Справа № 606/30/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представників потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , законного представника потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 16 жовтня 2021 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, тимчасово непрацюючого, інваліда 3 групи, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
15 жовтня 2021 року приблизно о 20.30 год. водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Citroen C4» р.н. НОМЕР_1 із пасажиром ОСОБА_9 рухався проїзною частиною автомобільної дороги М 19 «Доманово Ковель -Чернівці- Тереблече» в напрямку від м. Тернопіль до м. Чортків Тернопільської області. Рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_11 належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху та застосував такі прийомі керування автомобілем, які не дозволяли йому на даній ділянці автодороги постійно керувати ними в конкретних дорожніх умовах чим порушив вимоги пунктів 1.5, ч.1., 1.10 Правил дорожнього руху, в частині визначення понять «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка» і виконання їх вимог, п.2.3 (б,д) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Під час руху на 363 км. вказаної дороги, неподалік с. Деренівка Теребовлянської ТГ, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Citroen C4» р.н. НОМЕР_1 , допустив виїзд на зустрічну смугу руху, з метою виконання маневру обгону попутного транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 14.2 (в) ПДР «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані». В цей час, назустріч автомобілю «Citroen C4» р.н. НОМЕР_1 , смугою свого напрямку, з дотриманням вимог ПДР України. Рухався технічно справний автомобіль «Audi Q5» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 без пасажирів та вантажу. Виїхавши, із порушенням вказаних вимог ПДР України, на зустрічну смугу руху водій ОСОБА_4 створив аварійну ситуацію для інших учасників дорожнього руху, зокрема водія ОСОБА_6 , позбавивши її своїми діями можливості запобігти настанню даної дорожньо-транспортної пригоди та допустив зіткнення передньої частини керованого автомобіля «Citroen C4» р.н. НОМЕР_1 із передньою частиною автомобіля «Audi Q5» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 .
Внаслідок зіткнення транспортних засобів пасажир «Citroen C4» ОСОБА_9 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, водій автомобіля «Audi Q5» ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5,ч.1 1.10 ( вчастині визначення понять : «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання п.2.3 (б,д), п.12.1,12.3,12.6(ґ), 14.2 ПДР Українип перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо- транспортної пригоди, спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_9 та тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 .
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що 15 жовтня 2021 року близько 21 год. рухався своїм автомобілем Сітроен з пасажиром ОСОБА_12 з міста Тернопіль в напрямку м. Чортків. В попутному напрямку рухався автомобіль з невеликою швидкістю. ОСОБА_4 вирішив здійснити обгін, не впевнившись в безпечності маневру, перевищивши дозволену швидкість руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив лобове зіткнення із автомобілем Ауді. Залишався на місці пригоди, зателефонував батькам. Вказав, що йому прикро за те, що сталося, просив вибачення в потерпілих, зобов`язувався не допускати порушення правил дорожнього руху в подальшому.
Потерпіла ОСОБА_6 та законний представник потерпілої ОСОБА_13 - ОСОБА_12 просили суворо не карати обвинуваченого, вказуючи про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, при цьому мають матеріальні претензії до страхової компанії, в якій застрахована відповідальність обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходитьдо переконанняпро доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_9 та тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є особою молодого віку, позитивно характеризується по місцю проживання, є інвалідом 3 групи, позицію потерпілих, та прокурора, який просить звільнити обвинуваченого відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, що зможе забезпечити його належну поведінку в період його дії із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. Також, до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне і беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину, реальне вчинення дій на відшкодування потерпілому шкоди і досягнення примирення, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Таким чином, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у виді позбавлення волі на певний строк.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст.286КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки та приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на певний строк, адже покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим злочинів у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню, як учасника дорожнього руху.
Разом з тим суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, з врахуванням думки потерпілих та прокурора, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, оскільки ОСОБА_4 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення: експертизи № 1390/21-22 в сумі 4290,25 грн., експертизи № 1164/21-22 в сумі 3432,20 грн., експертизи № 1165/21-22 в сумі 2402,54 грн., експертизи № 1166/21-22 в сумі 4118,64 грн., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_4 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи речових доказів в межах даного кримінального провадження.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області 19 жовтня 2021 року (справа № 606/2252/21 )на майно, а саме: на автомобіль марки «Citroen C4» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль «Audi Q5» реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також свідоцтва про реєстрацію цих транспортних засобів скасувати, транспортні засоби повернути власникам.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Згідно ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_4 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.
Арешт накладений накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області 19 жовтня 2021 року (справа № 606/2252/21 )на майно, а саме: на автомобіль марки «Citroen C4» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль «Audi Q5» реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також свідоцтва про реєстрацію цих транспортних засобів скасувати, транспортні засоби повернути власникам.
Речові докази медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_6 та диск із рентген знімками, копію медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 із трьома дисками, медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_9 зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000191.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення: експертизи № 1390/21-22 в сумі 4290,25 грн., експертизи № 1164/21-22 в сумі 3432,20 грн., експертизи № 1165/21-22 в сумі 2402,54 грн., експертизи № 1166/21-22 в сумі 4118,64 грн. в користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Головуючий суддя ОСОБА_1