Справа № 129/622/18
Провадження №11-кп/801/536/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000687, № 0000206, № 0000104 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 07.04.2022, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України несудимого,
визнано винуватим в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання:
- за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
- за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
- за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк сім років.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній утримання під вартою, зі строком дії не більше 60 днів, який рахувати, починаючи із 07.04.2022.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з часу його затримання 19.06.2019 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.06.2019.
У строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано на підставі ч. 5 ст. 72 КК України період перебування його під вартою (попереднє ув`язнення), починаючи з 19.06.2019, - з час його затримання відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.06.2019, по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати по справі у сумі 572 грн на залучення експерта та проведення судової товарознавчої експертизи.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого:
03.04.2018 Гайсинським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;
09.08.2019 Гайсинським районним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки, із покладенням, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків;
02.07.2020 Гайсинським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком три роки із покладенням, передбачених ст. 76 КК України обов`язків;
визнано винуватим в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України і призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;
- за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_9 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк сім років.
На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком і за попереднім вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 02.07.2020, призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років і три місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 вирішено рахувати з часу його затримання і приведення до виконання призначеного йому покарання у виді позбавлення волі в порядку, передбаченому розділом ІІІ КВК України, після набрання цим вироком суду законної сили і звернення його до виконання.
Речові докази - чоловічі спортивні штани, чоловічий светр синьо-білого кольору, чоловічий светр темно-синього кольору, натільну сорочку, чоловічу куртку вирішено знищити.
Цивільний позов ОСОБА_15 до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про стягнення 387,49 грн на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та 2000 грн моральної шкоди закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, ч. 4 ст. 25 ЦК України, ч. 5 ст. 128 КПК України.
Цивільний позов ОСОБА_16 задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_16 - 25000 грн на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та 300000 грн на відшкодування моральної шкоди в рівних частинах. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_16 відмовлено.

Судом першої інстанції визнано доведеним, що ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» на посаді номера обслуги 2-го мінометного взводу 1-ї мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3, ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 11, 16, 126, 127, 128, 200, 363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, положень Військової присяги, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду, маючи об`єктивну можливість для своєчасного прибуття до місця проходження військової служби, з метою тимчасового ухилення від військової служби не з`явився вчасно з відрядження о 09 год. 00 хв. 23.09.2017 на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 19.06.2019, - часу його затримання працівниками поліції Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області.
09.12.2017 приблизно о 04:00 годині в м. Гайсин Вінницької області ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , обоє перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, прийшли в район розташування 3-го провулку І.Богуна на берег річки «Сіб», де зустріли раніше їм не знайомих похилого віку ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , та відносно яких, діючи групою осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, використавши безпідставний привід, а саме звинувачуючи ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у крадіжці риби з риболовецької сітки, яка була ними встановлена 08.12.2017 біля 19:00 години у водоймі річки «Сіб», грубо порушили громадський порядок та загальноприйняті норми поведінки, застосовуючи нецензурні вислови, почали погрожувати останнім фізичною розправою та наносити удари.
Так, ОСОБА_8 з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок наніс один удар кулаком у праву частину обличчя ОСОБА_15 від чого останній упав на коліна, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , використовуючи нецензурні вислови, прикладаючи значну фізичну силу, проявляючи особливу жорстокість, з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок, умисно і цілеспрямовано розпочали наносити численні удари кулаками та ногами по різним ділянкам тіла ОСОБА_16 , а саме: ОСОБА_8 наніс ОСОБА_17 один удар кулаком в обличчя, від чого останній упав на землю, ОСОБА_9 наніс йому біля шести ударів ногою по верхній частині тіла та голові, один удар в область ніг, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок, з метою завдати потерпілому ОСОБА_16 фізичних страждань, проявляючи особливу жорстокість, штовхнули його у водойму річки не даючи йому змоги близько 30 хвилин вийти з води на берег, спостерігали за його безпорадним станом, змусили ОСОБА_16 страждати від холоду, чим спричинили йому фізичний біль.
Після того, як ОСОБА_9 та ОСОБА_8 дозволили ОСОБА_16 вийти з води на берег, останні не маючи наміру припинити свої злочинні дії, користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_16 , який перебуваючи в стані переохолодження тіла та відчуваючи сильний фізичний біль, не міг підвестись, ОСОБА_8 з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок наніс ОСОБА_16 один удар ногою в область ніг та ОСОБА_9 з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок один раз підскочивши обома ногами, стрибнув на голову ОСОБА_18 .
Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , з метою завдати потерпілому ОСОБА_15 фізичних страждань, з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок, використовуючи нецензурні вислови, проявляючи особливу жорстокість, штовхнули його у водойму річки.
Після того, як ОСОБА_9 та ОСОБА_8 дозволили ОСОБА_15 вийти з води на берег річки, ОСОБА_8 , не маючи наміру припинити свої злочинні дії, з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок наніс останньому більше двох ударів ногами в область грудної клітки та один удар ногою в область потилиці.
Своїми вказаними протиправними, хуліганськими, умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заподіяли потерпілому ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в ділянці правого ока, правої щоки, синців в ділянці правого ока, скроневій ділянці справа, правої щоки, шиї справа, на слизовій оболонці правої щоки, саден в ділянці лоба справа та зліва, потиличній ділянці, які згідно із висновком судово-медичного експерта № 228 від 12.12.2017, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді суцільного обширного крововиливу, які згідно із висновком судово-медичного експерта № 228 від 12.12.2017, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми вказаними протиправними, хуліганськими, умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_16 заподіяли тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці обличчя, нижніх кінцівок, поверхневих забійних ран в ділянці обличчя, синців в ділянці лівого та правого ока, які згідно із висновком судово-медичного експерта № 34 від 05.03.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки голови, перелому кісток носа, травматичного зламу коронки 23 зуба, які згідно із висновком судово-медичного експерта № 34 від 05.03.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня в правій потиличній ділянці із геморагічним просяканням, утворення двобічних гідром, а також підвивиху С1-С2-СЗ, які згідно із висновком судово-медичного експерта № 34 від 05.03.2018, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпечності для життя.
05.05.2018 приблизно о 14:00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до кафе, що розташоване по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_19 , де у холодильнику побачив пляшки з пивом, які він вирішив відкрито викрасти. Відразу після чого, з цією метою, переслідуючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_8 підійшов до одного з холодильників всередині вказаного належного ОСОБА_19 кафе, де відкрив дверцята торгівельного холодильника для напоїв та по черзі почав діставати з нього пляшки з пивом. В цей час до ОСОБА_8 підійшла продавець даного кафе ОСОБА_20 , та ставши між холодильником та ОСОБА_8 , спробувала завадити діям останнього, у відповідь в подальшому ОСОБА_8 , не зупиняючись на досягнутому та продовжуючи свій злочинний умисел, застосовуючи до ОСОБА_21 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя, а саме відштовхнув її від холодильника, продовжив витягувати пляшки з пивом, загалом відкрито викрав в такий спосіб, діставши з холодильника належні ОСОБА_19 , - 7 пляшок з пивом, а саме: 2 пляшки пива «Бочкова» об`ємом 1,5 л кожна вартість якого, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 3190-3193/18-21 від 03.07.2018 складає 36,85 грн за пляшку; 3 пляшки пива «Stella Artois» об`ємом 0,5 л кожна, вартість якого, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 3190-3193/18-21 від 03.07.2018 складає 20,51 грн за пляшку; пляшку пива «Bud» об`ємом 0,5 л, вартість якого, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 3190-3193/18-21 від 03.07.2018 складає 18,62 грн, пляшку пива «Веселий Монах» об`ємом 1,25 л, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 3190-3193/18-21 від 03.07.2018 складає 27,37 грн, чим своїми умисними злочинними діями ОСОБА_8 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_22 на загальну суму 181,22 грн.
Не погодились з вироком суду та подали апеляційні скарги:
-прокурор Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_14 просить вирок змінити через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, в резолютивній частині вироку зазначити, що початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили. Прокурор вказує, що суд помилково двічі зарахував період перебування обвинуваченого під вартою, визначивши початок строку відбування покарання з моменту затримання та одночасно зарахував строк переднього ув`язнення з дня затримання по день набрання вироком законної сили за правилами ч. 5 ст. 72 КК України;
-прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_13 просить скасувати вирок в частині призначеного ОСОБА_9 покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити в цій частині новий вирок, яким засудити ОСОБА_23 за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на чотири роки, за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на дев`ять років, На підставі ч. 1 ст. 70 К України визначити остаточне покарання дев`ять років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та попереднім вироком визнати остаточне покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі. Прокурор вважає, що судом належним чином не враховано особу обвинуваченого ОСОБА_23 , ряд його попередніх судимостей, які свідчать про стійку антигромадську позицію останнього. Також прокурор переконаний, що судом належними чином не врахував обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та кваліфікуючу ознаку характер особливого мучення.
-захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_12 просить вирок в частині визнання винуватим ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України скасувати та закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 . Переконаний, що наявні у кримінальному провадженні докази не доводять винуватість його підзахисного у вчинені інкримінованих йому злочинів. Повторний допит учасників після відновлення провадження та безпідставного, на його думку, об`єднання кримінальних проваджень щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 порушує право ОСОБА_9 на захист, оскільки особи вже знали запитання, які їм задавали на первинному допиті. Вказує, що потерпілі не пам`ятали осіб, які на них напали. Судом безпідставно не враховано пояснення свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 про перебування обвинуваченого ОСОБА_9 за місцем проживання в час коли за версією обвинувачення відбувся злочин. Також захисник вказує на упередженість обвинуваченого ОСОБА_8 щодо його підзахисного, оскільки у них раніше був конфлікт. Також захисник вказує, що суд задовольняючи цивільний позов, ніяким чином не обґрунтував рішення в частині сум відшкодування.
Заслухавши доповідача, виступ прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підтримку апеляційних скарг сторони обвинувачення та заперечення щодо задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_12 , виступ обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_11 на підтримку апеляційної скарги адвоката ОСОБА_12 та заперечення щодо апеляційної скарги прокурора ОСОБА_13 , виступи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , які поклались на розсуд суду щодо вирішення апеляційних скарг, обговоривши доводи апелянтів, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_12 про невинуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявність в останнього алібі на час вчинення злочинів не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив та визнав частину встановлених іншими доказами обставин про те, що він 08.12.2017 дійсно перебував разом із ОСОБА_8 на березі р. Сіб, в місці вчинення злочину; та що вони спільно на березі річки закидали, затягували та встановлювали рибальську сітку, маючи на меті наловити рибу, та мали згодом повернутись на беріг річки для перевірки сітки та вилучення зловленої риби.
Закидання сітки обвинуваченими на місці події підтвердили свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які були разом з ними.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_12 про те, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України, не доведена, та належні і допусти докази про його винуватість відсутні, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив з огляду на те, що вони спростовуються дослідженими доказами, зокрема поясненнями потерпілих, свідків та письмовими доказами, які суд детально проаналізував та дав їм належну оцінку.
Потерпілий ОСОБА_15 чітко вказував під час допиту в судовому засіданні на обвинувачених як на осіб, які вчинили сварку та бійку із ним та іншим потерпілим ОСОБА_16 на березі річки з приводу крадіжки риби з сітки. Потерпілий впізнав обвинувачених за голосом, статурою, тілобудовою.
Також вказані пояснення узгоджуються з поясненнями потерпілого ОСОБА_18 щодо подій, які відбувались з приводу сіток, закинутих у річку.
Пояснення потерпілого ОСОБА_15 повністю узгоджуються із показами обвинуваченого ОСОБА_8 , а також з іншими доказами у справі. При цьому обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив, що вони з потерпілим не перебували і не перебувають у неприязних стосунках, раніше не знайомі та будь-які підстави оговорювати обвинувачених у потерпілого ОСОБА_15 відсутні.
Також судом обґрунтовано відкинуті твердження обвинуваченого ОСОБА_9 , на які вказує також в апеляційній скарзі його захисник, що він та його батько ОСОБА_24 перебувають в неприязних конфліктних стосунках з обвинуваченим ОСОБА_29 . Стороною захисту не було доведено ні в суді першої інстанції, а ні під час апеляційного перегляду провадження можливість наклепу обвинуваченим ОСОБА_29 ОСОБА_9 . З пояснень самого обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається, що він з ОСОБА_29 проводили разом час, мали спільні справи. І конфлікт між ОСОБА_29 та батьком обвинуваченого - ОСОБА_24 , яким мав місце за чотири роки до даної події, закінчився примиренням. Підстав для обмови ОСОБА_9 у обвинуваченого ОСОБА_29 не було.
Суд першої інстанції також взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_9 і обвинувачений ОСОБА_8 на початку розгляду справи підтвердили, що вони не перебували і не перебувають у неприязних стосунках, а навпаки перебували у доброзичливих стосунках.
Відхиляючи пояснення слідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 про те, що їх син ОСОБА_9 звечора 08.12.2017 до ранку 09.12.2018 перебував вдома, суд першої інстанції обґрунтовано послався на їх суб`єктивність, можливість впливу родинних відносини, їх нечіткість, плутаність та непослідовність.
Також апеляційний суд вважає безпідставними посилання захисника на необґрунтованість прийнятого рішення у частині вирішення цивільного позову, адже судом взято до уваги надані потерпілою стороною докази понесених витрат на лікування, його тривалість, страждання потерпілого. При цьому врахувавши засади розумності та справедливості.
Доводи прокурора ОСОБА_13 про м`якість призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону та врахував особу останнього, який є осудним, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується негативно, є особою молодого віку, має повну загальну середню освіту, неодружений, власної сім`ї та утриманців немає, раніше проходив військову службу у Збройних Силах України та був звільнений 04.11.2017 за п. «е» ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за службовою невідповідністю, які своїми діями дискредитують звання Захисника Вітчизни), раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних кримінальних правопорушень (злочинів), наразі перебуває на обліку у Гайсинському РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області як засуджений 02.07.2020 вироком Гайсинського районного суду Вінницької області.
Окрім того, судом враховано обтяжуючу покарання обставину вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння; відсутності пом`якшуючих обставин; тяжкість вчинених кримінальних правопорушень; позиції потерпілих, які покладались на розсуд суду у вирішенні питання щодо призначення покарання ОСОБА_9 у разі визнання обвинуваченого винним.
В цілому наведене свідчить про обґрунтованість рішення суду щодо призначення ОСОБА_9 покарання в умовах ізоляції від суспільства, адже останній має стійку антигромадську позицію, не бажає ставати на шлях виправлення. При цьому посилання прокурора на необхідності збільшити строк покарання у виді позбавлення волі є необґрунтованими. Суд першої інстанції призначив покарання необхідне та достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчинення ним нових злочинів у майбутньому.
У зв`язку з цим, незважаючи на доводи апеляційної скарги прокурора, призначене ОСОБА_9 покарання, як за своїм видом так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок м`якості та слугувати підставою для скасування вироку суду.
Судом першої інстанції, у відповідності до вимог, передбачених ст.ст. 50, 65, 75 КК України, враховані всі ті обставини, які повинні бути ним враховані при вирішенні питань, пов`язаних з призначенням покарання, з наведенням у вироку належного обґрунтування прийнятого рішення, яке колегія суддів визнає достатнім для висновку про відсутність законних підстав для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення свого вироку через неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Апеляційний суд переконаний, що саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, як і в цілому положенням ст. 65 КК України.
Порушень закону, які б впливали на законність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.
При цьому, доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_14 щодо помилкового визначення судом строку відбування покарання обвинуваченим та зарахування строку попереднього ув`язнення, апеляційний суд вважає обґрунтованими.
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.
Частиною 2 ст. 374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою у вироку суду зазначається серед іншого і початок строку відбування покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2019 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалюючи оскаржуваний вирок суд дійшов правильного висновку про необхідність заліку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, зарахувавши строк покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 19.06.2019 по день набрання цим вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Одночасно суд помилково визначив початок строку відбування покарання з дня затримання ОСОБА_8 19.06.2019, фактично повторно зарахувавши строк перебування останнього під вартою.
З огляду на допущені судом першої інстанції порушення, вирок суду підлягає зміні на підставі п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 409, ст. ст. 412, 413 КПК України через неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_13 та адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_14 задовольнити.
Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 07.04.2022 щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 407, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України змінити.
В резолютивній частини вироку зазначити, що початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення. Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4