Провадження № 1-кп/947/205/22
УХВАЛА
05.07.2022 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000756 від 08.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000756 від 08.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Ухвалою суду кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання, відповідно ч.1 ст. 314 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинуваченим були обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, термін дії яких спливає.

Відповідно до ст. 331 ч.3 КПК України судом було поставлено на обговорення питання доцільності тримання обвинувачених під вартою, у зв`язку із спливом строків тримання під вартою.
В судовому засіданні, прокурор наполягав на продовженні обвинуваченим, кожному окремоОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з триманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Прокурор обґрунтовує свою вимогу відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тим, що на теперішній час не зникли ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та тим, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, можуть переховуватись від суду, можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, можуть незаконно впливати на свідків та потерпілого, можуть вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачуються.
Застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить їх належної процесуальної поведінки.
Розгляд судового засідання було призначено в режимі відеоконференції між Київським районним судом м.Одеси та ДУ "Одеський слідчий ізолятор", однак із технічних причини зв`язок з ДУ "Одеський слідчий ізолятор" встановлено не було.
З 24.02.2022 року на всій території України було введено воєнний стан указом Президента № 64/2022, який було продовжено до 24.08.2022 року. У листі Верховного суду України від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» вказано, що ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі обвинуваченого, з належною мотивацією такої процедури розгляду. Враховуючи вище викладене та факт того, що на території Україні відбуваються бойові дії, суд приходить до висновку про розгляд клопотання без участі обвинувачених.
Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , заперечував проти продовження строків запобіжного заходу у виді тримання під вартою, звернувся до суду з клопотанням про заміну запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на те, що прокурором не доведено та не підтверджено жодного ризику передбаченого ст. 177 КПК України та обвинувачений не має жодного наміру переховуватись від суду та впливати на потерпілого або свідків, відсутні докази, що обвинувачений порушував запобіжний захід раніше, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, зокрема хворих батьків які потребують допомоги та неповнолітню сестру, обвинувачений має цивільну дружину з маленькою дитиною, що перебувала на його утриманні, також ОСОБА_7 вже довгий час тримається під вартою. Окрім цього захисник зауважив, шо тяжкість покарання не може бути підставою для продовження запобіжного заходу, тому просив суд обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , заперечувала проти продовження строків запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з тим, що прокурором не доведено та не підтверджено жодного ризику передбаченого ст. 177 КПК України, крім того тяжкість злочину не може буди підставою для обрання найсуворішого запобіжного заход.
Вислухавши думку учасників процесу, оцінивши надані докази у сукупності, суд приходить до наступного.
Так, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна.
Стороною обвинувачення доведенні ризики, передбаченні ч.1 ст.177 КПК України, а саме.

Обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити сховати, або спотворити речі і документи, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_8 знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити сховати, або спотворити речі і документи, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, у кримінальному провадженні.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_4 , в своєму клопотанні захисник зазначає, що стороною обвинувачення та судом не доведено належним чином ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім цього пояснює, що навіть обгрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою. Суд зауважує, що обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обвинувачений ОСОБА_7 всеодно зможе впливати на потерпілого, свідків, що унеможливить днеупереджений допит свідків та потерпілого, тому посилання захисника ОСОБА_4 на вищевикладні обставини, як на підставу зміни запобіжного заходу, при розгляді клопотання судом до уваги не приймається та підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з урахуванням відомостей про осіб обвинувачених, а саме відсутності міцних соціальних зв`язків та тяжкості покарання, яке їм загрожує у разі визнання винними у скоєнні особливо тяжких злочинів, суд приходить до висновку, що існує реальний ризик, що обвинувачені, кожний окремо, можуть здійснити спробу переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити сховати, або спотворити речі і документи, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, у кримінальному провадженні.
Разом з тим Європейський суд з прав людини в рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Всі обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за доцільне продовжити до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з триманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави, у зв`язку з тим, що злочин скоєний із застосуванням насильства.
Вищевикладене свідчить про те, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених та обмеження їх прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 183, 184, 194, 196, 197, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу- відмовити.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" відносно ОСОБА_7 - задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, до 03.09.2022 року, включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" відносно ОСОБА_8 - задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, до 03.09.2022 року, включно.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" для виконання

Ухвала суду може буди оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1