України;

4.клопотання містить відомості, визначені частиною 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, а також докази обставин, на які посилається в ньому сторона обвинувачення, й обґрунтоване копіями документів та інших матеріалів, що відповідають принципу належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку;

5.на виконання приписів частини 6 статті 132 та перевірку приписів частини 8 статті 223 Кримінального процесуального кодексу України прокурором додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання;

6.клопотання складене прокурором, який наділений правом здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000030;

7.стороною кримінального провадження, що звернулась із цим клопотанням до слідчого судді, доведено:

а) існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження;

б) наявність потреби досудового розслідування кримінального провадження № 0000030, що виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи фізичної особи, про який ідеться в клопотанні прокурора;

в) можливість, у разі застосування цього виду заходу забезпечення кримінального провадження, виконання завдання арешту тимчасово вилученого майна, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо, та досягнення його мети забезпечення збереження речових доказів;

д) відповідність майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, вимогам, викладеним у частинах 10 12 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, та критеріям, встановленим у статті 98 цього ж нормативно-правового акту;

е) сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно, щодо якого вирішується доля за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею, є доказами злочину, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2022 року о 16 годині 38 хвилин 16 секунд за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України;

ж) неможливість іншим, окрім обраного у клопотанні способом, уникнути наявних ризиків, перелічених абзацом 2 частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодифікованого закону України.

Вирішуючи питання про арешт тимчасово вилученого майна, про яке йдеться мова у клопотанні прокурора Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , слідчий суддя, оцінюючи потреби досудового розслідування, врахував:

- правову підставу для арешту;

- наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України;

- можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні № 0000030, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_5 завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту для нього.

Ураховуючи наведене, беручи до уваги те, що без отримання ухвали слідчого судді щодо застосування саме такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, про яке йдеться мова у клопотанні прокурора, досягти мети кримінального провадження буде важко та потягне за собою необхідність подолання відповідних перешкод, сторона обвинувачення довела, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться у цьому клопотанні, а також те, що арешт майна у зазначений спосіб сприятиме встановленню всіх обставин кримінального правопорушення й відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, з метою їх виконання й досягнення його дієвості, слідчий суддя приходить до обґрунтованого та вмотивованого висновку про існування законних підстав застосувати до майна ОСОБА_5 , 12.04.1984, заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту тимчасово вилученого майна у такий спосіб як позбавлення його власника (титульного володільця), права на відчуження, розпорядження та/або його користування задля збереження майна та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, перетворення, відчуження тощо, а тому клопотання прокурора Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , слід задовольнити.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя, керуючись приписами частини 1 статті 170 та статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за можливе та необхідне роз`яснити власнику (титульному володільцю) майна, на яке накладається арешт, що він має право звернутись під час досудового розслідування до слідчого судді, а під час судового провадження до суду із відповідним клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково як особа, яка була відсутня при розгляді питання про його арешт, а також за наявності можливості довести, що потреба у подальшому застосуванні цього заходу відпала або арешт було накладено необґрунтовано.

Постановляючи ухвалу, суд також зауважує на те, що Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)», урахована неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану Харківським апеляційним судом та у відповідності до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» змінено його територіальну підсудність й визначено її Полтавському апеляційному суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 64 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями); рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року; частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями); статтями 179, 190 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями); пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року; статтею 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями); пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; пунктом 3 частини 2 розділу 1 Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 570 від 06.07.2017 року; Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)», статтями 2, 3, 7, 9, 13, 15, 16, частинами 1 та 3 статті 21, частиною 6 статті 22, статтею 36, підпунктом «а» пункту 1 частини 1 статті 38, статтею 64-2, частиною 1 статті 99, статтею 98, частиною 4 статті 115, статтею 116, частиною 1 та пунктом 7 частини 2 статті 131, статтями 132, 135, 137, 167 168, 170 175, 207 208, 219, 223, 235, частиною 7 статті 236, частиною 3 статті 309, частиною 3 статті 392, статтями 532 і 533 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями),-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 «Про арешт майна», подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2022 року під № 0000030, задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно, вилучене 20.07.2022 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час оглядумісця події за адресом: вулиця Привокзальна, селище міського типу Нова Водолага Харківського району Харківської області, а саме: на спеціальний сейф-пакет, в якому знаходиться полімерний пакет із сухою подрібненою речовиною рослинного походження.

Залишити арештоване майно на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції № 3 Харківського РУП №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, що розташоване за адресом: вулиця Воскрісінська, будинок № 1, селище міського типу Нова Водолага Харківського району Харківської області.

Негайно надати копію ухвали про арешт тимчасово вилученого майна прокурору Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Копію цього судового рішення не пізніше наступного робочого дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію ухвали.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Ухвалу постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано слідчим суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Слідчий суддя ОСОБА_1