Справа № 461/1254/22
Провадження № 1-кс/461/877/22
14.03.2022 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання,-
ОСОБА_3 в судове засідання 28.02.2022 року не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи телефонограмою. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
ОСОБА_3 в судове засідання 03.03.2022 року не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи телефонограмою. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
ОСОБА_3 в судове засідання 09.03.2022 року не з`явився. На телефонний дзвінок секретаря судового засідання не відповідав.
ОСОБА_3 в судове засідання 14.03.2022 року не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи телефонограмою. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд вважає, що вжив всіх можливих заходів для належного та вчасного повідомлення ОСОБА_3 про судові засідання. Таким чином, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги у відсутності ОСОБА_3 .
Представник Львівської обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності суб`єкта оскарження та прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши наявні матеріали скарги суд приходить до наступного.
18.10.2021 ОСОБА_3 на адресу процесуальних керівників у кримінальному провадженні надіслано клопотання про проведення процесуальних дій.
12.11.2021 року ОСОБА_3 було отримано постанову про відмову в задоволенні клопотання за підписом прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 . Вказану постанову було оскаржено до слідчого судді. Рішенням слідчого судді Галицького районного суду м.Львова постанову прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 було скасовано та зобов`язано прокурора повторно розглянути його клопотання.
18.02.2022 року ОСОБА_3 було отримано повторно постанову від 11.02.2022 про відмову в задоволенні його клопотання.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора щодо рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Як вбачається з клопотання ОСОБА_3 просить встановити номера мобільних телефонів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; отримання тимчасового доступу в операторів мобільного зв`язку до їх телефонних з`єднань за період з липня 2020 року по січень 2021 року; перевірку наявності з`єднань із особами, чиї телефони працювали у місці злочину, а також щодо допиту вказаних осіб як свідків. Мотивує такий перелік слідчих та процесуальних дій причетністю вказаних осіб до злочину, що замовлений ними у зв`язку із професійною діяльністю потерпілого, а саме розслідуванням кримінального провадження щодо ОСОБА_9 .
Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Частиною 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься тимчасовий доступ до речей і документів, сторонни кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Статтею 162 КПК України передбачено, що інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості змісту, маршрутів передавання тощо, належить до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.
Відповідно до ч.6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охороновану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, окрім інших обставин, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
З постанови від 11.02.2022 року прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання вбачається, що підставами такої відмови є те, що об`єктивних відомостей, які б свідчили про причетність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вчинення злочину, окрім тверджень потерпілого немає. Як і немає доказів про це. Крім цього прокурор зазначає, що спосіб вчинення злочину, виконавцями якого є три невстановлені особи, також не дає обґрунтованих підстав вважати про безпосереднє керування їх діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та відомостей, які можна використати під час допиту цих осіб як свідків, що дозволило б встановити обставини вчинення злочину, у ході розслідування не отримано, у тому числі 1 показаннями потерпілого ОСОБА_3 . Використання лише припущень потерпілого, не є достатньою законною підставою для проведення слідчих дій. Проведення слідчої дії, а саме допиту вказаних осіб як свідків, на цей час є недоцільним, оскільки відсутня можливість досягнення її мети, саме отримання показань щодо обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Доводи ОСОБА_3 про те, що прокурором при винесені постанови не взято до уваги показання свідка журналіста ОСОБА_10 , який, за твердженням ОСОБА_3 , показав, що підпал авто безпосередньо пов`язаний із розслідуванням кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , не відповідає дійсності. Оскільки як вбачається з матеріалів скарги, будучи допитаний як свідок ОСОБА_12 показав, що про підпал авто ОСОБА_3 він дізнався із ЗМІ і про обставини підпалу йому нічого не відомо. Тобто відсутні докази можливої причетності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вчинення злочину, то й відсутні законні підстави, передбачені ст.163 КПК України, для звернення до слідчого судді з клопотанням про надання доступу до речей та документів, а саме до інформації операторів мобільного зв`язку про їх телефонні з`єднання.
Доводи ОСОБА_3 про встановлення номерів мобільних телефонів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та перевірка наявності з`єднань із особами, чиї телефони працювали у місці злочину не знаходять свого підтвердження, оскільки є діями, що безпосередньо пов`язані із тимчасовим доступом до речей та документів, а тому розглядаються комплексно із можливістю застосування цього виду заходів забезпечення кримінального провадження. Отримання інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їз тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, яка належить до охоронюваної законом таємниці, за відсутності достатніх законних підстав, є порушенням права особи на приватне життя.
З огляду на викладене, слідчий суддя, не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання, оскільки постанова прокурора є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1