Справа № 496/6004/21
Провадження № 1-кп/496/59/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноші, Черкаської області, громадянина України, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця, стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 , старшого матроса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді номер обслуги 3 розрахунку 1 протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «матрос», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 20.02.2017 року о 08 год. 00 хв., не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 10 год. 00 хв. 27.11.2021, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. При цьому пояснив, що він самовільно залишив військову частину із-за непорозуміння з лікарем у військовому шпиталю, у скоєному кається.
Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Кваліфікуюча ознака «місце служби» не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки обвинувачений самовільно залишив саме військову частину, а тому вона підлягає виключенню.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні вказаного злочину і його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв навмисний тяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем проходження служби характеризується позитивно, має грамоту за вагомий внесок в обороноздатність держави, до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, а саме добровільне з`явився до військової частини, а також те, що він наразі виконує свій громадянський обов`язок по захисту країни,відсутність обтяжуючих обставин, а тому суд вважає, що вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,з огляду на що суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України та на підставі ст. 53 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 374 КПК України, ст. ст. 65, 66, 69, ч. 4 ст. 407 КК України, суд -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1