Справа №523/9991/20
Провадження №1-кп/523/562/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 30.06.2020 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні №0000823, внесеному до ЄРДР 12.03.2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Маринівка Біляївського району Одеської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого та зі слів - маючого малолітню дитину 2022 року народження, працюючого слюсарем у відокремленому структурному підрозділі Локомотивне депо Одеса Сортувальна ДП «Одеська залізниця», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
22.07.2020 року в провадження судді Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшли для розгляду означений обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , які ухвалою від тієї ж дати призначені для розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Захисник ОСОБА_7 02.12.2021 року звернувся до суду із клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, в обґрунтування якого захисник посилається на примирення обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_9 та відшкодування останній шкоди в повному обсязі.
У свою чергу, потерпілою ОСОБА_9 16.06.2022 року до суду подано заяву, за якою остання не заперечує проти звільненням обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, підтверджує факт примирення з обвинуваченим та повідомляє про відсутність до нього будь-яких претензій морального чи матеріального характеру, а також просить вирішити означене питання за її відсутністю та без участі її представника адвоката ОСОБА_10 .
Вислухавши в судовому засіданні захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили задовольнити клопотання сторони захисту про звільнення останнього від кримінальної відповідальності, а також просили раніше подані клопотання про тимчасовий доступ до документів та про допит свідка ОСОБА_11 залишити без розгляду, з`ясувавши прокурора ОСОБА_6 , який не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, а також просив одночасно вирішити на підставі наданих ним в засіданні документів питання з приводу долі речових доказів та арешту майна, дослідивши надані стороною обвинувачення відповідні документи, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
З огляду на ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 вказаного Кодексу, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 46 КК України регламентовано, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з її примиренням з потерпілим, передбаченим ст.46 КК України, - є обов`язковим.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000823, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 11.03.2020 року приблизно о 19:55 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у темний час доби по мокрому дорожньому покриттю проїзної частини пр.Добровольського в м.Одесі, де організовано двосторонній, дворядний у кожному з напрямків рух, з боку Миколаївської дороги в напрямку вул.Кишинівської, у першій від правого краю смузі свого напрямку руху.

Рухаючись зі швидкістю приблизно 50 км/год, будучи неуважним, не слідкуючи за дорожньою обстановкою та її зміною, будучи заздалегідь повідомленим дорожніми знаками та розміткою, передбаченими п.п.5.35.1, 5.35.2, 1.14.3 «Правил дорожнього руху України», відповідно, а також жовтим миготливим світлофорним об`єктом, розташованим над проїжджою частиною, про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, розміщеним перед перехрестям пр.Добровольського та вул.Державіна, швидкість руху не зменшив, з моменту виникнення небезпеки, не вжив заходів до повної зупинки транспортного засобу, чим допустив порушення вимог п.18.1 вказаних Правил.

В результаті своїх неуважних дій, обвинувачений ОСОБА_8 допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля марки «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїжджу частину зліва на право за ходом руху автомобіля, по нерегульованому пішохідному переходу, у темпі спокійного кроку, без порушень п.4.14 «ПДР України», за якими пішоходам забороняється:

а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху;

б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід;

в) допускати самостійний, без нагляду дорослих, вихід дітей дошкільного віку на проїзну частину;

г) переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження;

ґ) затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху;

д) рухатися по автомагістралі чи дорозі для автомобілів, за винятком пішохідних доріжок, місць стоянки і відпочинку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 3-го правого ребра по середній паховій лінії, який супроводжувався незначним крововиливом в праву плевральну порожнину, закритих спадкових поперечних переломів обох кісток (променевої та ліктьової) правого передпліччя в середній третині, закритого скалкового перелому 5 плесневої кістки лівої стопи, закритого внутрішньосуглобового перелому основи основної фаланги 4 пальця лівої стопи, рваної рани області лівого ліктьового суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В умовах даної дорожньо-транспортної події, обвинувачений ОСОБА_8 , належним виконанням вимог п.18.1 «ПДР України», мав технічну можливість запобігти наїзду на потерпілу ОСОБА_9 , і саме його фактичні дії перебувають у причинному зв`язку з пригодою.

Отже, за означеним обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000823 та в силу ст.12 КК України, ОСОБА_8 висунуте обвинувачення у вчиненні необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.286 вказаного Кодексу, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості.
На підставі викладеного, зважаючи на встановлені під час підготовчого провадження дані про особу обвинуваченого ОСОБА_12 , який раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» не перебуває, обвинувачується у скоєнні необережного нетяжкого злочину, а також враховуючи факт примирення вказаного обвинуваченого із потерпілою ОСОБА_9 , відсутність у останньої претензій будь-якого характеру до обвинуваченого, з огляду на що суд у контексті ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 КПК та ст.46 КК України вважає, що клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, із закриттям кримінального провадження та із залишенням без розгляду клопотань сторони захисту про тимчасовий доступ до документів та про допит свідка ОСОБА_11 .
Між тим, ухвалою судді від 22.07.2022 року додані до обвинувального акту цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 до вказаного обвинуваченого «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення», у зв`язку з їх невідповідністю приписам ст.175 ЦПК України та в порядку ч.3 цієї ж норми закону, - залишено без руху, із наданням строку для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

З огляду на ч.5 наведеної норми закону, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Однак, наведені в ухвалі суду від 22.07.2020 року у цивільному позові представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 протягом встановленого законодавством строку усунуті не були, а відтак й з урахуванням викладених розписці вказаної потерпілої відомостей щодо відмови від цивільного позову, суд у контексті ч.3 ст.185 ЦПК України доходить висновку про повернення зазначеному представнику внесеного до суду цивільного позову «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення».

Питання щодо розподілу процесуальних витрат, суд вирішує за правилами ст.ст.124-126 КПК України, а щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні та арешту майна, - в порядку ст.ст.100, 174 цього ж Кодексу, відповідно.

Тотожні правові позиції висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 29.09.2021 року (справа №342/1560/20, провадження №51-2331км17), який підтвердив, що процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, у разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, покладаються на особу, яка обвинувачується у вчинені злочину.

Керуючись ст.ст.26, 124-126, 170, 174, 284, 288, 314, 369-372 КПК України, ст.46 КК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, - задовольнити, а клопотання вказаного захисника про тимчасовий доступ до документів та про виклик свідка ОСОБА_11 , - залишити без розгляду.
Згідно зі ст.46 КК України, кримінальне провадження №0000823, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2020 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням з потерпілою.
В порядку ст.185 ЦПК України, додані до обвинувального акту цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення», - повернути вказаній потерпілій.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 03.04.2020 року (справа №523/4667/20, провадження №1-кс/523/1254/20), в частині заборони відчуження на автомобіль «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтву про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_11 , - скасувати.

В порядку ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання під розписку ОСОБА_11 , - вважати повернутим за належністю вказаній особі.

В силу ст.ст.124-126 КПК України, процесуальні витрати за проведення на стадії досудового розслідування експертних досліджень в загальній сумі 2124,72 гривень (817,20 + 1307,52), - стягнути з ОСОБА_11 , на користь держави.
Копію ухвали надати для відома заінтересованим особам.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1