Справа № 389/3169/21
н/п : 1-кп/397/56/22
В И Р О К
Іменем України

18.05.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду (в режимі відеоконференції) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002198 від 05.12.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, без реєстрації та постійного місця проживання, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого:
- вироком Кіровоградського обласного суду від 25.04.1996 за ч. 3 ст. 101, ч. 3 ст. 142 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років;
- вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2014 за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;
- вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.11.2016 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08.10.2019 звільнений умовно-достроково із невідбутою частиною покарання строком 7 місяців 10 днів;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України(далі - КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
У С Т А Н О В И В:
Приблизно наприкінці листопада - початку грудня 2019 року (точної дати та часу встановити не представилось можливим) ОСОБА_3 знаходився у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_3 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а саме на крадіжку належних його брату ОСОБА_6 чотирьох металопластикових вікон «DS NOVA», які знаходились у приміщенні кімнати житлового будинку, розташованого за вказаною адресою.
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав належні ОСОБА_6 чотири металопластикових вікна «DS NOVA» вартістю 1985.75 грн кожне, загальною вартістю 7943 грн, які знаходились у приміщенні кімнати житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7943 грн.
Крім цього, приблизно наприкінці листопада - початку грудня 2019 року (точної дати та часу встановити не представилось можливим) ОСОБА_3 знаходився в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_3 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а саме на крадіжку належної ОСОБА_6 газової плити «ВОГНИК- ПГ-ЗН» та газового балону об`ємом 50 л, які знаходились у приміщенні кухні житлового будинку, розташованого за вказаною адресою.
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав належну ОСОБА_6 газову плиту «ВОГНИК-ПГ-ЗН» вартістю 315,35 грн та газовий балон об`ємом 50 л вартістю 350 грн, які знаходились у приміщенні кухні житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 665,35 грн.
Крім цього, приблизно наприкінці листопада - початку грудня 2019 року (точної дати та часу встановити не представилось можливим) ОСОБА_3 знаходився у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_3 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а саме на крадіжку належного ОСОБА_6 холодильника «NORD- 428», який знаходився в приміщенні кухні житлового будинку, розташованого за вказаною адресою.
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу таємно, повторно, викрав належний ОСОБА_6 холодильник «NORD-428» вартістю 2900 грн, який знаходився у приміщенні кухні житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2900 грн.
Крім цього, приблизно наприкінці листопада - початку грудня 2019 року (точної дати та часу встановити не представилось можливим) ОСОБА_3 знаходився у приміщенні житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_3 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а саме на крадіжку належного ОСОБА_6 підлогового вентилятору «SATURN ST-FN8266» та електричного чайнику «DOMOTECD807», які знаходились у приміщенні кухні житлового будинку, розташованого за вказаною адресою.
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав належний ОСОБА_6 підлоговий вентилятор «SATURN ST-FN8266» вартістю 220,14 грн та електричний чайник «DOMOTECD807» вартістю 84,50 грн, які знаходились у приміщенні кухні житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 304,64 грн.
Крім цього, приблизно наприкінці листопада - початку грудня 2019 року (точної дати та часу встановити не представилось можливим) ОСОБА_3 знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_3 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а саме на крадіжку належного ОСОБА_6 газового балону об`ємом 50 л та трьох квадратних профільних труб 50x50x3 мм, що знаходились у приміщенні сараю, розташованого на території домоволодіння за вказаною адресою.
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав належні ОСОБА_6 газовий балон об`ємом 50 л вартістю 350 грн та три квадратні профільні труби розміром 50x50x3 мм довжиною по 3 м вартістю 168,09 грн кожна загальною вартістю 504,27 грн, які знаходились у приміщенні сараю, розташованого на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .
Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 854,27 грн.
Крім цього, приблизно наприкінці листопада - початку грудня 2019 року (точної дати та часу встановити не представилось можливим) ОСОБА_3 знаходився у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_3 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а саме на крадіжку належних ОСОБА_6 металевих виробів, які огороджували територію домоволодіння, розташованого за вказаною адресою.
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу таємно повторно викрав належні ОСОБА_6 металеві вироби, виготовлені з чорного металу, загальною вагою 90 кг вартістю 3,80 грн за 1 кг загальною вартістю 342 грн, які огороджували територію домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 342 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та надав показання відповідно до яких, останній після відбуття останнього покарання у виді позбавлення волі мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належить його брату, з дозволу якого він мешкав у будинку. Зважаючи на те, що у нього (обвинуваченого) не було роботи, коштів для проживання, останній вирішив здати металобрухт. На початку грудня 2019 року він винайняв автомобіль задля того, щоб здати металобрухт та у подальшому без дозволу брата, виніс металобрухт, який належав його братові (труби, арматуру, тощо). У подальшому вказані речі здав до пункту прийому металобрухту, за що отримав близько 300-400 грн. Після чого, він повторно таємно викрав металопластикові вікна, які належали його братові, продавши їх чоловіку на прізвище ОСОБА_7 , отримавши за це близько 900 грн. У подальшому він таємно заволодів газовою плитою та газовим балоном, які належали його брату, та які він здав до пункту прийому металу. Окрім цього, у подальшому він таємно викрав холодильник, вентилятор та чайник, які продав чоловіку на прізвище ОСОБА_7 за 200 грн.
Потерпілий ОСОБА_6 у судові засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява від останнього, в якій він просить суд розглядати дане кримінальне провадження за його відсутності. Жодних претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого він не має. При цьому, просить суд не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с. 131).
Ураховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнає свою провину, а тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, а також доказів на підтвердження вартості проведених експертиз та долі речових доказів, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності відношення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення.
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Як особа, ОСОБА_3 , раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, не має як місця реєстрації проживання так постійного місця проживання.
Водночас, суд зазначає, що стороною обвинувачення, всупереч вимог п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України, які покладають на останню обов`язок доказування обставин, які характеризують особу обвинуваченого, не надано суду характеристику на ОСОБА_3 з місця проживання.
З огляду на те, що стороною обвинувачення не доведено протилежного, а також у зв`язку з необхідністю урахування характеризуючих даних особи під час ухвалення вироку та з метою прийняття правильного рішення щодо виду та розміру покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, суд уважає, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Враховуючи викладене, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його тяжкість, особу обвинуваченого, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі у межах строку, визначеному санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
При визначенні строку покарання, судом враховується те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, раніше неодноразово судимий, рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення у період невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, що вказує на небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення. При цьому, обвинувачений визнав свою провину та розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що судом також визнається обставиною, яка пом`якшує покарання. Крім того, потерпілий до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального та морального характеру не має.
Суд не вбачає підстав для застосування стосовно обвинуваченого положень ст. 69 КК України, оскільки для застосування вказаної норми Закону України про кримінальну відповідальність законодавець визначив обов`язковою умовою наявність двох і більше обставин, які пом`якшують покарання, водночас у даному кримінальному провадженні судом встановлена тільки одна така обставина.
Також, судом ураховується те, що відповідно до вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2017, ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08.10.2019, на підставі ст. 81 КК України, звільнений умовно-достроково із невідбутою частиною покарання строком 7 місяців 10 днів.
Згідно з ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення у період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2017, тому суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вищевказаним вироком до покарання, яке призначено даним вироком.
З урахуванням того, що суд, застосувавши до ОСОБА_3 умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, надав шанс останньому довести своє виправлення, однак обвинувачений незважаючи на це вчинив ряд кримінальних правопорушень в період умовно-дострокового звільнення, наведене свідчить, що ОСОБА_8 вперто не бажає ставати на шлях виправлення, умисно вчиняє нові кримінальні правопорушення, а відтак його виправлення та перевиховання не можливе без позбавлення його волі. Підстав для застосування положень ст. 75 КК України суд не вбачає.
Суд не приймає до уваги доводи як захисника адвоката так і обвинуваченого з приводу того, що оскільки останній має ряд хронічних хвороб (туберкульоз легень, гепатит С), а також має на утриманні хвору матір, у зв`язку із чим на їх переконання є підстави для застосування ст. 75 КК України, оскільки жодних належних, достовірних та допустимих доказів вказаних фактів суду не надано.
Ураховуючи те, що суд прийшов до висновку щодо необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, а тому на період апеляційного оскарження даного вироку суду, з метою уникнення ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливістю обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, стосовно ОСОБА_3 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, строком на 60 днів.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
З урахуванням того, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні обирався, а в подальшому продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд уважає за необхідне зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення у відповідності до ст. 72 КК України.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.
Долю речовий доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
У даному кримінальному провадженні проведено одну судово-товарознавчу експертизу, вартість якої склала 310 гривень, а тому дані витрати, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2017 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 7 (сім) місяців.
Застосувати стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Визначити строк дії запобіжного заходу до 16 липня 2022 року.
Зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з моменту затримання, тобто з 06.10.2021 до набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 310 (триста десять) гривень.
Речові докази:
- три металопластикові вікна «DS NOVA», три маскитні сітки та електричний чайник «DOМOTECD807», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у його володінні.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2022 року.