Справа № 603/205/20
Провадження № 1-кп/603/6/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2022 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастириська Тернопільської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, не працює, розлучений, раніше судимий:
-вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 05.08.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік;
-вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.08.2014 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
-вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 10.09.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років 4 місяців позбавлення волі; звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 9 днів;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференціії)
в с т а н о в и в:
27 січня 2020 року приблизно о 12 год обвинувачений ОСОБА_3 разом із потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , із задньої сторони житлового будинку, розпивали спиртні напої, під час чого ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності, побачив у потерпілого ОСОБА_6 у внутрішній кишені куртки гаманець.

Того ж дня приблизно о 12 год 30 хв обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , із задньої сторони житлового будинку, діючи відкрито та умисно, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та що його дії помітні сторонній особі, а саме ОСОБА_7 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосувавши силу щодо ОСОБА_6 , відкрито викрав із внутрішньої кишені куртки ОСОБА_6 гаманець коричневого кольору вартістю 375 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 гривень.

З викраденим майном обвинувачений з місця вчинення злочину втік, у подальшому розпорядився вказаним гаманцем та грошовими коштами на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 975 грн.

Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Також, 14 жовтня 2020 року приблизно о 14:00 год обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на кухні за місцем його проживання потерпілого ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись в тому, що ОСОБА_8 вийшов із кухні та його дії не будуть помічені сторонніми особами,таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон сірого кольору марки Xiaomi Redmi 5A модель «MCG3B» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , об`ємом пам`яті 2/16 Гб, вартістю 600,63 грн, який знаходився на столі та належав ОСОБА_8 . З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 покинув місце злочину, спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 600,63 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_3 24 листопада 2020 року приблизно о 17:45 год, перебуваючи біля приміщення магазину «АВТО+», що за адресою: м. Монастириська, вул. Шевченка, 36, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, скориставшись відсутністю власника ОСОБА_9 ,повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав акумуляторну батарею 12V/74Ah/720A/EN VEGA PREMIUM, вартістю 1755,08 грн, яка знаходилась біля вхідних дверей та належить ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1755,08 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Окрім цього, 28 березня 2021 року приблизно о 01:00 год обвинувачений ОСОБА_3 , разом з іншою особою, щодо якої кримінальне провадження закрито у зв`язку з смертю, неподалік будинку АДРЕСА_5 , побачили припаркований легковий автомобіль марки ВАЗ 2109, зеленого кольору, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 належить ОСОБА_10 та перебуває в правомірному користуванні і володінні ОСОБА_9 .

Після цього, інша особа, щодо якої закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю, запропонувала ОСОБА_3 заволодіти легковим автомобілем марки ВАЗ 2109, зеленого кольору, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на що останній погодився.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки ВАЗ 2109, зеленого кольору, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою з іншою особою, підійшли до вказаного транспортного засобу, інша особа шляхом пошкодження замка у дверях багажного відділення, відчинила їх та сіла у салон автомобіля, почергово відчинивши пасажирську та водійську дверці, чим забезпечила доступ обвинуваченому ОСОБА_3 до салону автомобіля.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи доступ до транспортного засобу, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, сів за кермо вказаного транспортного засобу та пошкодивши замок запалювання намагався привести у дію двигун, а інша особа, щодо якої кримінальне провадження закрито у зв`язку з смертю, у цей час сіла на переднє пасажирське сидіння та спостерігала за діями ОСОБА_3 .

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 не вдалось привести в дію двигун, вищевказана інша особа, щодо якої кримінальне провадження закрито у зв`язку з смертю, відчинивши дверцята автомобіля, сказала ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які у цей час знаходились неподалік, щоб вони, ставши спереду капоту, випхали автомобіль на проїжджу частину вулиці Галицька і допомогли їм запустити двигун автомобіля.

Тоді, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_12 , які не були обізнані у злочинних діях вищевказаних осіб, із застосуванням фізичної сили випхали автомобіль марки ВАЗ 2109, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на проїжджу частину вулиці Галицька і почали його штовхати у сторону вулиці Лесі Українки, де через декілька метрів двигун автомобіля завівся, тоді вони відійшли у бік.

У цей час обвинувачений ОСОБА_3 разом із вищевказаною іншою особою, знаходячись у салоні автомобіля, не зупиняючись та не припиняючи роботу двигуна, поїхали в сторону вулиці Лесі Українки всупереч волі законного володільця і користувача потерпілого ОСОБА_9 , вчинивши при цьому умисні дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_3 , не впоравшись із керуванням допустив в`їзд автомобіля у огорожу житлового господарства, яке розташоване в м. Монастириська по вулиці Лесі Українки, 11, пошкодивши при цьому автомобіль марки ВАЗ 2109, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на суму 27 403 грн.

Тоді обвинувачений ОСОБА_3 разом із іншою особою, щодо якої кримінальне провадження закрито у зв`язку зі смертю, злякавшись, щоб їх не помітили жителі даної вулиці, вийшли із автомобіля і втекли у невідомому напрямку, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 27 403 грн.

Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфікованоза ч. 2 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

За даними фактами внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань: 02 лютого 2020 року за №0000036, 17 жовтня 2020 року за №0000107, 25 листопада 2020 року за №0000110 та 29 березня 2021 року за №000057.
06 квітня 2022 року між начальником Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 за письмовою згодою потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на укладення угоди та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 в приміщенні Державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» укладено угоду про визнання винуватості.
За даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим 3 (три) роки позбавлення волі без конфіскації майна В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 289 КК України, визнав, зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену міру покарання.
Захисник ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Розгляд кримінального провадження проводився у відсутності потерпілих, так як вони подали суду письмові заяви про розгляд у їхній відсутності. Окрім цього, 05 квітня 2022 року потерпілі нажали прокурору письмові згоди на укладення з обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.
Так як угоди між сторонами досягнуто під час судового провадження, суд, зупинивши проведення процесуальних дій, перейшов до розгляду угоди.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України); угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України).
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого та тяжких злочинів відповідно.
Укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним. Умови угоди відповідають вимогам КПК України.
Потерпілі надали прокурору письмову згоду на укладення ним угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, інтересам суспільства не суперечить.
При затвердженні угоди суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, його характеристику по місцю проживання, склад сім`ї проживає з матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи загального захворювання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам закону, суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яке з врахуванням таких пом`якшуючих обставин як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування спричиненої шкоди, за відсутності обтяжуючих обставин, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
У відповідності до ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні.
Захід забезпечення арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 14.05.2021 року, 30.03.2021 року, скасувати після набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, продовжений судом до 28 травня 2022 року, продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 07 червня 2022 року.
Строк відбуття покарання слід рахувати з моменту застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 26 травня 2021 року.
Цивільний позов не пред`явлено.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 квітня 2022 року між начальником Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 у об`єднаному кримінальному провадженні №603/205/20.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06 квітня 2022 року покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 26 травня 2021 року, зарахувавши в строк відбуття ним покарання термін перебування під вартою з 26 травня 2021 року.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, продовжений судом до 28 травня 2022 року, продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 07 червня 2022 року.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-грошові кошти 116 грн, що зберігаються при матеріалах справи конфіскувати в дохід держави;
-акумуляторну батарею 12V/74Ah/720A/EN VEGA PREMIUM, що згідно постанови від 16.12.2020 року передана на зберігання в камеру зберігання речових доказів Монастириського ВП - повернути потерпілому ОСОБА_9 ;

-мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 5A модель «MCG3B», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити в його розпорядженні;

-сліди низу взуття та три пари взуття типу кросівки, які згідно постанови від 20.05.2021 року поміщені в камеру зберігання речових доказів ВП 32 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області: сліди низу взуття знищити; три пари взуття, вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 повернути законному володільцю;

-чотири недопалки, що згідно постанови від 24.05.2021 року поміщено камеру зберігання речових доказів ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області знищити;

-автомобіль марки ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_3 , що поміщений на арешт майданчик СПД 31 (м. Монастириська) згідно постанови від 29.03.2021 року, панель запалювання та її частини, що згідно постанови від 22.04.2021 року знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області повернути потерпілому ОСОБА_9 ;

-залишки волокон (постанова від 29.03.2021 року), слід низу взуття (постанова від 13.04.2021 року), сліди папілярних узорів рук (постанова від 321.03.2021 року), що поміщені в камеру зберігання речових доказів ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області знищити.

У відповідності до ст. 124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз: товарознавчу експертизу від 07.12.2020 року №СЕ-19/120-20/11501-АВ на суму 1144,15 грн; дактилоскопічну експертизу від 22.12.2020 року №СЕ-19/120-20/12100-ТР на суму 980,70 грн; товарознавчу експертизу від 30.10.2020 року №6/1-1041/20 на суму 817,25 грн; дактилоскопічну експертизу від 31.03.2021 року №СЕ-19/120-21/3351-Д на суму 1634,50 грн; автотоварознавчу експертизу від 19.04.2021 року №СЕ-19/120-21/3499-АВ на суму 1961,40 грн, а всього на загальну суму 6538 грн стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Захід забезпечення арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 14.05.2021 року на три пари взуття типу кросівки, ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 30.03.2021 року на автомобіль марки ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_5 , скасувати після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуюча суддя ОСОБА_1

ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1