В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 542/247/22
Кримінальне провадження № 1-кп/542/38/22
30 травня 2022 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2022 за № 0000022 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Новосанжарського району Полтавської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, учасника бойових дій, не працюючого, раніше не судимого:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України;
В С Т А Н О В И В :
На початку 2021 року ОСОБА_4 вирішив отримати і використовувати посвідчення водія категорій «А,В» не проходячи відповідне навчання та здачу заліків. Для цього він через невстановлену слідством особу замовив і придбав у інших невідомих слідству осіб, посвідчення водія серії та номеру « НОМЕР_1 Зам. 21- 3256 РС Ukraina 01.2021», виданого 23.01.2021 невідомою організацією, не маючи насправді законних підстав таке посвідчення отримати, з метою подальшого використання для керування автомобілем.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що вищевказане посвідчення водія підроблене і ним отримано не в передбаченому законодавством порядку, з 23.01.2021 по 07.02.2022 керував транспортним засобом, однак 07 лютого 2022 року під час керування автомобілем «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Центральній у смт Нові Санжари Полтавського району Полтавської області, близько 13 год. 00 хв., був зупинений біля будинку № 41 за порушення ПДР працівниками поліції СРПП Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. Реалізуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання ОСОБА_4 під час перевірки документів пред`явив працівнику поліції вказане водійське посвідчення, достовірно знаючи, що воно є підробленим.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи № СЕ-19/117-22/1764-ДД від 16.02.2022 бланк наданого на дослідження посвідчення водія серії та номеру: « НОМЕР_1 Зам. 21-3256 РС Ukraina 01.2021» заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

У наданому посвідченні: реквізитні дані, мікродрук, захисна сітка, прізвище, ім`я, та по батькові власника, підпис власника, кольоровий фотознімок, серія і номер (на зворотному боці бланка документа) та вхідні типографські дані документа - нанесені термосублімаційним способом друку, з використанням термосублімаційного принтеру; всі інші зображення з обох боків документа (дата і місце народження власника, дата видачі, дата закінчення строку дії, назва установи, яка видала посвідчення, серія і номер посвідчення (на лицевому боці бланка документа) та інформація про відкриті категорії) на бланк документа - нанесені термодруком за допомогою термопринтеру.

Своїми умисними діями які виразились у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

23 лютого 2022 року між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачений підтвердив свою згоду на застосування узгодженої в угоді міри покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358КК України, визнав беззастережно, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.
Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа. Згідно з положеннями ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України є проступком. Враховуючи, що між прокурором та підозрюваним досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.
Судом встановлено, що між сторонами кримінального провадження - прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду від 23 лютого 2022 року про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, зобов`язався сприяти розслідуванню кримінального провадження. Враховуючи особу винного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відсутність судимостей, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторонами угоди було узгоджено покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.
Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він має постійне місце проживання, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, є учасником бойових дій, має позитивну характеристику, визнав вину та розкаявся, що ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, його осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась та нести кримінальну відповідальність за вчинене.
Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.
Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.
Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено за ч. 4 ст. 358 КК України до проступків.
Обставиною, яка пом`якшуєпокарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, що визначені ст. 70 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Сторонами угоди узгоджено покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваним угоди про визнання винуватості, призначення останньому узгодженого сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Питання щодо процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вирішує за правилами ст. 124 КПК України.
Встановлено, що процесуальні витрати у справі становлять 1 544,58 грн.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 лютого 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2022 за № 0000022, укладену у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання ним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 510,00 (п`ятсот десять гривень).
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у розмірі 1 544,58 грн (одна тисяча п`ятсот сорок чотири гривні п`ятдесят вісім копійок.
Речовий доказ:посвідчення водія серії та номеру « НОМЕР_1 Зам. 21- 3256 РС Ukraina 01.2021», виданого 23.01.2021 після набрання вироком законної сили знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1