Справа № 214/3764/22
1-кс/214/643/22
У Х В А Л А
Іменем України

30 серпня 2022 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України), який перебуває на посаді патрульного (за рахунок посади інспектора прикордонної служби 3 категорії) 3 відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування, солдата строкової служби, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:
05.08.2022 року слідчий третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив таке.
Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000035 від 28.03.2022 року, за підозрою ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №682-ОС від 16.12.2020 року солдата строкової служби ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, поставлено на всі види забезпечення та призначеного на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії стрільцем 2 відділення інспекторів прикордонної служби (на БТР) 2 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вказаного загону.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №344-ОС від 08.07.2021 року солдата строкової служби ОСОБА_5 переведено на посаду патрульного (за рахунок посади інспектора прикордонної служби 3 категорії помічника гранатометника) 3 відділення інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування.

Вимогами ст.ст.17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, з часу видання Президентом України Указу №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердження його Законом України №2102-IX Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та до теперішнього часу, відповідно до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» почав діяти воєнний стан в України.

У відповідності до вимог ст.ст.11, 16, 49, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ОСОБА_5 під час проходження військової служби, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з цим, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, 25 лютого 2022 року солдат ОСОБА_5 вирішив ухилитись від військової служби та самовільно залишити територію військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) зі зброєю, мотивуючи свої дії небажанням приймати участь в бойових діях та переносити труднощі військової служби.

Реалізуючи задумане, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України), солдат ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, бажаючи ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, та небажання приймати участь у бойових діях через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків 24.02.2022, приблизно о 13 годині самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України, яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , із закріпленою за ним зброєю автоматом АКМ47 № НОМЕР_4 з боєкомплектом, а саме 2 магазинами спорядженими патронами 5,45 мм у кількості 60 шт., з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану.

Відтак, у період з 24.02.2022 по теперішній час, солдат ОСОБА_5 , проводить час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконує, свою належність до Державної прикордонної служби України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами вказаної військової частини приховує. Під час незаконного перебування за межами військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем строкової служби Державної прикордонної служби України, у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби та небажання приймати участь у бойових діях через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 24.02.2022, приблизно о 13 годині самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України, яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , із закріпленою за ним зброєю автоматом АКМ47 № НОМЕР_4 з боєкомплектом, а саме 2 магазинами спорядженими патронами 5,45 мм у кількості 60 шт., з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини, з метою ухилитися від військової служби, із зброєю, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 408 КК України.

Слідчим третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, яке кваліфікується як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини, з метою ухилитися від військової служби, із зброєю, вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчий зазначає, що причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими повністю обґрунтовуються пред`явлена підозра, а саме:

- матеріалами службового розслідування відносно ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 03.06.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.06.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.06.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.06.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.06.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.07.2022;

- матеріалами тимчасового доступу до речей і документів від 13.07.2022, які перебували у володінні ПрАТ «ВФ Україна», а саме до інформації про з`єднання абонентського номеру НОМЕР_5 , який перебував у володінні та користуванні ОСОБА_5

- матеріалами тимчасового доступу до речей і документів від 13.07.2022, які перебували у володінні ТОВ «Лайфселл», а саме до інформації про з`єднання абонентського номеру НОМЕР_6 , який перебував у володінні та користуванні ОСОБА_5

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, на думку слідчого ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

На теперішній час, виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування.

Окрім того, на думку слідчого ОСОБА_5 може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 за допомогою інших осіб або будь-яким іншим способом, чином із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати встановленню істини по справі. ОСОБА_5 , через інших співробітників НОМЕР_2 прикордонного загону, з якими він проходив службу та залишився у дружніх стосунках, має змогу з використанням службового становища діючих працівників прикордонного загону, встановлювати через наявні службові інформаційно-довідкові масиви осіб, які надавали показання проти нього та опосередковано (шляхом використання третіх осіб) здійснювати тиск на свідків, з метою спонукати їх змінити показання.

Також, слідчий вважає , що дії ОСОБА_5 , під час вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, свідчать про наявність ризику повторного вчинення військового кримінального правопорушення.

Таким чином, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, сторона обвинувачення вважає за доцільне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, на думку слідчого, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Поряд з цим, орган досудового слідства відповідно до ст.182 КПК України, вважає за можливе, при постановленні слідчим суддею ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати заставу щодо ОСОБА_5 в розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Також, просив зменшити розмір застави вдвічі.
Захисник підозрюваного, також, заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Вважав підозру, пред`явлену ОСОБА_5 необґрунтованою. Зазначив, що 24.02.2022 року солдати лишились без керівництва, його підзахисний, дійсно, деякий час перебував у м.Херсоні, потім переїхав на підконтрольну Україні територію в м.Одесу, де лікувався у психоневрологічному диспансері. В зв`язку з викладеним, захисник просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, а у разі його задоволення, зменшити розмір застави, принаймні, вдвічі.
Дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, з огляду на підстави якими обґрунтовується доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному, вважаю за необхідне частково задовольнити клопотання і застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з такого.
Відповідно до витягу з кримінального провадження внесеного 28.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000035, розпочато досудове розслідування по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.4 ст.408 КК України (а.с.10).
27.07.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України (а.с.54-60).
Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_5 є: матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_5 (а.с.18-25); протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 03.06.2022 (а.с.26-29); протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.06.2022 (а.с.30-33); протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.06.2022 (а.с.34-37); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.06.2022 (а.с.38-41); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.06.2022 (а.с.42-45); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.07.2022; матеріалами тимчасового доступу до речей і документів від 13.07.2022, які перебували у володінні ПрАТ «ВФ Україна», а саме до інформації про з`єднання абонентського номеру НОМЕР_5 , який перебував у володінні та користуванні ОСОБА_5 ; матеріалами тимчасового доступу до речей і документів від 13.07.2022, які перебували у володінні ТОВ «Лайфселл», а саме до інформації про з`єднання абонентського номеру НОМЕР_6 , який перебував у володінні та користуванні ОСОБА_5 .
Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

На думку слідчого судді, ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового слідства та/або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, у зв`язку з чим є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На думку слідчого судді, підтвердженням вказаного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є те що ОСОБА_5 , під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може переховуватись на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності. Вказані обставини можуть перешкодити встановленню істини по справі.

Також, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчим суддею встановлено ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Також, на думку слідчого судді, існує ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, з урахуванням дій, які були вчинені ним під час кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Вважаю, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та/або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що з урахуванням наявних у провадженні доказів та встановлених фактичних обставин вчинення дій, згідно з повідомленої ОСОБА_5 підозри, а також враховуючи те, що дії підозрюваного спрямовані на завдання шкоди авторитету правоохоронних органів та ЗСУ в цілому, й з огляду на військову загрозу державі Україна з боку Російської Федерації, у цьому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

За таких обставин, виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, приходжу до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Разом з цим, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру.

З огляду на те, що підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення 27.07.2022 року, що унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком саме на 60 днів з дня звернення з клопотанням до суду, який перевищує межі строку досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого в цій частині задовольнити частково, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

Окрім того, на підставі ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід визначити заставу у кримінальному провадженні в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 496200 грн. 00 коп. (із розрахунку один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2481 грн. 00 коп.)
Визначаючи розмір застави, який просить застосувати слідчий до ОСОБА_5 слідчий суддя приймає до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого останній підозрюється, а також суворість покарання, що йому загрожує, у разі визнання винуватим, й наявні відомості про особу підозрюваного, та існуючі ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та інші обставини, які враховуються згідно зі ст.178 КПК України.
Отже, слідчий суддя вважає, що необхідно визначити застави в зазначеному вище розмірі, оскільки він є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи всі обставини кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється, а також достатнім для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, й таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження.
На думку слідчого судді, відсутні підстави вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним або занадто малим для підозрюваного. Вказана думка узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави на нього будуть покладені такі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора та суду із населеного пункту, в якому він проживає або перебуває;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи;
- прибувати по першому виклику прокурора, слідчого або суду на визначений час.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 181, 183, 184, 186, 192 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 26 (двадцять шість) днів, тобто до 25.09.2022 року.
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 496200 (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті) грн. 00 коп.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора та суду із населеного пункту, в якому він проживає або перебуває;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи;
- прибувати по першому виклику прокурора, слідчого або суду на визначений час.
В іншій частині клопотання відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 02.09.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1