Провадження № 1-кс/742/654/22
Єдиний унікальний № 742/2016/22
У Х В А Л А
іменем України

06 жовтня 2022 року м.Прилуки
Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000727 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

УСТАНОВИВ:

27 вересня 2022 року представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000727 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000727 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України за фактом ДТП, яка мала місце 18 серпня 2022 року близько 16 год. 00хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Київська в м. Прилуки від вул. Котляревського в напрямку вул. Гімназична та здійснюючи маневр повороту ліворуч на прилеглу територію до будинку №194 по вул. Київська, виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення із мотоциклом марки «Suzuki GSR-600» д.н.з. НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку. Під час ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 серпня 2022 року за клопотанням слідчого на даний автомобіль накладено арешт з метою збереження вилученого майна та проведення по справі судових експертиз. В подальшому, 23 вересня 2022 року було проведено судову інженерно-транспортну експертизу, під час якої було оглянуто та досліджено транспортний засіб, який являється речовим доказом та на який накладено арешт. Оскільки мета для якої на вилучений транспортний засіб накладався арешт на даний час досягнута, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та докази, які б свідчили про необхідність подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження у повному обсязі відсутні, вважає за можливе ставити питання про часткове скасування арешту автомобіля, а саме: в частині користування й розпорядження майном та передати транспортний засіб володільцю - ОСОБА_3 на відповідальне зберігання разом із реєстраційним документом на ТЗ.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, згідно письмової заяви представника просили розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, згідно письмової заяви слідчого, просив розгляд справи проводити без його участі. Проти часткового задоволення клопотання, а саме передачі автомобіля власнику на відповідальне зберігання без права відчуження вказаного майна, не заперечує.

Прокурор в судове засідання також не з`явився, згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі. Щодо задоволення клопотання про скасування арешту на майно категорично заперечив, мотивуючи тим, що станом на дату розгляду клопотання всі необхідні експертизи не проведено, а саме, не проведено судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», кінцеве рішення у кримінальному провадженні не прийняте. Таким чином, потреба в подальшому застосуванні арешту майна не відпала, що унеможливлює скасування арешту накладеного на майно.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків

Як встановлено у судовому засіданні, Прилуцьким районним відділом поліції ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000727 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України за фактом ДТП, яка мала місце 18 серпня 2022 року близько 16 год. 00хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Київська в м. Прилуки від вул. Котляревського в напрямку вул. Гімназична та здійснюючи маневр повороту ліворуч на прилеглу територію до будинку №194 по вул. Київська, виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення із мотоциклом марки «Suzuki GSR-600» д.н.з. НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку. Під час ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , автомобіль марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 серпня 2022 року накладено арешт на автомобіль марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_5 , який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , мешканця АДРЕСА_1 , із забороною його відчуження, розпорядження та користування. Ухвала набрала законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

В силу вимог ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як зазначено у ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, правовою підставою для накладення арешту на вищезазначений автомобіль було забезпечення збереження речового доказу та запобіганню можливості його втрати, знищення чи псування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000727 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та проведення судових експертиз.

Потреби досудового розслідування виправдовують арешт майна, як втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Накладений арешт забезпечує досягнення мети і завдань кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування відповідає "справедливому балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна, а його скасування може призвести до втрати речового доказу, що у свою чергу завдасть шкоди подальшому проведенню повного та неупередженого досудового розслідування та судовому розгляду справи по суті.

Доводи заявника були ретельно дослідженні слідчим суддею, втім не беруться до уваги, як такі, що дають можливість скасувати арешт майна, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст. 174 КПК України, слідчий суддя при розгляді відповідного клопотання має встановити лише те, що у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на те, що в межах даного кримінального провадження не провелено судової інженерно транспортної експертизи, кінцеве рішення у кримінальному провадженні не прийняте, слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, що є підставою для відмови у задоволенні зазначеного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.98, 100, 170, 174, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000727 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України відмовити в повному обсязі.
Ця ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_6