Справа № 159/7585/21 Провадження № 11-кп/802/446/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.125, ч.3 ст.185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2022 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, тимчасово безробітного, раніше судимого:
- вироком Ковельського міського суду Волинської області від 10.03.1995 за ст.ст.140 ч.3, 17 ч.2 - 140 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
- вироком Ковельського міського суду Волинської області від 23.10.1996 за ст.ст.17 ч.2,140 ч.3; ст.140 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.07.1997 за ст.140 ч.3 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна;
- вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2001 за ст.ст.106 ч.1, 105, 222 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 07.08.2003 за ст.185 ч.3 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений 15.10.2005 по відбуттю строку покарання, у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.3, ст.15 ч.2 - 185 ч.3 КК України;
- вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2007 за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання на строк 3 роки;
- вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.06.2007 за ст.185 ч.3 КК України до обмеження волі на строк 4 роки; на підставі ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років: на підставі ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців;
- вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2017 за ч.2 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
засуджено за:

- ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
- ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- ч.2 ст.125 КК України у виді арешту строком на 2 (два) місяці.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, призначене остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок відбування покарання визначено рахувати з моменту затримання, тобто з 02.11.2021.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишений попередній тримання під вартою.
Стягнуті з обвинуваченого на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, в загальній сумі, що становить 3089 (три тисячі вісімдесят дев`ять) гривень 16 коп.
В порядку ст.100 КПК України вироком вирішена доля речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що повторно, в період часу з 26 вересня 2021 року до 11 год 00 хв 02 жовтня 2021 року, точних дати та часу досудовим слідством не встановлено, він, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, вийнявши шибу вікна, проник до садівничого будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав секатор марки «Dnipro-M» модель «ULTRA 18R» 200 мм вартістю 274 гривні 55 коп., туристичний ніж вартістю 115 гривень 67 коп., а також бувші у вжитку садовий ніж, 10 виделок із нержавіючої сталі, металеве оцинковане відро ємкістю 8 літрів, які для їх власника ОСОБА_9 майнової цінності не становлять, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 390 гривень 22 коп.
Крім цього, він же, повторно, 06 жовтня 2021 року близько 22 год 00 хв, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження запірного пристрої на вхідних дверях, проник до будинку АДРЕСА_3 , з якого через незачинені двері суміжної стіни потрапив до гаражного приміщення, з котрого намагався викрасти електродриль-шуруповерт «FERMFDC-1800В» з двома акумуляторними батареями та зарядним пристроєм до них вартістю 383 гривні 33 коп., які поклав до пакету, однак був помічений на місці вчинення злочину власником даного гаражного приміщення ОСОБА_10 , а тому залишив вказані речі та втік, таким чином не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі.
13 жовтня 2021 року близько 06 год 30 хв ОСОБА_7 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження запірного пристрої на вхідних дверях, проник до будинку АДРЕСА_3 , з якого через незачинені двері суміжної стіни потрапив до гаражного приміщення, з котрого намагався викрасти 5-літрову каністру тосолу «Аляска -400С» вартістю 219 гривень, електродриль-шуруповерт «FERMFDC-1800В» з двома акумуляторними батареями та зарядним пристроєм до них вартістю 383 гривні 33 копійки, два кулькові крани з маркуванням «DN 40 11/2 PN 30 MS 58» вартістю 772 гривні 66 коп., ріжковий ключ 46/41 вартістю 168 гривень 33 коп., розвідний ключ з маркуванням «EXTRA 12`` DROPFORGED» вартістю 462 гривні 86 коп., набір торцевих насадок в кількості 16 штук з ключем та перехідником до них вартістю 210 гривень, таким чином намагався таємно викрасти майна на загальну суму 2216 гривень 18 коп., які поскладав до пакетів та виніс з гаражного приміщення і поставив на території подвір`я, неподалік паркану, тобто вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Проте коли ОСОБА_7 повернувся до вказаного гаражного приміщення, щоб подивитись, чи є там ще щось цінне, був помічений на місці злочину власником гаражу ОСОБА_10 , який намагався його затримати. Однак ОСОБА_7 відштовхнув останнього та втік, залишивши вищевказані речі, які хотів викрасти, на подвір`ї будинку, таким чином кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, що не залежали від його волі.
Крім цього, він же 13 жовтня 2021 року, близько 06 год 35 хв, перебуваючи в дровітні, що на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно та керуючись метою завдання потерпілому ОСОБА_10 , тілесних ушкоджень, почергово брав та прицільно кидав в останнього, котрий стояв на відстані декількох метрів від нього, частини полін, удари від яких припали у голову, нижні та верхні кінцівки останнього, внаслідок чого завдав ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої губи зі сторони слизової посередині, синця передньої поверхні середньої третини правої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, рани лоба зліва, рани (дві) тильної поверхні основної фаланги великого пальця правої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
01 листопада 2021 року близько 20 год 00 хв він, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, відкривши металеву накладку, на яку були замкнені вхідні двері, проник до господарського приміщення літньої кухні, розміщеної на подвір`ї будинку, що на АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав дві котушки для карпової риболовлі «ShimanoUltegraspodXT-D» вартістю 4746 гривень 25 коп. кожна та ехолот «DeeperSmartSonarCHIRP +2» вартістю 11359 гривень 67 коп., чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 20852 гривні 17 коп.
Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій, обвинувачений оскаржує вирок суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та його особі. Посилається на те, що судом першої інстанції не враховані такі пом`якшуючі покарання обставини, як його молодий вік, визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. З огляду на наведене, просить призначити йому менш сувору міру покарання, ніж 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого і його захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили змінити вирок, призначивши ОСОБА_7 менш сувору міру покарання, прокурора, яка заперечила доводи апеляційної скарги і просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.125 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами і в апеляційній скарзі не заперечується.
Діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.
Згідно норм ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).
Посилання в апеляційній скарзі сторони захисту на те, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.
При призначенні покарання судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, які за ступенем тяжкості належать до категорії нетяжких і тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відніс визнання своєї вини та щире каяття.
До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Також місцевим судом взято до уваги, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, не працює.
На думку апеляційного суду, враховуючи усі вищенаведені пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, дані про особу винного, який вчинив нетяжкі і тяжкі злочини, раніше неодноразово судимий, кількість епізодів злочинної діяльності, судом першої інстанції обґрунтовано застосовано до обвинуваченого покарання у межах санкцій закону, за яким його засуджено, на строк, наближений до мінімального, а остаточне покарання визначено на підставі положень ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Таке покарання, на переконання суду апеляційної інстанції, повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, і не є надто суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі.
Суд апеляційної інстанції вважає, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, повторно вчинив умисні тяжкі злочини проти власності, кількість вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, в даному випадку відсутні підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання.
Суд апеляційної інстанції вважає, у даному випадку досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Законних підстав для зміни вироку та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, суд апеляційної інстанції не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2022 року щодо нього без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії даної ухвали.

Головуючий

Судді