Справа № 299/4051/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-кп/4806/653/21, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2021 року, кримінальне провадження, внесене 06.09.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 ,

закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

В ухвалі суду вказується на те, що у провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, згідно з яким ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 05 вересня 2018року, приблизно о 18 годині, за попередньою змовою разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до існуючих загальнообов`язкових норм та правил поведінки в суспільстві, діючи умисно, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, у присутності сторонніх осіб, а саме ОСОБА_9 та неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , знаходячись по вул. Маяковського в м. Виноградів, неподалік перехрестя вулиць Маяковського та Українська, різко зупинивши свій автомобіль, вийшов із нього та підійшов до потерпілого ОСОБА_12 , якому наніс удар кулаком правої руки у ділянку обличчя, під час нанесення якого до нього також підійшов ОСОБА_8 , який підтримуючи хуліганські дії ОСОБА_7 , відразу ж наніс потерпілому ОСОБА_13 , удар кулаком правої руки по голові, не зважаючи на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_14 своїми діями впливають на психологічний стан неповнолітніх свідків, які в той час знаходились біля них та перебували в стресовому стані. Після чого, ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , не реагуючи на зауваження сторонніх осіб, продовжуючи хуліганські дії почали наносити потерпілому ОСОБА_13 , множинні удари ногами та руками по різним частинам тіла, частину ударів яких потерпілий відбивав, однак під час нанесення ударів ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_13 спочатку один удар головою у ділянку носа, після чого наніс ще один удар ногою у ділянку грудей. Внаслідок нанесених ударів, потерпілий ОСОБА_15 , згідно з висновком експерта № 152 від 27.09.2018, отримав фізичну біль.

У цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 05 вересня 2018 року, приблизно о 18 год, за попередньою змовою разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи очевидну неповагу до існуючих загальнообов`язкових норм та правил поведінки в суспільстві, діючи умисно, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, у присутності сторонніх осіб, знаходячись по АДРЕСА_3 , вийшовши із автомобіля та підтримуючи хуліганські дії свого знайомого ОСОБА_7 , підійшовши до потерпілого ОСОБА_12 відразу наніс потерпілому ОСОБА_13 , удар кулаком правої руки у ділянку голови. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи хуліганські дії почали наносити потерпілому ОСОБА_13 , множинні удари ногами та руками по різним частинам тіла, частину ударів яких потерпілий відбивав, однак під час нанесення ударів ОСОБА_7 , наніс потерпілому ОСОБА_13 , спочатку один удар головою у ділянку носа, після чого наніс ще один удар ногою у ділянку грудей. Внаслідок нанесених ударів потерпілий ОСОБА_15 , згідно з висновком експерта № 152 від 27.09.2018, отримав фізичну біль. Таким чином, ОСОБА_16 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

В ухвалі суду вказується, що захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_17 , звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України. Клопотання мотивоване тим, що 16.10.2018 обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Обґрунтовуючи клопотання захисник вказує, що відповідно до положень редакцій КПК України, яка діяла на момент початку досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме абз. 2 ч.1 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, тобто строк досудового розслідування кримінального провадження мав закінчуватися 16.12.2018. У кримінальному провадженні 29.11.2018, складено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, який був отриманий Виноградівським районним судом 30.11.2018. 14.12.2018, захисником підозрюваних було подано до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке ухвалою суду від 04.01.2019 задоволено та повернуто обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків. Не погоджуючись із судовим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, яка апеляційним судом, відповідно до ухвали від 15.05.2019, залишена без задоволення, а рішення першої інстанції без зміни. 22 травня 2019 року апеляційний суд скерував справу до суду першої інстанції, а відтак 05.06.2019 обвинувальний акт повернуто разом із ухвалою суду до Берегівської місцевої прокуратури, а вже 30.08.2019 прокурор склав новий обвинувальний акт у кримінальному провадженні і лише 13.12.2019 новий обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, передано до суду, і такий був одержаний Виноградівським районним судом 13.12.2019, тобто через 3 місяці та 13 днів. З огляду на наведене, адвокат просить постановити ухвалу про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України. В обґрунтування прийнятого рішення, в ухвалі суд зазначив, що підстави для закриття кримінального провадження №0000922 від 06.09.2018, існують і такі заслуговують на увагу. Судом дійшов висновку про те, що перше повідомлення про підозру обвинуваченим вручено ще 16.10.2018, а до суду перший обвинувальний акт надійшов 30.11.2018, тобто через 1 місяць та 14 днів, новий обвинувальний акт надійшов до суду через майже 7 місяців з моменту винесення рішення суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги прокурора на ухвалу про повернення обвинувального акту без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, а відтак у підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що двомісячні строки досудового розслідування в цьому провадженні пропущені. Окрім цього, судом вказується на те, що матеріалами кримінального провадження підтверджується, що постанови про продовження строків досудового розслідування в кримінальному провадженні не приймались і в судовому засіданні прокурором не надані, а, отже, враховуючи вищенаведене, досудове розслідування у кримінальному провадженні було закінчено, однак поза межами строку. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що досудове розслідування здійснено з порушенням процесуальних строків, а відтак кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України. В ухвалі також вказується на те, що вказаний злочин, який інкримінується обвинуваченим, не віднесено до тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, що, відповідно до примітки п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України - частину першу статті 284 доповнено пунктом 10 згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін). Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду за № 2 від 30.11.2017 днем початку роботи Верховного Суду є 15 грудня 2017 року, тобто з цього моменту вступають у чинність примітки до п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України. Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке інкримінується обвинуваченим, були внесені до ЄРДР після першого дня роботи Верховного Суду, тобто після 15.12.2017, а саме 06.09.2018. Вищенаведене свідчить про те, що кримінальне провадження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України підлягає закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки направлення обвинувальних актів, як факт закінчення досудового розслідування, які були складені 29.11.2018 та 30.08.2019, та відповідно були отримані судом тільки 30.11.2018 та 13.12.2019, тобто поза межами двомісячного строку досудового розслідування. З реєстру матеріалів досудового розслідування, наявного в матеріалах судового провадження убачається, що у кримінальному провадженні жодних процесуальних рішень щодо продовження строку досудового розслідування, або щодо зупинення досудового розслідування не приймалось. Тому, суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження слід закрити.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що судом не взято до уваги те, що строк досудового розслідування не був пропущений прокурором, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні не відновлювалось, а тому перебіг вказаних строків на час скерування повторно обвинувального акту до суду не сплив. Вважає, що місцевий суд дійшов хибного висновку про застосування положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2018, тобто до введення у дію змін, передбачених Законом України №2147 VІІІ від 03.10.2017. На думку апелянта, підстави для закриття кримінального провадження відсутні. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернути до Виноградівського районного суду для продовження його розгляду.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, думку прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Апеляційний розгляд проводиться за відсутності обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їхнього захисника адвоката ОСОБА_17 , потерпілого ОСОБА_12 та його представника адвоката ОСОБА_18 , неявка яких, з огляду на положення частини 4 статті 405 КПК України, не перешкоджає його проведенню. При цьому, береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги обвинувачені, захисник, потерпілий та його представник повідомлені належним чином; заяви чи клопотання про відкладення апеляційного розгляду на інший термін та відомості про поважність причин неявки від обвинувачених не надходили.
При оцінці доводів апеляційної скарги колегія суддів бере до уваги таке.
Так, відповідно до ст. ст. 370, 372 КПК України судове рішення (ухвала) повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються:суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Колегія суддів вважає, що вказані вище вимоги законодавства судом першої інстанції не були дотримані.
Так, з матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру 16.10.2018, а обвинувальний акт щодо них складено 29.11.2018 і 30.11.2018 направлено до суду першої інстанції, що свідчить про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 закінчено в межах передбачених ст. 219 КПК України строків.
Дійшовши висновків про те, що досудове розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 закінчено поза межами строків досудового розслідування, оскільки після повернення прокурору обвинувального акту, прокурором 30.08.2019 складено новий обвинувальний акт, який передано до суду першої інстанції 13.12.2019, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що після повернення прокурору обвинувального акту досудове розслідування не відновлювалось, що в свою чергу свідчить про те, що перебіг строків досудового розслідування на час повторного скерування до суду обвинувального акту не відбувався, а відповідно й визначений ст. 219 КПК України строк не сплив.
При цьому, посилання суду першої інстанції на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приймались рішення про продовження строку досудового розслідування чи зупинення досудового розслідування є безпідставним. При оцінці цих доводів колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на положення КПК України, якими не передбачається винесення тих чи інших постанов органом досудового розслідування у тому чи іншому кримінальному провадженні, оскільки за приписами ст. ст. 291, 292, 314 КПК України обов`язок усунення недоліків покладається лише на прокурора.
Тому, висновки суду першої інстанції про те, що досудове розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 закінчено поза межами строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 КПК України апеляційний суд визнає такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах кримінального провадження та вимогах кримінального процесуального законодавства, у тому числі й не підтверджуються, а навпаки спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: 1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу; 2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; 3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу; 4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не враховані вищевказані факти та обставини, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.
Отже, вищевказані порушення, допущені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та при постановленні судового рішення, позбавили суд першої інстанції повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, та прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, і не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення є такими, які відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України тягнуть скасування судового рішення із призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі, а тому, доводи апеляційної скарги визнаються обґрунтованими та беруться апеляційним судом до уваги.
Під час нового судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно дотриматись вимог кримінального процесуального закону, повно й всебічно дослідити приєднані до обвинувального акту докази та дати їм належну оцінку, внаслідок чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
З огляду на вищенаведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі, а апеляційна скарга задоволенню.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

Керуючись керуючись ст. ст. 219, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2021 року, якою кримінальне провадження, внесене 06.09.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000922, щодо обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, - скасувати, направивши кримінальне провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :