Справа № 627/567/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2022смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000460 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мурафа Краснокутського району Харківської області, українки, громадянки України, яка має базову середню освіту, тимчасово не працюючої, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :

24.07.2022 року, близько 08 год 00 хв, ОСОБА_4 , знаходячись по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 , маючий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 62/2022 від 24.02.2022 року з наступними змінами, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за її діями ніхто не спостерігає та вона помічена ніким не буде, шляхом вільного доступу, таємно викрала з барсетки грошові кошти в сумі 1500,00 грн. та розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю, не заперечувала факту його вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що скоїла крадіжку грошових коштів в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і її дії необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що вона осудна, згідно ст. 89 КК України раніше не судима, не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тимчасово не працює, на обліку у лікаря-нарколога КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» Краснокутської селищної ради не перебуває, проте, перебуває на обліку у лікаря-психіатра та згідно висновку судово-психіатричного експерта № 167 від 16.08.2022 року страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебувала в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 , відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, зареєстрована та проживає на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, де характеризується негативно.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Частиною 2 ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі , однак, враховуючи, що обвинувачена раніше не судима, потерпілий не має до неї будь-яких претензій та не наполягає на суворому покаранні, її щире каяття у вчиненому злочині, дачу обвинуваченою визнавальних показань, та те, що вона сприяла розкриттю злочину, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити їй покарання за цим законом у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1