Провадження № 1-кс/161/4688/22
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні клопотання

м. Луцьк 31 серпня 2022 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , представника власника майна ФГ «Марічка К» - адвоката ОСОБА_5 , представника власника майна АТ «Луцьке Авіапідприємство» ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: частини земельної ділянки площею 48, 1785 га, що знаходиться у комунальній власності за адресою: с. Лище Луцького району Волинської області, вул. Південна, 14а (кадастровий номер не визначався) з відповідними координатами, перелік яких вказаний в клопотанні, тимчасово позбавивши АТ «Луцьке Авіапідприємство», ФГ «Марічка К» та інших фізичних і юридичних осіб права користуватися зазначеною земельною ділянкою поза цільовим призначенням, а також тимчасово позбавити ФГ «Марічка К» права розпоряджатися врожаєм 2022 року з посівів озимої пшениці площею 16,1324 га і сої площею 32, 0461 га.

Клопотання мотивує тим, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000226 від 20 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Постановою слідчого від 08.08.2022 земельну ділянку з відповідними координатами, що розташована за адресою: с. Лище Луцького району Волинської області, вул. Південна, 14а (кадастровий номер не визначався) та розташовані на ній посіви сої та пшениці визнано речовими доказами.

Оскільки дане майно, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою забезпечення можливості його збереження та подальшого правомірного утримання, тому звернулися до суду з клопотанням про арешт.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які, кожен зокрема, підтримали подане клопотання, думку представників власників майна, які, кожен зокрема, щодо арешту майна заперечували, оскільки подане клопотання не ґрунтується ні на вимогах Земельного та Повітряного Кодексів, ні на вимогах КПК України (про що подали письмові заперечення), приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна до задоволення не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000226 від 20 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.
Таким чином, по даному провадженні досудове розслідування триває вже більше 1 року, з матеріалів провадження, наданих на вимогу суду вбачається, що ні з моменту проведення огляду місця події ще у 2021 році (де було встановлено наявність аналогічних засівів), ні на даний час (повторний огляд 08.08.2022) жодній особі не було повідомлено про підозру. Органом досудового розслідування реальних дій на встановлення та притягнення осіб, які причетні до протиправних дій (по яких ведеться провадження) не здійснюється. Натомість з періодів проведення оглядів у даному провадженні вбачається, що такі дії (огляди) проводяться виключно саме у час, коли здійснюється збір урожаю, що на думку суду, свідчить про те, що це здійснюється не задля перешкоджання ніби-то незаконній діяльності.
Відповідно до приписів ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а, отже, за правилами ст.132 КПК України, його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Всупереч вимогам ч.3 ст.132 КПК України, не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення посадовими особами АТ «Луцьке авіапідприємство», ФГ «Марічка К» кримінального правопорушення, відповідальність за що передбачена КК України.

Крім того, клопотання про арешт майна не конкретизоване, зокрема, не зазначено конкретних меж земельних ділянок, їх розмірів, кадастрових номерів або визначення їх меж відповідними уповноваженими державними органами; розмір врожаю, який підлягає арешту тощо.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Оскільки ні прокурором, ні слідчим на яких покладено обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, безпосередньо в судовому засіданні не надано достатніх доказів та не доведено правових підстав щодо для накладення арешту на земельні ділянки та врожай 2022 з посівів озимої пшениці та сої (більше того розміру такого врожаю взагалі не визначено), як і не доведено наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на земельну ділянку площею 48, 1785 га., що знаходиться у комунальній власності за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер не визначався) та на врожай 2022 року з посівів озимої пшениці та сої відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1