УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 235/6875/16-к

провадження № 51-6040ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 ,

встановив:

За вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання

у виді позбавлення волі на строк 14 років.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року вказаний вирок залишено без змін.

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області ухвалою від 21 квітня

2021 року залишив без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд

за нововиявленими обставинами вироку цього ж суду від 25 квітня 2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року вказану ухвалу місцевого суду від 21 квітня 2021 року залишено без змін.

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, засуджений ОСОБА_1 03 лютого 2022 року звернувся до касаційного суду із скаргою на усі судові рішення, постановлені щодо нього, в тому числі і на вищезазначені.

Зважаючи на те, що засуджений подав касаційну скаргу на судові рішення, які були постановлені в різному порядку, суд касаційної інстанції був позбавлений можливості визначитись з предметом перевірки.

З огляду на наведене та у зв`язку із невідповідністю поданої скарги вимогам

ст. 427 КПК України, ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 лютого 2022 року зазначену касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - 15 днів з дня отримання копії ухвали.

При цьому, у вказаній ухвалі було зазначено про те, що у разі, якщо засуджений бажає оскаржити різні судові рішення, він вправі подати касаційну скаргу на кожне

із них окремо із наведенням відповідного обґрунтування щодо їх незаконності

чи необґрунтованості.

На виконання даного судового рішення засуджений надіслав на адресу Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій вказав про свою незгоду з вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року та ухвалою Донецького апеляційного суду

від 22 листопада 2021 року.

Зважаючи на те, що засудженим ОСОБА_1 недоліки, вказані у попередній ухвалі Верховного Суду, усунуті не були, зазначену касаційну скаргу ухвалою касаційного суду від 27 квітня 2022 року було повернуто особі, яка її подала.

26 липня 2022 року від засудженого знову надійшла касаційна скарга, в якій він

не погоджувався з вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року, ухвалами Донецького апеляційного суду

від 11 жовтня 2018 року, Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 квітня 2021 року та Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року та порушував питання про перегляд даних судових рішень в касаційному порядку. Разом з тим, ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 01 серпня 2022 року засудженому ОСОБА_1 було повернуто вказану касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Крім цього, ухвалами Верховного Суду від 06 вересня 2022 року засудженому було повернуто його касаційні скарги, що надійшли до суду касаційної інстанції 02 вересня 2022 року, у зв`язку з тим, що зазначені скарги були подані поза межами строку на касаційне оскарження, а колегія суддів не знайшла підстав для поновлення засудженому цього строку.

На адресу Касаційного кримінального суду Верховного Суду від засудженого ОСОБА_1 надійшла нова касаційна скарга, датована і підписана ним 03 жовтня 2022 року. Як вбачається з її змісту, засуджений вказує на оскарження ним вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року щодо нього. Крім того, засуджений ОСОБА_1 у своїй касаційній скарзі порушує питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження судових рішень, постановлених за результатами перегляду зазначеного вироку місцевого суду за нововиявленими обставинами, які не оскаржує.

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати

у стані невизначеності.

Як видно з матеріалів провадження за касаційною скаргою, копію ухвали Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року, якою було залишено без змін вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року, засуджений ОСОБА_1 отримав 24 жовтня 2018 року. Таким чином, касаційна скарга, датована та підписана засудженим 03 жовтня 2022 року, є поданою поза межами строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень. При цьому засуджений у своїй касаційній скарзі не порушує питання про поновлення йому вказаного строку.

Окрім вказаного, засуджений у своїй касаційній скарзі вказує на необхідність поновлення йому строку на касаційне оскарження судових рішень, постановлених за результатами перегляду вищевказаного вироку місцевого суду за нововиявленими обставинами, що ним не оскаржуються.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.

В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження засуджений зазначає, що строк на касаційне оскарження пропущений ним у зв`язку порушеннями, допущеними судом апеляційної інстанції, що перешкодило йому вчасно звернутися

до суду касаційної інстанції.

Разом з тим, вказівка засудженого ОСОБА_1 на поважність пропуску строку касаційного оскарження з цієї підстави є необґрунтованою та не може слугувати підставою для його поновлення.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі засудженим не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 429 КПК України у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала,

не порушує питання про поновлення цього строку або якщо суд касаційної інстанції

за заявою особи, яка її подала, не знайшов підстав для його поновлення, касаційна скарга повертається.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_1 у задоволенні його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 квітня 2021 року

та ухвали Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року щодо нього.

Повернути засудженому ОСОБА_1 його касаційну скаргу з усіма доданими

до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4