У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.05.2022 Справа №607/6344/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новгород-Волинський Житомирської області, українки, громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_1 , на даний час не працюючої, не депутата, не адвоката, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 терміном на 60 днів.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0002207 від 02 листопада 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з вересня 2019 року по 07.04.2022 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші особи, діючи у складі організованої групи за допомогою мережі Інтернет, сайту «https://warrshop.net/», месенджера «Telegram», інтернет-магазину під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », незаконно отримували, зберігали, перевозили з метою збуту та збували наркотичні засоби, особливо небезпечні наркотичні засоби, психотропні речовин та особливо небезпечні психотропні речовини у Тернопільській, Хмельницькій, Львівській та Івано-Франківській областях особам, які схильні до вживання вказаних речовин.

Також ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, з метою виготовлення так званих «закладок», незаконно зберігала психотропну речовину амфетамін з метою збуту із використанням мережі Інтернет сайту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », месенджеру «Telegram», інтернет-магазину з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 .

07.04.2022 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 08.04.2022 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.2 ст.307 КК України.

09.04.2022 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськраойнного суду Тернопільської області №607/4587/22 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.06.2022 з визначенням розміру застави, 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050, 00 гривень.

Обґрунтовуючи клопотання щодо необхідності продовження застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, слідчий вказує на обґрунтованість підозри, а також, метою продовження застосованого щодо ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також, запобігання спробам передбачених ст.177 КПК України, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п.2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п.3 незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами продовження застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні в складі групи злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявністю зазначених ризиків.

На думку слідчого, обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів та дані про особу підозрюваного свідчать про наявність підстав для продовження щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий вважає, що викладені у клопотанні обставини виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 , посилаючись на тяжкість злочинів, у вчиненні яких остання підозрюється та наявність ризиків, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які не зменшились та не перестали існувати. На думку прокурора, підстав для зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 немає.

В судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив з приводу задоволення клопотання та зазначив, що ризики заявлені слідчим у клопотанні та підтримані у судовому засіданні прокурором не підтвердженні належними доказами та просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала доводи захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0002207 від 02 листопада 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

07.04.2022 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 08.04.2022 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.2 ст.307 КК України.

09.04.2022 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськраойнного суду Тернопільської області № 607/4587/22 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.06.2022 з визначенням розміру застави, 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050, 00 гривень.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме:

- протоколи про проведення контролів за вчинення злочину у формі оперативної закупки;

- висновки експертів згідно яких вилучені в ході проведення оперативних закупок речовини є особливо небезпечними наркотичними засобами, психотропними речовинами та особливо небезпечними психотропними речовинами;

-огляд інформації отриманої по електронних гаманцях «EasyPay» із інформацією про створення гаманців, вхід на них зарахування грошових коштів та виведення грошових коштів;

-протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) накладення арешту на кореспонденцію;

- висновки експертів, згідно яких вилучені в ході відібрання взірців речовини з посилок є особливо небезпечними наркотичними засобами, психотропними речовинами та особливо небезпечними психотропними речовинами;

- протоколи проведення негласної слідчої (розшукової дії) спостереження за особою згідно яких учасники групи зустрічаються, забирають посилки із особливо небезпечними наркотичними засобами, психотропними речовинами та особливо небезпечними психотропними речовинами, які фасують за місцем свого проживання у так звані «закладки» та в подальшому розкладають у м. Тернополі;

- протокол проведення негласної слідчої (розшукової дії) негласне обстеження публічно недоступного місця, в якому зафіксовано докази злочинної діяльності учасників організованої злочинної групи, пов`язаної із незаконним отриманням доходів на постійній основі, шляхом придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів, особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- протоколи проведення негласної слідчої (розшукової дії) зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж згідно яких учасники злочинної групи спілкуються між собою про злочинну діяльність, яка пов`язана із незаконним отриманням доходів на постійній основі, шляхом придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- протокол проведення негласної слідчої (розшукової дії) зняття інформації з електронних інформаційних мереж, згідно яких учасники організованої злочинної групи спілкуються між собою про злочинну діяльність, яка пов`язана із незаконним отриманням доходів на постійній основі, шляхом придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- протоколами проведення обшуку в за місцями проживання підозрюваних в ході яких були вилучені наркотичні засоби та психотропні речовини, накладні ТОВ «Нова Пошта» за допомогою яких пересилались наркотичні засоби та психотропні речовини, сім карти операторів стільникового зв`язку та упакування від сім-карток операторів стільникового зв`язку з яких створювалися електронні гаманці, банківські карти на які перераховувалися грошові кошти із електронних гаманів та на які підозрювані отримували винагороду за свої злочинні дії, ваги для зважування наркотичних засобів та психотропних речовин, упакування у виді пакетів, липкі стрічки, магніти які використовувалися для виготовлення так званих «закладок», блокноти, записники, записки із інформацією про злочинну діяльність, комп`ютерна техніка та мобільні телефони із перепискою між підозрюваними згідно яких учасники організованої злочинної групи спілкуються між собою про злочинну діяльність, яка пов`язана із незаконним отриманням доходів на постійній основі, шляхом придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів, особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- інші матеріали досудового розслідування відкриття яких, на даній стадії зашкодить досудовому розслідуванню.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваної з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий за погодженням з прокурором вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п.2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п.3 незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами продовження застосованого щодо ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні в складі групи злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявністю зазначених ризиків.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, на строк від 6 до 10 років, з конфіскацією майна. Відповідно альтернативної міри покарання немає.

Обґрунтовуючи необхідність продовження застосованого підозрюваному виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід врахувати, правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні по справах «Москаленко проти України», від 20.05.2010, «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від суду.

Як зазначено у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

А тому, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке їй загрожує, вона може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.

На даний час органом досудового розслідування проведено тільки ряд першочергових слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню. Наявні дані кримінального провадження та оперативна інформація вказує на те, що злочинна діяльність ОСОБА_4 , є багатоепізодовою та тривалою до якої причетна велика кількість людей та всі причетні особи невстановлені. У зв`язку із цим, органом досудового розслідування проводяться слідчо-розшукові заходи, спрямовані на встановлення місце знаходження та вилучення речових доказів, насамперед місцезнаходження наркотичних засобів, психотропних речовин та постачальників цих речовин, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки за допомогою яких через мережу Інтернет здійснювався незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин, обставин купівлі цих речовин та доставки у м. Тернопіль, місця зберігання та обставин збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, обставин одержання грошових коштів від збуту наркотичних засобів та психотропних речовин та місць їх зберігання тощо.

Однак, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей насамперед не відшукані на даний час наркотичні засоби, психотропні речовини, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти, одержані від їх реалізації, також оскільки злочинна діяльність тісно пов`язана із мережею інтернет (здійснювалася дистанційним методом із застосуванням конспірації з метою не викриття злочинної діяльності) та вся інформація яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення знаходиться в мережі інтернет яку можливо видалити дистанційним методом маючи доступ до інтернет мережі, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст.2 КПК України.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , а відтак остання як особисто так і через третіх осіб - своїх спільників, які на даний час невстановлені, може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Також, ОСОБА_4 , особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в її користь, а також перебуваючи на волі через мережу інтернет може повідомити інших невстановлених на даний час осіб свої спільників, які приймають участь у вказаній злочинній діяльності, про розслідування вказаного кримінального провадження з метою знищення, приховання або спотворення будь-яких із речей насамперед не відшуканих на даний час наркотичних засобів, психотропних речовин, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, грошових коштів, одержаних від їх реалізації, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати.

Окрім цього, необхідно провести комплекс слідчо-розшукових дій, спрямованих на отримання доказів вчинення ОСОБА_4 , спільно із іншими особами інших злочинів, встановлення цих осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальність за вчиненні діяння. Проте, ОСОБА_4 , знаючи осіб, які причетні до його злочинної діяльності, може вживати будь-яких заходів, спрямованих на унеможливлення встановлення їх органом досудового розслідування, впливати на них з метою ухилення ними від органу досудового розслідування та суду, ненадання ними показів чи надання показів в її користь тощо.

ОСОБА_4 , не працює, немає постійного законного заробітку, на даний час також встановлюються та перевіряється інформація стосовно того, як відмивалися кошти які отримані від вказаної злочинної діяльності та їх місця знаходження. Також, встановлено що в ОСОБА_4 , на утриманні особи не перебувають, що також свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місцях її проживання, окрім цього встановлено що злочинна діяльність вказаної організованої злочинної групи була поширена на Тернопільську, Львівську, Івано-Франківську, Хмельницьку, Волинську області. Вищевказане в цілому свідчить про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі з метою уникнення відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти інші злочини.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваної, дійшов висновку, що заявлені стороною обвинувачення під час обрання підозрюваному запобіжного заходу ризики продовжують існувати та не зменшилися, що є підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення її належної процесуальної поведінки, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Таким чином, наведені прокурором у судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків, вважає, що для їх запобігання застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, є недостатнім.

До того ж, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, за доводами сторони захисту, в судовому засіданні не встановлено. Так, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст.177 КПК України.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання її винною, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваної, характер вчинення кримінальних правопорушень та її роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваної та запобігти вказаним вище ризикам, а тому, вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2022 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002207 від 02 листопада 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, продовжено до шести місяців.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги те, що для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування, а саме: встановити всіх причетних до вчинення злочинної діяльності пов`язаної із незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин шляхом так званих «закладок» через мережу Інтернет, за допомогою месенджера «Telegram», каналу під назвою « ОСОБА_11 » та дати їх діям правову оцінку; встановити та допитати як свідків осіб, які купляли наркотичні засоби та психотропні речовини через месенджер «Telegram», на каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; встановити інших свідків злочинної діяльності ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та допитати їх в якості свідків; оглянути речі які вилучені в ході проведення обшуків за місцями проживання підозрюваних; оглянути інформацію яка міститься у програмі «Telegram» у вилученій у підозрюваних та інших осіб комп`ютерні техніці та мобільних телефонах; призначити судово - комп`ютерно технічні експертизи; долучити висновки не завершених експертиз матеріалів речовин та виробів, судово-комп`ютерно технічних експертиз, експертиз аудіо, відео записів, дактилоскопічних експретиз, аналітичного дослідження з ДПС в Тернопільській області; провести амбулаторні судово-наркологічні експертизи; провести амбулаторні судово-психіатричні експертизи; долучити висновки амбулаторних судово-наркологічних експертиз; долучити висновки амбулаторних судово-психіатричних експертиз; отримати тимчасові доступи до речей та документів системи прийому платежів «EasyPay» та «GlobalMoney»; отримати тимчасові доступи до речей та документів операторів стільникового зв`язку ТОВ «лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар»; отримати тимчасові доступи до речей та документів банківських установ; отримати тимчасові доступи до речей та документів поштових установ; долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали негласних слідчих (розшукових) дій; провести аналіз та систематизувати інформацію отриману в ході тимчасових доступів до речей та документів операторів стільникового зв`язку, системи прийому платежів «EasyPay» та «GlobalMoney» поштових установ та банківських установ та інформацію яку отримано в ході проведення експертиз матеріалів речовин та виробів, судово-комп`ютерно технічних експертиз та проведених негласних слідчих (розшукових) дій; з урахуванням зібраних доказів дати остаточну правову оцінку діям ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може бути продовжений в межах досудового розслідування на запропонований прокурором строк на 58 днів, а саме, до 23 год. 59 хв. 20 липня 2022 року. Таке продовження строку запобіжного заходу необхідне для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Крім цього, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). У свою чергу при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України).

Отже, застава (як альтернатива триманню під вартою) є складовою запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтованість її розміру (як еквіваленту триманню під вартою) підлягає перевірці щоразу при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськраойнного суду Тернопільської області від 09.04.2022, справа № 607/4587/22, ОСОБА_4 визначено заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050,00 грн. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , її матеріальний стан, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави.

При цьому, такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваної, однак водночас є суттєвим для її майнового стану та небажаним для втрати, а відтак, дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження та запобігання встановленим ризикам.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 20 липня 2022 року.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 20 липня 2022 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання захисника підозрюваної про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошений 25 травня 2022 року о 09 год. 30 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1