Справа №592/2453/21
Провадження №1-в/592/2/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Буринського району, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого: вироком Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 р. за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст.194, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

про пом`якшення призначеного покарання,

В С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 вмотивоване тим, що він засуджений вироком Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 р. за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст.194, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Вважає вказане покарання не справедливим, не конституційним та таким, що порушує ст. 28 Конституції України та ст. 3 Європейської Конвенції з прав людини, тому просить звільнити його від відбування покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 р. за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст.194, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вказаний вирок набрав законної сили.

Пунктами 2, 3 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким передбачені статтями 81, 82 Кримінального кодексу України відповідно та можуть застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким до засуджених до довічного позбавлення волі законодавством України у сфері кримінальної юстиції не передбачені.

Проте, законодавство України про кримінальну відповідальність передбачає механізм захисту прав осіб, які засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, шляхом помилування.

Частиною першою статті 87 Кримінального кодексу України встановлено право здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи.

Згідно з частиною другою статті 87 Кримінального кодексу України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.

Суд вважає за потрібне роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що відповідно до пунктів 2-5, 9 Положення «Про порядок здійснення помилування», затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015, помилування засуджених здійснюється у виді: заміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років; повного або часткового звільнення від основного і додаткового покарань. Право клопотати про помилування має в тому числі особа, яка засуджена судом України і відбуває покарання в Україні. Клопотання про помилування може бути подано після набрання вироком законної сили, а у разі оскарження вироку в касаційному порядку - після прийняття рішення відповідним судом. У випадку засудження особи до довічного позбавлення волі, клопотання про її помилування може бути подано після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання. Особи, які засуджені за тяжкі чи особливо тяжкі злочини або мають дві і більше судимостей за вчинення умисних злочинів чи відбули незначну частину призначеного їм строку покарання, можуть бути помилувані у виняткових випадках за наявності надзвичайних обставин. Під час розгляду клопотання про помилування враховуються: ступінь тяжкості вчиненого злочину, строк відбутого покарання, особа засудженого, його поведінка, щире каяття, стан відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, сімейні та інші обставини; думка адміністрації установи виконання покарань або іншого органу, який виконує покарання, спостережної комісії, служби у справах дітей, місцевого органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, громадських об`єднань та інших суб`єктів про доцільність помилування.

Отже, чинним законодавством передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.

Такою можливістю має право скористатися засуджений ОСОБА_5 .

Крім того, суд зазначає, що у справі «Magyar проти Угорщини» від 20 травня 2014 року Європейський суд з прав людини у своєму рішенні висловив позицію, що засуджені до довічного позбавлення волі повинні не тільки мати можливість дострокового звільнення, але й знати, що потрібно їм зробити, щоб стосовно них було розглянуто питання про таке звільнення. Для належного виконання цього рішення держава - відповідач повинна провести реформи переважно законодавчі, механізму перегляду покарання у виді довічного ув`язнення. Цей механізм повинен гарантувати оцінку в кожному конкретному випадку того, чи є утримання під вартою виправданим на обґрунтованих пенологічних підставах, і надати довічникам можливість передбачити, з певним ступенем точності, що вони повинні робити, щоб стосовно них було розглянуто питання звільнення і за яких умов.

З даного рішення слідує, що на виконання рішень Європейського суду держава повинна внести відповідні зміни до законодавства, провести реформи механізму перегляду покарання у виді довічного ув`язнення.

Разом з тим, на даний час, до прийняття відповідного Закону, відсутні передбачені законодавством України підстави для звільнення ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання або пом`якшення призначеного покарання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання або пом`якшення призначеного покарання, слід відмовити.

Керуючись статтями 81, 82, 87 Кримінального кодексу України, статтями 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про про пом`якшення призначеного покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1