Справа № 307/3894/22
Провадження №1-кп/307/268/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 вересня 2022 року за № 0000171 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Хмельницький, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, військовослужбовця строкової служби, який перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, старшого солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2022 року до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000171 від 12 вересня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 405 КК України, разом із угодою про визнання винуватості від 29 вересня 2022 року, яка укладена між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника ОСОБА_5

20 жовтня 2022 року через канцелярію суду, надійшло клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначено, що ризики які були підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу на даний час не відпали. ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, і за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком 10 років. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпечність. У зв`язку із викладеним, просять обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила подану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, посилаючись на те, що при укладені даної угоди були дотримані всі вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Крім того, підтримала подане до суду клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що раніше зазначені ризики продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду від 29 вересня 2022 року, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України та засвідчив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди. Щодо заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості. Щодо заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 поклався на розсуд суду та зазначив, що у разі, якщо суд дійде висновку про обрання запобіжного заходу просив визначити обвинуваченому заставу.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився подав суду заяву в якій просив підготовче судове засідання та усі наступні судові засідання проводити без його участі. Крім того, зазначив, що проти затвердження судом угоди про визнання винуватості від 29 вересня 2022 року та призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання не заперечує.

Заслухавши думку учасників судового провадження у підготовчому судовому засіданні, перевіривши надані суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст. 405 КК України, суд приходить до наступних висновків.

Так, у п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Статтею 472 КПК України передбачено зміст угоди про визнання винуватості, у якій зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Перевіряючи надану суду угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості, на її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що її зміст не в повній мірі відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Варто зазначити, що у відповідності до ч.3 ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Загальними повноваженнями суду на будь-якій стадії судового провадження, є перш за все реалізація завдань Кримінального процесуального провадження через інститут судового контролю за діями органів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, що мають наслідком щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При викладенні правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 405 КК України, прокурор вдався до цитування диспозиції вказаної статті в повному обсязі, не привівши кваліфікацію кримінального правопорушення у відповідність до вчинених ОСОБА_4 дій відповідно до формулювання обвинувачення.

При цьому, викладене формулювання обвинувачення не містить повного викладення всіх обставин щодо всіх кваліфікуючих ознак складу кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 405 КК України, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_4 .

Так, у формулюванні обвинувачення не зазначено обставини та спосіб погрози вбивством начальникові, що свідчить про відсутність належного обвинувачення в розумінні ст.3 КПК України, згідно якої формулювання обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленим КПК України.

Викладення формулювання обвинувачення в такому вигляді, без зазначення вказаних обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суперечить вимогам КПК України.

Крім того, умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Так, правовою природою інституту угод у кримінальному провадженні є забезпечення суспільного інтересу в здійснені швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; забезпеченні суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Дослідженням змісту угоди встановлено, що єдиною умовою для виконання угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є повне визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення. Жодні інші умови, зокрема щодо обов`язку викрити інших осіб тощо в угоді відсутні. Суд ураховує, що повне визнання вини у скоєному кримінальному правопорушенні не може слугувати єдиною умовою, на підставі чого може бути укладена угода про визнання винуватості та відображає лише позицію обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення. Крім того, відсутність інших умов фактично унеможливлює виконання вимог ст. 476 КПК України щодо можливості скасування вироку у випадку невиконання умов угоди про визнання винуватості, які в даному випадку взагалі відсутні.

Крім того, прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 на електрону адресу суду надіслано заяву від потерпілого ОСОБА_7 , згідно якої останній не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості від 29 вересня 2022 року.

Проте, в матеріалах справи відсутня належно складена та подана згода потерпілого ОСОБА_7 на укладення угод про визнання винуватості.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», зазначено, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або

б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

На підставі вище зазначеного, суд вважає необхідним відмовити у затвердженні вище зазначеної угоди про визнання винуватості.

Так як угода про визнання винуватості була укладена під час досудового розслідування, крім того прокурором не було подано клопотання, пов`язане з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування, а тому із урахуванням роз`яснень п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», суд вважає необхідним повернути зазначене кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

При цьому слід роз`яснити, що згідно з частиною 8 статті 474 КПК України повторне звернення з угодою у цьому кримінальному провадження не допускається.

При вирішенні питання, щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 слід зазначити наступне.

У відповідності до ч. 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

21 вересня 2022 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 жовтня 2022 року.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 на утриманні дітей чи інших осіб не має. Суд не володіє жодними належними доказами на підтвердження міцності його соціальних зв`язків. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду не надано.

Натомість, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду.

Крім того, обвинувачений може ухилитися від суду та матиме змогу вплинути на потерпілого та свідків.

Також судом враховується міра покарання, яка може бути призначена обвинуваченому разі доведення його винуватості, а усвідомлення обвинуваченими цієї обставини, переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до Указу Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 176 КПК України передбачений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про обвинуваченого, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визначає обвинуваченому розмір застави.

При визначенні розміру застави суд враховує дані про особу ОСОБА_4 його вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, а тому вважає доцільним та співмірним визначити обвинуваченому заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 197, 314-316, 371-372, 468-470, 474 суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У затверджені угоди про визнання винуватості, укладеної 29 вересня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 12 вересня 2022 року, між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відмовити.

Кримінальне провадження № 0000171 від 12 вересня 2022 року про обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України - повернути прокурору Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону для продовження досудового розслідування.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 год. 00 хв. 18 грудня 2022 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 124 050 (сто двадцять чотири тисяч п`ятдесят) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на наступний рахунок: отримувач коштів ТУ ДСА України в Закарпатській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26213408; розрахунковий рахунок UA0018501; банк отримувача: ДКСУ м. Київ; код банку (МФО) : 820172, призначення платежу - застава.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматися від спілкування з потерпілим та свідками по справі;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки у разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1