У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/3322/22

№ 1-кп/183/1040/22

29 вересня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 25.01.2022 року до ЄРДР за № 0000085, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою, оскільки на теперішній час не відпали та не зменшились ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що до ухвалення вироку є неможливим застосування ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, який забезпечить кримінальне провадження в суді. У зв`язку з тим, що у даному провадженні не досліджено докази, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на потерпілих та свідків, вважає наявним на момент вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_3 суд враховує, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 , раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз 02.09.2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Однак останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину.

Тому, у суду є підстави вважати, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до клопотання прокурора, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 є особою, раніше судимою, яка не має законного джерела прибутку, на даний час підозрюється у вчиненні злочину проти власності, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, ОСОБА_3 розуміє, що у разі визнання його судом винним у вчиненні вказаних злочинів, передбачених ч. 3, 4 ст. 185 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Суд при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, ніде не працює, тому офіційні джерела доходів в нього відсутні; підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення проти власності, віднесеного законом до категорії тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_3 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним застосувати обвинуваченому найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, у вигляді тримання під вартою продовжити, строком до 25 листопада 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1