Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/616/22
Провадження № 1-кп/673/129/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2022 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю:

прокурора Делінди В.Ю.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

потерпілої- ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000576 від 17.03.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кальня Деражнянського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, утриманців немає, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2022 року близько 09 год. 40 хв., ОСОБА_1 достовірно знаючи про несправність автомобіля марки «ВАЗ-2109» д.н.з. НОМЕР_1 , що полягала у зміні конструкції гідроприводу гальмового механізму та зміні конструкції рульового колеса-встановлення рульового колеса меншого діаметру, що непередбачено конструкцією транспортного засобу, будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області від 20.08.2021 року керуючи вказаним автомобілем в хворобливому стані, що пов`язаний із наявністю судомних приступів по пров. Новому та здійснюючи виїзд на перехрестя з вул. Миру м. Деражня Хмельницької області, в порушення вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10 2001 р. (далі ПДР), змінив напрямок руху ліворуч, внаслідок чого створив небезпеку та виїхав за межі проїзної частини вул. Миру, де здійснив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_2 , яка рухалася по тротуару проїзної частини вул. Миру м.Деражня Хмельницької області із ліва на право відносно напрямку руху вказаного автомобіля.

В результаті зіткнення ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді:перелому латерального виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням, перелому дистального епіметафізу лівої променевої кістки, вклоченого перелому дистального епіфіза лівої ліктьової кістки, вивиху пів місяцевої кістки лівої кисті, перелому 5-6-7го ребер справа, 3-го ребра зліва, садна нижньої третини правого стегна, верхньої третини правої гомілки, лівого променево-зап`ястного суглобу, набряку правого коліна, лівого променево-зап`ясного суглобу, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я з відсутністю небезпеки для життя; перелому кісток носа, набряку та садна носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Ці наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинному зв`язку з допущеними ОСОБА_1 порушеннями вимог п.п.2.1.(а), 2.3.(а),2.9.(б), 10.1 ПДР, згідно з якими: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія відповідної категорії (п.2.1.а); для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу(п.2.3.а), водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу (п.2.9.б), перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1).

За порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_1 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, провів судовий розгляд у справі щодо вищезазначених обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349, ст. 351 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, потерпілої, матеріалів провадження, що характеризують його особу, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно показань обвинуваченого ОСОБА_1 , який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у зазначений в обвинувальному акті час керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2109» д.н.з. НОМЕР_1 по пров. Новому м. Деражня Хмельницької області та мав намір здійснити поворот на вул. Миру. Пригадує, як для здійснення такого маневру, зупинився на перехресті означених вулиць, ввімкнувши лівий покажчик повороту, після чого події не пам`ятає, оскільки у нього стався приступ, після якого без свідомості був доставлений до лікарні. Пояснив, що з 2014 року має проблеми зі здоров`ям, які пов`язані із появою приступів, які виникають через перевтому. В скоєному щиро розкаюється. Також, визнав в повному обсязі заявлені цивільні позови- прокурором в інтересах держави про стягнення витрат на лікування потерпілої на загальну суму 83748грн. 76коп. та потерпілою ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 84208,63грн та моральної шкоди -53000грн.

Потерпіла ОСОБА_2 показала, як 17.03.2022 року близько 9год. 30хв. рухалася тротуаром вул. Миру в м.Деражня в той час на неї раптово виїхав автомобіль та своєю передньою частиною притиснув її до огорожі. Внаслідок наїзду отримала безліч тілесних ушкоджень, тривалий час перебувала у лікарні та наразі потребує реабілітації. Зауважила, що після дорожньо-транспортної пригоди бачила як водій транспортного засобу лежав на землі поруч із автомобілем у несвідомому стані. В зв`язку з тим, що обвинувачений не відшкодував заподіяну їй шкоду, вимоги цивільного позову підтримала в повному обсязі та вказувала на доцільності призначення суворого покарання для останнього.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При обранні виду та розміру покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_1 раніше не судимий, вчинив нетяжкий необережний злочин, неодружений, не працюючий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого не встановлено.

При цьому, суд виключає із обвинувачення як безпідставні посилання на обставину, яка обтяжує покарання вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення відносно особи похилого віку та зауважує, що під час здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перебував під дією судомного приступу, в зв`язку з чим не міг усвідомлювати віковий стан потерпілої.

Згідно досудової доповіді Хмельницького районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області від 16.09.2022 року ризики вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та небезпеки його для суспільства оцінені на рівні середніх, в зв`язку з чим виправлення ОСОБА_1 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України - у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортним засобом, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

При цьому, суд враховує, що згідно постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області від 20.08.2021 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як вбачається із інформації наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 18.04.2022 року посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 станом на 15.04.2022 року знаходиться на зберіганні в ТСЦ №6841 згідно вищевказаного рішення суду.

Враховуючи, що на час ухвалення вироку строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на підставі вищевказаної постанови цього суду закінчився, суд вважає за доцільне в межах даного кримінального провадження застосувати до останнього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк, передбачений санкцією ч.1 ст. 286 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З огляду на встановленні обставини справи, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 більш суворого покарання, зокрема, пов`язаного із ізоляцією його від суспільства.

Вирішуючи, наявні у кримінальному провадженні цивільні позови, суд виходить із наступного.

Так, прокурором в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Хмельницької ОДА заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_1 на користь обласного бюджету витрати на лікування потерпілої ОСОБА_2 в розмірі 83748,76грн.

Також, потерпілою ОСОБА_2 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 84208, 63грн та моральної шкоди в розмірі 53000грн.

Згідно із положеннями ч.2 ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

В силу ч.1 та ч.3 ст. 1206 цього Кодексу, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п. 3 ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частина 4 ст. 206 ЦПК України вказує, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_1 повністю визнав вимоги заявлених цивільних позовів та не ставив під сумнів надані з цього приводу докази.

При цьому, судом також враховуються пояснення ОСОБА_1 про те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди був чинний страховий поліс, де страхувальником значився власник транспортного засобу. З приводу вказаної події до страховика з відповідною заявою обвинувачений не звертався, а тому є підставним покладення на останнього обов`язку щодо відшкодування завданої шкоди потерпілій ОСОБА_2 .

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що цивільні позови прокурора про стягнення витрат на лікування потерпілої та ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди підлягають до задоволення в повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.03.2022 року на транспортний засіб марки «ВАЗ-2109» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 - скасувати.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів для проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу в розмірі 2059,44грн., судової інженерно-транспортної експертизи в розмірі 514,86грн, що в загальному становить 2574, 30грн, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виконання вироку в частині основного покарання не здійснювати, якщо засуджений протягом іспитового строку не вчинить іншого кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Хмельницької ОДА про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_1 витрат на лікування потерпілої задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь обласного бюджету витрати на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в розмірі 83748,76грн. (р/р UA2328393 в УДКСУ у м. Хмельницький, , код доходу 0204717, МФО 820172).

Цивільний позов ОСОБА_2 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 84208,63грн та моральну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення злочину в розмірі 53000грн.

Після набрання вироком законної сили:

-речові докази- транспортний засіб марки «ВАЗ-2109» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання начальнику ЦЗ ГУНП в Хмельницькій області та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів (вул. Курчатова, 120Д м. Хмельницький) повернути володільцю ОСОБА_1 , медичну карту стаціонарного хворого №4501 КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, оформлену на ім`я ОСОБА_2 , медичну карту стаціонарного хворого №613 КНП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня» Деражнянської міської ради, оформлену на ім`я ОСОБА_2 , медичну карту стаціонарного хворого №32 КНП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня» Деражнянської міської ради, оформлену на ім`я ОСОБА_1 , які повернуті до КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради та КНП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня» Деражнянської міської ради відповідно-вважати повернутими за належністю.

-арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.03.2022 року на транспортний засіб марки «ВАЗ-2109» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 - скасувати;

-процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в загальному розмірі 2574, 30 грн стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Т. В. Ягодіна