Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2319/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. ст. 15 ч.2, 115 ч.1; 263 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі у режимі відеоконференції з ДУ «Житомирська УВП №8» та Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області апеляційні скарги прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.09.2021 щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000301 від 27.03.2020 за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1; 263 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_8 (далі

ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пацючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_11 засуджено: за ч. 2 ст. 263 КК України на 1 рік позбавлення волі; за ч. 1 ст. 121 КК - на 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_11 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 вирішено обчислювати з дня затримання з 1 вересня 2021 року.

Вирішено стягнути з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати , пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 10 288 грн. 50 коп.

Вирішено долю речових доказів: 3 марлеві тампони з речовиною бурого кольору, схожу на кров; два недопалки сигарет; дріт; запальничку; кепку; контрольний змив на марлевий тампон; ніж; пару кросівок; джинсові штани; кастет, - знищити; мобільний телефон Huawei Cun-U29 з сім картою НОМЕР_1 та флеш-картою Transcend 8 GB вирішено повернути ОСОБА_8 .

Згідно вироку, судом першої інстанції визнано доведеною винність ОСОБА_11 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження (небезпечного для життя в момент заподіяння) та носіння холодної зброї (кастету) за таких обставин.

26.03.2020 року близько 21 години 20 хвилин поблизу будинку по АДРЕСА_2 під час сварки та бійки з раніше знайомим ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_11 умисно кулаком правої руки наніс удар потерпілому по обличчю зліва, від якого останній втратив рівновагу і впав на земельне покриття. Коли ОСОБА_10 піднявся, ОСОБА_11 повторно кулаком правої руки наніс другий удар по обличчю зліва потерпілому, від чого останній втратив рівновагу і знову впав на земельне покриття. У подальшому, ОСОБА_11 , не припиняючи своїх злочинних дій, направлених на умисне заподіяння потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, сів на лежачого на землі Хамазу та, тримаючи у правій руці ніж, який був при ньому, клинком цього ножа, умисно здійснив поріз шиї потерпілого, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння у вигляді рани на лівій боковій поверхні шиї з ушкодженням стінок гортані та глотки, що супроводжувалося геморагічним шоком.

Крім того, у невстановлений час та невстановленому місці ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, направленим на носіння холодної зброї, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, придбав кастет, який переніс до свого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , де зберігав його та в подальшому періодично виносив з будинку й носив при собі без передбаченого законом дозволу приблизно до 5-6 години 27.03.2020 моменту виявлення та вилучення вказаного кастету працівниками поліції під час обшуку у приміщенні Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області по вул. Івана Франка, 3-а в м. Новограді-Волинському Житомирської області.

Судом визнано недоведеним обвинувачення в тій частині, що при заподіянні потерпілому ОСОБА_13 вказаного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_11 мав умисел на позбавлення життя потерпілого, та здійснено перекваліфікацію дій обвинуваченого зі ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України.

В апеляційних скаргах:

- прокурор Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_9 просить скасувати вирок та постановити новий вирок, яким ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1; 263 ч. 2 КК України та призначити йому покарання: за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 у виді позбавлення волі на строк 10 років, за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. В решті вирок залишити без змін. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;

- потерпілий ОСОБА_10 просить змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням. Посилається на суворість призначеного обвинуваченому покарання та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину його наслідкам та особі обвинуваченого. Вказує також, що він не згоден з тим, що ОСОБА_11 хотів його вбити або спричинити тілесні ушкодження.

Заслухавши міркування прокурора в підтримання апеляційної скарги прокурора та в заперечення апеляційної скарги потерпілого, пояснення потерпілого ОСОБА_12 , міркування обвинуваченого та його захисника в підтримання апеляційної скарги потерпілого та в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на вбивство ОСОБА_12 та носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу за таких обставин.

26 березня 2020 року близько 21 год 20 хв поблизу будинку №6 по вул. Тимошенка в м. Новограді-Волинському Житомирської області ОСОБА_11 під час сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше знайомим ОСОБА_12 , яка переросла в бійку, у ОСОБА_11 виник умисел направлений на умисне заподіяння смерті ОСОБА_12 . Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_11 умисно кулаком правої руки наніс удар потерпілому по обличчю зліва, від якого останній втратив рівновагу і впав на земельне покриття. Коли ОСОБА_12 піднявся, ОСОБА_11 повторно кулаком правої руки наніс другий удар по обличчю зліва потерпілому, від чого останній втратив рівновагу і знову впав на землю. У подальшому ОСОБА_11 , не припиняючи своїх злочинних дій, направлених на умисне вбивство потерпілого, сів на лежачого на землі Хамазу, та тримаючи у правій руці ніж, який був при ньому, клинком цього ножа, умисно, здійснив поріз шиї потерпілого, після чого залишив місце скоєння злочину. Внаслідок нанесеного порізу ОСОБА_11 заподіяв потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді рани на лівій боковій поверхні шиї з ушкодженням стінок гортані та глотки, що супроводжувалися геморагічним шоком, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння. Таким чином, ОСОБА_11 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому своєчасно була надана медична допомога.

Крім того, у невстановлений стороною обвинувачення час та невстановленому місці ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, направленим на носіння холодної зброї, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, придбав кастет, який переніс до свого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , де зберігав його та в подальшому періодично виносив з будинку й носив при собі без передбаченого законом дозволу приблизно до 5-6 години 27.03.2020 моменту виявлення та вилучення вказаного кастету працівниками поліції під час обшуку у приміщенні Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області по вул. Івана Франка, 3-а в м. Новограді-Волинському Житомирської області.

Згідно правової позиції Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, викладеній у постанові від 31 січня 2013 року у справі № 5-32 кс 12, при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Критерієм (мірилом, підставою) цього є правильна кваліфікація фактичних обставин діяння в сукупності: час, місце та спосіб його вчинення, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, характер дій винного, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
При розгляді даної справи суд першої інстанції належним чином дотримався вказаної правої позиції та прийшов до обґрунтованих та вмотивованих висновків про недоведеність прямого умислу обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_12 .
Обвинувачений під час судового розгляду стверджував, що він, наносячи ножове поранення раніше знайомому ОСОБА_12 , не бажав позбавити життя останнього.
Вказані показання обвинуваченого не спростовуються сукупністю доказів у даній справі, зокрема, наведеними у вироку та в апеляційній скарзі прокурора висновками судово-медичних експертиз про характер, локалізацію та механізм заподіяння виявлених у потерпілого ОСОБА_12 тілесних ушкоджень.
Показання потерпілого ОСОБА_12 , у тому числі при проведенні слідчого експерименту на досудовому розслідуванні, про обставини нанесення йому обвинуваченим ножового поранення шиї та подальшу поведінку його та обвинуваченого, судом першої інстанції обґрунтовано визнано достовірними, оскільки вони підтверджуються наведеними у вироку висновками судово-медичних експертиз про можливість заподіяння виявленого у Хамази поранення шиї ножем за обставин, вказаних потерпілим під час слідчого експерименту, а також висновками експертиз про виявлення на одязі та взутті, вилученого у підозрюваного ОСОБА_11 , крові людини, яка може походити від ОСОБА_12 .
Згідно сукупності наведених у вироку фактичних даних про діяння обвинуваченого по першому епізоду обвинувачення, які були встановлені судом першої інстанції внаслідок безпосереднього дослідження наведених у вироку доказів, - конфлікт між обвинуваченим та раніше знайомим потерпілим ОСОБА_12 , з яким у нього раніше не було неприязних відносин, виник раптово, на побутовому ґрунті; знаряддя злочину складний ніж, який обвинувачений носив у своєму одязі; удар був одиничний, несильний і неприцільний (навідліг), тілесне ушкодження ножове поранення шиї з ушкодженням стінок гортані та глотки, попри те, що визнано небезпечним для життя в момент заподіяння, було неглибоким і таким, що не пошкодило інші внутрішні органи; відразу після одержання вказаного тілесного ушкодження потерпілий не втратив свідомості та продовжував рухатись; маючи реальну можливість продовжити нанесення ножем тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_11 без будь-яких перешкод утримався від подальших протиправних дій та не перешкоджав заходам для надання потерплому невідкладної медичної допомоги.
Вказані обставини свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про відсутність прямого умислу ОСОБА_11 на вбивство потерпілого, фактичне заподіяння ним умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_12 з неконкретизованим умислом, що допускав можливість як заподіяння шкоди здоров`ю, так і настання смерті потерпілого.
Водночас цей набір фактів не можна розцінювати як замах на умисне вбивство з непрямим умислом, оскільки на підставі положень частини першої статті 15 КК України замах на життя людини за жодних обставин не можна вчинити з непрямим умислом.
Тому суд першої інстанції законно та обґрунтовано перекваліфікував дії обвинуваченого зі ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України.

З огляду на це доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_11 у вчиненні носіння холодної зброї (кастету) відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються наведеними у вироку показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та іншими доказами про те, що під час затримання та особистого огляду підозрюваного ОСОБА_11 вранці 27.03.2020 у приміщенні Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області особисто витягнув зі своєї кишені кастет та підтвердив, що вказаний предмет належить йому. Вказаний кастет був вилучений та оглянутий у порядку, передбаченому КПК України, та висновком експертизи № 6/4-105 від 01.04.2020 визнаний холодною зброєю.

Тому судом обґрунтовано визнано недостовірними показання обвинуваченого про те, що кастет йому не належить та був підкинутий йому працівниками поліції.

Останнє твердження обвинуваченого спростовується вищевказаними доказами та не доведено у встановленому законом порядку.

Стороною захисту вирок від 01.09.2021 щодо ОСОБА_11 не оспорюється в апеляційному порядку.

Призначаючи засудженому покарання, суд першої інстанції обґрунтовано урахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК віднесено до тяжкого злочину, дані про особу засудженого, зокрема, що останніи? вину не визнав, неодружении?, не працевлаштовании? та раніше не судимии?.
Призначене судом засудженому покарання є необхідним і достатнім для и?ого виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, а тому доводи потерпілого, викладені в апеляціи?ніи? скарзі, щодо пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, є необґрунтованими.
Одночасно в апеляціи?ніи? скарзі потерпілого не наведено таких обставин та даних про особу ОСОБА_11 , які б не були враховані при призначенні и?ому покарання і свідчили про можливість и?ого пом`якшення.
Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення чи потребували додаткового дослідження в суді апеляційної інстанції, колегією суддів не встановлено.
Підстав для скасування чи зміни вироку суду не має.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.09.2021 щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000301 за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1; 263 ч. 2 КК України, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а засудженим Марчуком у той же строк з дня вручення йому копії повного тексту ухвали.
Судді: