ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022 Справа №607/7852/22

Провадження №1-кп/607/1259/2022

м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження №0000309, дані про яке 07.04.2022внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малий Говилів, Чортківського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, непрацюючого, у відповідності до ст.89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання у с.Малий Говилів Теребовлянського району Тернопільської області, виник протиправний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його подальшого використання, а саме посвідчення водія на власне ім`я, з наданням права керування транспортними засобами категорії В.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 01.12.2021, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання, через соціальну мережу Instagram відшукав невідому особу, яка за грошову винагороду обіцяла йому виготовити завідомо підроблене посвідчення водія. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 цього ж дня, за допомогою інтернет-месенджеру Telegram повідомив невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані та надав фотознімки, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 02.12.2021 на ім`я ОСОБА_4 , що надає право керувати транспортними засобами категорії В.

В подальшому ОСОБА_4 з метою отримання права керування транспортним засобом, усвідомлюючи, що посвідчення водія буде підробленим, 14.12.2021 поштовим відправленням отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 02.12.2021, виданого на його ім`я, за що сплатив грошові кошти у сумі 5000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , надавши свої анкетні дані та фотознімки, сприяв невстановленій під час досудового розслідування особі, виготовленню вищевказаного посвідчення водія, тобто являвся пособником у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою.

Окрім того, перебуваючи по вул.Лук`яновича у м.Тернополі 07.04.2022 близько 18 год. 30 хв., у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.12.2021 виданого на його ім`я.
Реалізуючи свій протиправний умисел, 07.04.2022 близько 18 год. 30 хв., перебуваючи по вул.Лук`яновича у м.Тернополі, ОСОБА_4 під час перевірки документів працівниками Національної поліції України, усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.12.2021, видане на його ім`я є завідомо підробленим, пред`явив його працівникам поліції, таким чином використав завідомо підроблений документ.
За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, тобто в пособництві підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою та ч.4 ст.358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та дав пояснення, аналогічні викладеним у обвинувальному акті обставинам. Показав, що дійсно 01.12.2021 через соціальну мережу «Instagram» відшукав особу, яка за грошову винагороду обіцяла йому виготовити підроблене посвідчення водія, надалі через інтернет-месенджер Telegram повідомив вказаній особі свої анкетні дані та надав фотознімки. 14.12.2021 поштовим відправленням отримав від зазначеної особи підроблене посвідчення водія, яке видане на його ім`я, за що сплатив грошові кошти у сумі 5000 грн. Також показав, що 07.04.2022 близько 18 год. 30 хв., перебуваючи по вул.Лук`яновича у м.Тернополі, під час перевірки документів працівниками Національної поліції України, пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.12.2021, усвідомлюючи, що таке є підробленим.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, а також враховуючи, що судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, а також стосуються процесуальних витрат та речових доказів. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосуються процесуальних витрат та речових доказів, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно: за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою та за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України є кримінальними проступками. ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, у відповідності до ст.89 КК України не судимий.
Окремо суд враховує поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, яка наповнена критичною оцінкою вчиненого та висловленням жалю з приводу вчиненого, а також демонстрацією готовності нести відповідальність за вчинене (повне визнання вини, належна процесуальна поведінка).
Також при призначенні покарання суд враховує, що за змістом ч.2 ст.29 КК України, пособник підлягає кримінальній відповідальності за відповідною частиною статті 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає кримінальне правопорушення, вчинене виконавцем.
З урахуванням викладеного, даних про особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.4 ст.358 КК України, а остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити із врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому суд не знаходить підстав для застосування інших видів покарань, передбачених санкціями ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, оскільки вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування ст.69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані.
На думку суду, за викладених обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, таке покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його меті та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.
Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речового доказу слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 368, 370-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень; за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів від 14.04.2022 № СЕ-19/120-22/3397-ДД в розмірі 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійки.
Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8041 від 02.12.2021 на ім`я ОСОБА_4 , яке згідно постанови від 07.04.2022 поміщено у сейф-упакування №KIV2132412 та зберігається при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1