ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1555/21

Провадження № 11-кп/4820/543/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Львівська установа виконання покарання № 9» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2020 року за № 0000308 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2022 року,-

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ Донецької області, проживав в АДРЕСА_1 , який утримується в Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19», раніше судимого:
вироком Шепетівського міського суду Хмельницької області від 30 травня 2001 року за ст. 141 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) у виді трьох років позбавлення волі, з відстрочкою виконання покарання на підставі ст. 46-1 КК України на 2 роки, зі сплатою штрафу 680 грн.;
вироком Шепетівського міського суду Хмельницької області від 09 квітня 2002 року за ст. 190 ч. 2, 71 КК України у виді трьох років одного місяця позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 28 лютого 2005 року по відбуттю строку покарання ;
вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2005 року за ст.ст. 185 ч. 3, 69, 190 ч. 2, 70 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 23 грудня 2006 року по відбуттю строку покарання;
вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2007 року за ст.ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2, 186 ч. 2, 357 ч. 1, 70,72 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 07 травня 2012 року по відбуттю строку покарання;
вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2012 року за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 395, ст. 70 КК України у виді трьох років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 14 серпня 2015 року по відбуттю строку покарання;
вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 395, ст. 70 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 09 жовтня 2020 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 28 квітня 2022 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 980 грн. 70 коп.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

За вироком суду, 19 грудня 2020 року о 16 год. 47 хв. 52 с. ОСОБА_6 шляхом вільного доступу зайшов на сходинковий майданчик, який веде до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , у якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_8 .
Переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно таємно викрав тумбу під телевізор 4S АНТВЕРПЕН П фабрики БРВ-Україна, висотою 590 мм, шириною 1370 мм, глибиною 405 мм, вартістю 3903 грн 33 коп, яка знаходилась на сходинковому майданчику під стіною з правої сторони від входу у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та виніс її на вулицю.
У подальшому, будучи об`єднаним єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, 19 грудня 2020 року о 16 год 53 хв 15 с ОСОБА_6 повернувся на сходинковий майданчик, який веде до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, о 16 год 59 хв 48 с повторно таємно викрав матрац «Капучіно софт плюс», шириною 900 мм, глибиною1900 мм, висотою 230 мм, вартістю 3478 грн, який знаходився на сходинковому майданчику під стіною з правої сторони від входу у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та виніс його на вулицю.
Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд. Діями ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 завдано майнової шкоди на загальну суму 7381 грн. 33 коп.

Непогоджуючись з вироком суду обвинувачений та його захисник подали апеляційні скарги, у яких просили закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 на підставі ст. 417 КПК України у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості і вичерпані можливості їх отримати.
Посилаються на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненому, а тому вважають, що у його діях відсутній склад інкримінованого злочину.

Суд не взяв до уваги показання ОСОБА_6 про те, що даного злочину він не вчиняв, на момент вчинення такого перебував у товариша.

Відеозапис з камери внутрішнього спостереження магазину «Меблі» у ТЦ «Престиж» по вул. Залізнична, 81 в м. Шепетівка за 19.12.20 року та DVD-R диск, який визнаний речовим доказом, є недопустимим доказом, оскільки такого диску ОСОБА_8 10.03.21 р. не надавала і заяви про доручення даного відеозапису до матеріалів справи цього дня також не писала. Крім того, наданий ОСОБА_8 20.12.2020 року DVD-R диск та її заява в матеріалах справи відсутні.
Із показань свідків, допитаних місцевим судом не вбачається, що крадіжку вчинив саме обвинувачений.
Крім того, суд допустив неповноту розгляду справи, оскільки не допитав свідка ОСОБА_9 , якій нібито ОСОБА_6 пропонував купити у нього матрац, не провів криміналістичну експертизу, яка б встановила особу, яка зафіксована на відеозаписі з камер спостереження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційних скарг сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданих апеляційних скарг з підстав наведених у них, прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг процесуальних опонентів, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, надавши всім учасникам провадження право виступу у судових дебатах, а обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, в ньому мають бути наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вищевикладені вимоги кримінального процесуального законодавства, спрямовані на встановлення в справі об`єктивної істини, а його висновки про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними в матеріалах справи та детально викладеними у вироку доказами, які судом всебічно і повно досліджені та правильно і об`єктивно оцінені в їх сукупності та взаємозв`язку.

Як вбачається із змісту апеляційних скарг сторони захисту, ключовою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття відносно обвинуваченого ОСОБА_6 кримінального правопорушення є недопустимість єдиного прямого доказу обвинувачення, а саме відеозапису з камери спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що вказує, на думку апелянтів, на відсутність достатніх доказів для доведеності вини обвинуваченого.

Перевіряючи даний довід сторони захисту колегія суддів враховує те, що чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих (стосовно цього елемента доказування) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.
Дійсно, жоден зі свідків сторони обвинувачення не був безпосереднім очевидцем викрадення ОСОБА_6 із магазину «Меблі Престиж», тумби під телевізор та матраца, однак свідки наводили такі обставини подій, які поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинуваченого в сукупності з іншими доказами.
Зокрема, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які працюють продавцями-консультантами в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », 20 грудня 2020 року виявили відсутність тумбочки під телевізор та матраца, які зберігалися на сходинковому майданчику магазину, про що одразу повідомили власницю магазину та викликали поліцію.
Після приїзду власниці магазину потерпілої ОСОБА_8 вони спільно з останньою переглянули відеозапис з камери відеоспостереження та виявили як невідомий хлопець витягував із магазину зниклі речі.
При цьому свідки та потерпіла вказали на обвинуваченого як особу, яка зображена на відеозаписі камери спостереження.
Крім того, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вказували на обвинуваченого як особу, яка пропонували їм придбати матрац.
Наведені показання у своїй сукупності є достатніми і взаємопов`язаними між собою, які підтверджують поза розумний сумнівом правильність установлених судом фактичних обставин.
При цьому такі показання щодо обставин подій повністю узгоджуються із даними протоколів огляду відеозапису з камер спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відповідно до яких зафіксовано факт викрадення майна саме обвинуваченим ОСОБА_6 .

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про недопустимість як доказу відеозапису з камер відеоспостереження, оскільки він був отриманий з порушенням вимог чинного законодавства, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку встановленому КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 56 КПК України потерпілий наділений правом під час досудового розслідування подавати докази на підтвердження своєї заяви.

Будь-яких обмежень цих процесуальних прав потерпілого КПК України не містить.

Як вбачається із матеріалів провадження, потерпіла ОСОБА_8 у ході судового розгляду місцевого суду підтвердила автентичність переглянутого відеозапису та повідомила, що саме його вона особисто надала працівникам поліції в день виявлення крадіжки майна.

Вказаний диск з відеозаписом камер спостереження визнаний речовим доказам та долучений до матеріалів справи.

З огляду на викладене, той факт, що належний потерпілій відеозапис події злочину був виданий нею добровільно, не є підставою вважати його недопустимим доказом.

Крім того, зазначений відеозапис у відповідності до протоколів огляду речей від 14.04.2021 та 29.04.2021 року оглянутий слідчим за участю свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 з дотриманням вимог чинного законодавства як такий, що підтверджує існування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Посилання сторони захисту на відсутність у матеріалах кримінального провадження заяви потерпілої ОСОБА_8 про видачу відеозапису працівникам поліції, з огляду на її показання щодо такої видачі, не свідчить про порушення процедури введення даного доказу у кримінальне провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що докази у даному кримінальному провадженні, які покладені судом першої інстанції в основу обвинувального вироку, були отримані від потерпілого уповноваженими на те посадовими особами органу досудового розслідування із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Не можуть бути обґрунтованими й доводи апеляційної скарги сторони захисту про обов`язкове проведення у даному кримінальному провадженні судово-портретної експертизи для ідентифікації особи, яка зображена на відеозаписі з камери спостереження у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Так, у відповідності до положень ч. 2 ст. 242 КПК України, проведення портретної експертизи не є обов`язковим.

Колегія суддів звертає увагу на те, що портретна експертиза призначається у ситуаціях, коли органи досудового розслідування або суд не мають можливості іншим шляхом встановити особу, що зображена на фотознімках та/або відеозаписах.

Однак, якість відеозапису з камер відеоспостереження магазину, дослідженого у судовому засіданні місцевого суду, у сукупності із порядком отримання цього доказу, не вимагав спеціальних знань, оскільки давав можливість самостійно за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінити кожний доказ досліджений в ході розгляду даного кримінального провадження з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, і дійти необхідних висновків для ухвалення остаточного судового рішення.

До того ж слід зазначити і те, що сторона захисту не була позбавлена можливості надати суду свій висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях, або ж звернутися до суду з відповідним клопотанням про проведення такої експертизи, однак цим правом не скористалася.

Крім того, сторона захисту у поданій апеляційній скарзі не зазначала, яким саме чином непроведення у даному кримінальному провадженні судово-портретної експертизи відеозапису з камер спостереження магазину, робить даний доказ (відеозапис) недопустимим.

Не звернула увагу сторона захисту й на те, що висновок судового експерта не має для суду наперед встановленої сили.

Не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і доводи сторони захисту про наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 на час вчинення кримінального правопорушення алібі, яке підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 .

Так, відповідно до змісту звукозапису судового засідання від 17.03.2022 року вказаний свідок не зміг пригадати часу, дня, місяця та навіть року зустрічі з обвинуваченим, в ході якої вони вживали спиртні напої, що спростовує наявність алібі в обвинуваченого.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема те, що в ході судового розгляду у місцевому суді не був допитаний свідок обвинувачення ОСОБА_9 не можна визнати переконливими, і такими, які б впливали на повноту судового розгляду, з урахуванням того, що сторона обвинувачення відмовилися від допиту вказаного свідка, а сторона захисту не заперечували щодо такої відмови.

Отже, аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що засудження ОСОБА_6 є правильним.
У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження колегія суддів не встановила матеріальних чи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні і оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності кваліфікації його дій. Відповідно і підстав для зміни чи скасування вироку суду щодо останнього не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - з моменту вручення йому копії судового рішення.

Головуюча ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3