Справа № 347/2754/21
Провадження № 11-кп/4808/231/22
Категорія ч.1 ст.367 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000094 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2022 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, , -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.367 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрито кримінальне провадження №0000094 від 27.07.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 6177 (шість тисяч сто сімдесят сім) гривень 96 копійок за проведення судово-почеркознавчої експертизи та 5491 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна) гривня 52 копійки за проведення інженерно-екологічної експертизи віднесено на рахунок держави.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

Кримінальні правопорушення було вчинено за наступних обставин:

Згідно укладеного між ОСОБА_8 та ДП «Кутське ЛГ» договору «Про повну індивідуальну матеріальну відповідальність» від 06.11.2017, останній, перебуваючи на посаді майстра лісу, виконуючи роботу безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, відпуском, перевезенням, застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереженості ввірених йому підприємством, установою, організацією матеріальних цінностей, і у зв`язку із викладеним зобов`язується: а) дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або інших цілей матеріальних цінностей підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоди; б) своєчасно повідомляти адміністрації підприємства, установи, організації про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереженості ввірених йому матеріальних цінностей; в) вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки ввірених йому матеріальних цінностей; г) брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей.

Відповідно до акту передачі майстерської дільниці № 2 Кутського лісництва ДП «Кутське ЛГ» від 18.02.2019 майстер лісу ОСОБА_8 прийняв під охорону у майстра лісу ОСОБА_9 майстерську дільницю № НОМЕР_1 Кутського лісництва ДП «Кутське ЛГ», під час прийому-передачі якої самовільних рубок на її території не виявлено. Зазначений акт підписано ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими членами комісії присутніми під час прийому-передачі вищевказаної майстерської дільниці, а також затверджено тимчасово виконуючим обов`язки директора ДП «Кутське ЛГ» ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_8 обіймаючи посаду майстра лісу Кутського лісництва ДП «Кутське ЛГ», був співробітником правоохоронного органу уповноваженим на виконання адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, тобто, являвся службовою особою.

Разом з цим, відповідно до Указу Президента України від 14.05.2002 № 456/2002 на території Косівського району Івано-Франківської області створено Національний природний парк «Гуцульщина» та в склад вказаного парку включено 24665 гектарів земель без вилучення у землекористувачів.

Згідно додатку 2 «Перелік кварталів Кутського держлісгоспу, що включаються до складу національного природного парку «Гуцульщина» без вилучення» до акту приймання-передачі матеріальних цінностей від ДП «Кутське ЛГ» та Косівського районного підприємства «Райагроліс» Національному природному парку «Гуцульщина», від 23 серпня 2002 року, затвердженого Міністром екології та природніх ресурсів України, квартал 11 Кутського лісництва ДП «Кутське ЛГ» включено до складу національного природного парку «Гуцульщина» без вилучення.

Охоронним зобов`язанням від 20.05.2011 № 305 ДП «Кутське ЛГ» передано під охорону заповідний об`єкт національний природній парк «Гуцульщина» (землі без вилучення) площею 14772 гектари.

Враховуючи викладене, територія кварталу 11 Кутського лісництва ДП «Кутське ЛГ» входить до складу об`єкта природно-заповідного фонду України та на вказану територію поширюються вимоги Закону України «Про природно- заповідний фонд», в тому числі, щодо її охорони. Відповідальними за охорону лісу на території вказаних кварталів є уповноважені службові особи ДП «Кутське ЛГ».

Поряд з цим, ОСОБА_8 будучи зобов`язаним здійснювати охорону ввіреного йому лісу від незаконних рубок, у період із 18.02.2019 по 13-14.03.2019, маючи можливість для виявлення незаконних, самовільних рубок дерев, затримання правопорушників, вилучення незаконно добутої лісопродукції та сировини, тобто, маючи можливість для забезпечення охорони ввіреного йому лісу, через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, не забезпечив перевірки стану охорони лісу на предмет виявлення таких порушень на території виділів 15, 23 кварталу 11 майстерської дільниці № 2 Кутського лісництва ДП «Кутське ЛГ» та їх документування; не здійснив фіксування фактів порушень лісового, природоохоронного законодавства (незаконних рубок) на території виділів 15, 23 кварталу 11 Кутського лісництва ДП «Кутське ЛГ», які були вчинені у період із 18 лютого 2019 року по 13 та 14 березня 2019 року; не вживав заходів до виявлення лісопорушників та притягнення їх до відповідальності; не доповідав керівництву Кутського лісництва ДП «Кутського ЛГ» про факти незаконних рубок, які мали місце на території ввірених йому під охорону виділів 15, 23 кварталу 11 майстерської дільниці № 2 Кутського лісництва ДП «Кутське ЛГ» та не вживав заходів, щодо виявлення вказаних лісопорушень, не оглядав місця вчинення вищевказаних незаконних рубок лісу.

Так, внаслідок неналежного виконання вищевказаних службових обов`язків ОСОБА_8 на території ввірених йому під охорону виділів 15, 23 кварталу 11 майстерської дільниці № 2 Кутського лісництва ДП «Кутське ЛГ», у період не раніше ніж 18.02.2019 та не пізніше 13.03.2019, невстановленими досудовим слідством особами на території виділу 15 кварталу 11 Кутського лісництва ДП «Кутське ЛГ», який тоді перебував під охороною майстра лісу ОСОБА_8 , здійснено самовільне рубання 32 дерев породи бука лісового наступних діаметрів: 12 сироростучих дерев із діаметрами пнів 49, 30, 42, 46, 28, 50, 43, 27, 61, 30, 40, 55 сантиметрів, 9 вітровальних дерев із діаметрами пнів 70, 30, 29, 36, 36, 30, 53, 38, 46 сантиметрів та 11 сухостійних дерев із діаметрами пнів 80, 46, 48, 21, 43, 28, 34, 43, 70, 29, 52 сантиметрів.

Разом з цим, у період не раніше ніж 18.02.2019 та не пізніше 14.03.2019, невстановленими досудовим слідством особами на території виділу 23 кварталу 11 Кутського лісництва ДП «Кутське ЛГ», який тоді перебував під охороною майстра лісу ОСОБА_8 , здійснено самовільне рубання 4 дерев породи бука лісового із наступними діаметрами: 2 вітровальних дерев із діаметрами пнів 47 та 62 сантиметри, 2 сироростучих дерева із діаметрами пнів 28 та 25 сантиметрів.

Внаслідок вищевказаних незаконних рубок, допущених ОСОБА_8 через неналежне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, державним інтересам у сфері охорони навколишнього природного середовища спричинено матеріальну шкоду в розмірі 114159 гривень (сто чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят дев`ять гривень), яка станом на 2019 рік у 100 і більше разів перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян і є істотною шкодою, згідно з п. 3 примітки до ст. 364 КК України.

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України - службової недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу. Просить змінити ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2022 року з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону та ухвалити стягнути з ОСОБА_8 6177,96 грн. процесуальних витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Зокрема вказує, що судом при вирішенні питання процесуальних витрат, з посиланням на ст. 124 КПК України, постановлено, що витрати органу досудового розслідування на проведення експертиз не підлягають стягненню і їх необхідно віднести на рахунок держави. Звертає увагу на те, що у даному провадженні ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, проте стягнення з особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, процесуальних витрат, понесених органом досудового розслідування у зв`язку із здійсненням кримінального провадження, не є заходом покарання чи кримінальної відповідальності. Вважає, що судом не враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року по справі №598/1781/17 про те, що КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат пов`язаних із залученням експерта, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Водночас зазначає, що прокурором було надано суду для долучення до матеріалів судового провадження акт здачі-приймання висновку експерта № 1655/2062/21-20 від 24.09.2021 про вартість проведення судової почеркознавчої експертизи у сумі 6177,96 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, однак подав клопотання про розгляд апеляційного провадження без його участі.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 367 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому не підлягає перевірці судом апеляційної інстанції.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, в тому числі, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою свої службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 367 КК України.

Колегія суддів зазначає, що передумовою звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, тобто, звільнити від кримінальної відповідальності можна лише у випадку, якщо є підстава такої відповідальності. У разі звільнення особи від кримінальної відповідальності відсутні кримінально-правові наслідки діяння, які визначаються законом про кримінальну відповідальність, проте це не пов`язано з процесуальними відносинами (процесуальні витрати) та матеріально-правовими (матеріальна та моральна шкода).

При цьому, стягнення з особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, процесуальних витрат, понесених органом досудового розслідування у зв`язку з здійсненням кримінального провадження, не є заходом покарання чи кримінальної відповідальності

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування у справі було проведено дві експертизи, на які державою витрачено кошти в сумі 5491,52 гривень - на проведення Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України судово-інженерно-екологічної експертизи (висновок експерта №1414 від 26.03.2021) та в сумі 6177,96 гривень на проведення Івано-Франківським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України судово-почеркознавчої експертизи (висновок експерта №1655/2062 від 24.09.2021) (а.п. 15).

Водночас, під час апеляційного розгляду прокурором долучено до матеріалів провадження ухвалу Косівського районного суду від 23 березня 2022 року, якою постановлено стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави витрати на проведення експертизи (висновок експерта №1414 від 26.03.2021) у розмірі 5491,52 гривень.

З врахуванням наведеного, оскільки кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 було закрито з нереабілітуючих підстав, то на переконання апеляційного суду, понесені державою процесуальні витрати в сумі 6177,96 гривень повинні бути відшкодовані за рахунок коштів обвинуваченого.

Відповідно до п.4 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до п.4 ст.1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а ухвалу суду в частині розподілення процесуальних витрат змінити.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,408,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2022 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині розподілення процесуальних витрат.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 6177 (шість тисяч сто сімдесят сім) гривень 96 копійок за проведення судово-почеркознавчої експертизи.

В решті ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5