Справа № 750/2937/22
Провадження № 1-кс/750/986/22
У Х В А Л А

17 червня 2022 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000010 від 28.02.2022, -
в с т а н о в и в:
16.06.2022 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому слідчий просить накласти арешт та заборонити будь-яким службовим та посадовим особам ПрАТ «Київстар» () - директор ОСОБА_5 , ТОВ «лайфселл» () - директор ОСОБА_6 , ПрАТ «ВФ Україна» () - директор ОСОБА_7 , розпоряджатися всіма носіями інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації про з`єднання абонентів Чернігівської області за період з 01.02.2022 по 30.04.2022. Клопотання обґрунтовано тим, що відповідна інформація може бути знищена, а всі носії з такою інформацією (жорсткі диски, сервера, тощо) є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового розгляду без його участі.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення; завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, арешт може бути накладено на індивідуально визначену річ, яка відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Разом з тим, у клопотанні не зазначено, на які саме індивідуально визначені носії інформації слід накласти арешт. До клопотання не додано протоколів слідчих дій про вилучення чи огляд відповідних носіїв інформації, про арешт яких просить слідчий, не надано доказів їх визнання речовими доказами у кримінальному провадженні. Додані до клопотання протоколи огляду місця події та протоколи огляду не стосуються інформації, що перебуває у власності операторів мобільного зв`язку.

Окрім того, слідчим не враховано положення абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, згідно якого арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Незважаючи на зазначені приписи процесуального закону, у клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності накладення арешту на носії інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) як частини комп`ютерних систем.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Зважаючи, що слідчим не дотримано вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, тому відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України клопотання слід повернути прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, -

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000010 від 28.02.2022, повернути прокурору Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків 72 години.

Ухвала не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1