Кримінальне провадження №1-кп/760/1518/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені 28.02.2021 до ЄРДР за № 0000504, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

міста Києва, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, яка працює медичною сестрою Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України, вдова, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинила умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за таких обставин.

28.02.2021, приблизно о 17 годині, між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 за місцем проживання, а саме в кухонній кімнаті квартири АДРЕСА_1 , виник раптовий конфлікт та бійка через те, що ОСОБА_10 постійно ображає, б`є її та свою дружину ОСОБА_11 , її дочку, морально з них знущається та систематично принижує. В цей час, на ґрунті довготривалого конфлікту, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , приблизно о 17 годині 28.02.2021, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , взяла зі стільниці в кухонній кімнаті у праву руку ніж з металевим лезом та пластиковим чорним руків`ям, перебуваючи в положенні стоячи, умисно, з метою протиправного заподіяння смерті потерпілому, тримаючи ніж в правій руці, нанесла ним один удар в область живота ОСОБА_10 , який стояв напроти, тобто у життєво важливий орган людини,спричинивши проникаюче колото-різане поранення живота, від якого настала смерть останнього.

Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи відділу СМЕ трупів №012-31-1026-2021 від 17.06.2021 на трупі ОСОБА_10 було виявлено проникаюче колото-різане поранення живота: колото-різана рана (рана №1) з двома синцями у кінців рани та подряпиною у нижнього кінця рани на передній поверхні живота, від якої відходить рановий канал, що йде спереду назад, зверху вниз та дещо справа наліво, по ходу якого ушкоджені: підшкірно-жирова клітковина та м`язи передньої стінки живота, пристінкова очеревина на цьому ж рівні (через яке рановий канал проникає в черевну порожнину), великий сальник (у вигляді наскрізного його ушкодження), брижа поперечного відділу ободової кишки в ділянці брижового краю кишкової трубки, а також корінь брижі зазначеної кишки, пристінкова очеревина на рівні задньої стінки живота (через яке рановий канал проникає в заочеревинний простір), жирова капсула лівої нирки, лівий попереково-клубовий м`яз, в товщі якого рановий канал сліпо закінчується. Також, по ходу ранового каналу відмічається повне пересічення нижньої брижової артерії з рясним крововиливом в оточуючі м`які тканини. М`які тканини по ходу ранового каналу з розлитою темно-черевною кровонапливністю. Довжина ранового каналу становить біля 13 см.

Враховуючи характер, локалізацію, зовнішній вигляд ушкодження, колір та інтенсивність забарвлення крововиливів в ділянці ушкоджень, дані судово-гістологічного дослідження (відсутність клітинної реакції в ділянках ушкоджень) та медико-криміналістичного дослідження, слід вважати, що вищевказану ушкодження, виникли прижиттєво, незадовго (до 30-40 хвилин) до настання смерті, від колюче-ріжучої дії плаского, одностороннього-гострого предмету, по типу клинка ножа, який мав обушок «П» - подібного перетину з гарно вираженими ребрами та лезо середньої гостроти, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя проникаючого колото-різаного поранення живота з ушкодженням внутрішніх органів та магістральної судини, крововтратою та шоком);

Смерть ОСОБА_10 настала від проникаючого колото-різаного поранення живота з ушкодженням внутрішніх органів та магістральної судини, крововтратою та шоком. Між цими ушкодженнями та настанням смерті мається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Колото-різана рана живота, котра обумовила настання смерті, знаходиться в анатомічній ділянці, яка є доступною для спричинення власною рукою. Враховуючи характер, локалізацію та об`єм всіх виявлених тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_10 , заподіяння їх власноруч малоймовірно.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не визнала та пояснила суду, що не вбивала потерпілого ОСОБА_10 , який був її зятем та разом з дружиною ОСОБА_12 , її дочкою, та двома дітьми проживали в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначила, що подія трапилась 28.02.2021 у другій половині дня, вони з потерпілим ОСОБА_10 посварились. Потім приїжджали його батьки, щоб забрати онуків, в ході чого також сперечались. Після цього, знаходячись із зятем на кухні, знову почали конфліктувати. Коли вона стояла біля дверей, останній взяв ніж, що був оглянутий в судовому засіданні, та погрожуючи почав наближатись до неї. На запитання, що він робить, оскільки дуже злякалась, ОСОБА_10 наніс собі ушкодження правою рукою, а вона, побачивши це, закричала. Їй здалося, що він не вколов себе, а провів лезом по животу з правої сторони. Потерпілий вийшов з кухні, пішов до вітальної кімнати та сів на диван, вона побачила рану, яка була розташована трохи вище пупка. Зять зняв з себе футболку, трохи посунувся та впав на підлогу, на килим. Так як вона медичний працівник, почала самостійно надавати йому медичну допомогу. Спочатку сказала, що не потрібно викликати ні швидку, ні поліцію, а сама пішла до сусідки за лейкопластиром. Коли повернулась почала обробляти рану серветками та заклеювати лейкопластиром, всім, що було вдома, тільки тоді зрозуміла, що пошкодження глибоке та великого розміру, було багато крові, а тому треба викликати швидку. Медики приїхали через хвилин 20-30.

Щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння, повідомила, що вранці дійсно під час сніданку вживала алкоголь у невеликій кількості. Під час конфлікту жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не наносила, при цьому зазначила, що до приїзду поліції прибирали разом з дочкою квартиру від крові, виносити закривавлені речі, футболку, в яку був одягнутий зять, коли наносив ушкодження не прала, а лише кинута у воду. Хто придумав версію, що потерпілий отримав ножове поранення на вулиці обвинувачена не пам`ятає, дочку не просила її говорити, хоча вони цю версію обговорювали. Щодо слідів крові потерпілого ОСОБА_10 , які були виявлені на речах та в квартирі, зокрема її халаті, не заперечувала. Тілесні ушкодження, виявлені на її тілі під час освідування, отримала під час конфлікту із зятем 27.02.2021, а на пальці - вранці 28.02.2021, коли відбирала у нього ніж.

Характеризувала ОСОБА_10 з негативної сторони, як агресивного, конфліктного чоловіка, схильного до суїциду, який зловживав алкогольними напоями. Підтвердила, що тривалий час між ними виникали конфлікти та бійки на побутовому підґрунті.

Визнає вину в тому, що вчасно не викликала швидку медичну допомогу.

Крім того, щодо розміру заподіяних збитків вказала, що цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, заявлений під час судового розгляду провадження потерпілою ОСОБА_6 , визнає частково в розмірі витрат, пов`язаних з похованням потерпілого ОСОБА_10 , в сумі 20 000 гривень. Також вважає, що своїми діями моральної шкоди потерпілим не спричинила.

Незважаючи на те, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, обвинувачена ОСОБА_4 не визнала, її вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Показаннями допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , з яких вбачається, що вона є матір`ю померлого ОСОБА_13 , який разом з дружиною ОСОБА_12 , її матір`ю ОСОБА_14 та двома дітьми, дочкою три роки та сином вісім років, проживали разом в квартирі обвинуваченої за адресою: АДРЕСА_1 .

28.02.2021, зранку, розмовляла з сином, потім їй телефонував онук та казав, що вони роблять те саме, що і раніше, маючи на увазі вживання алкогольних напоїв, папа при цьому, як пояснив онук, пішов спати, а бабуся з мамою сидять на кухні. Через годину, приблизно о 14 годині знову зателефонував онук та поскаржився, що мати та ОСОБА_15 його не хочуть нагодувати та на підтвердження переслав повідомленням відео, де ОСОБА_4 в спідній білизні на колінках повзе до туалету. Побачивши це, одразу з своїм чоловіком взяли їжу та на таксі поїхали до сина та онуків. Приїхавши, побачили, що син стоїть на балконі та курить, він здивувався та, відчинивши двері, впустив до квартири. В цей час ОСОБА_15 та ОСОБА_12 спали в різних кімнатах та не прокидались. Ознак алкогольного сп`яніння у сина потерпіла не помітила, будь-яких тілесних ушкоджень на ньому також не було.

Вирішивши забрати дітей, між нею, ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , відбувся конфлікт, після чого разом з своїм чоловіком та онуками поїхали до себе до дому. Приблизно о 16 годині дзвонив син та повідомляв про сварку з дружиною та ОСОБА_16 . Приблизно о 17 годині на телефон чоловіка почала телефонувати ОСОБА_17 з телефона сина та казати, що у ОСОБА_18 невеликий поріз. На запитання, чому вони не викликають швидку допомогу, ОСОБА_17 пояснювала, що у ОСОБА_18 не значне ушкодження, а ОСОБА_15 при цьому кричала, що швидка не потрібна, вона сама все обробила. Весь цей час голос сина не чула, попросивши дати останньому слухавку, ОСОБА_15 та ОСОБА_12 відповіли, що він не може говорити. Потім вона ще раз телефонувала та просила сходити до травмпункту, який поруч, якщо останні не будуть викликати швидку, на що ОСОБА_15 агресивно відповідала, що ОСОБА_18 не може, при цьому кричала на нього та нібито штовхала. Потім вони ще декілька разів спілкувались телефоном і лише після погроз викликати поліцію ОСОБА_17 викликала швидку.

Приблизно о 19 годині 10 хвилин зателефонувала ОСОБА_15 та сказала, що її сина ОСОБА_18 вже не має, він помер. Після цього, разом з чоловіком поїхали до сина. Потрапили до квартири лише близько 24 години, оскільки проводились слідчі дії, та побачили, що тіло сина лежало в кімнаті на килимі та на обличчі останнього добре було видно велику подряпину, якої в день ще не було, крові в квартирі та біля померлого було дуже мало. Також повідомила, що першочергово ОСОБА_17 та ОСОБА_15 пояснювали, що син з вулиці прийшов з пораненням та помер, а вже наступного дня ОСОБА_19 казала, що вона не бачила як все сталось, оскільки перебувала в ванній кімнаті та чула гучну сварку між матір`ю ОСОБА_20 та чоловіком ОСОБА_13 на кухні, а коли вийшла мати витирала ніж, наказувала їй виносити сміття, речі в крові та все прибирати, а також пояснювати швидкій та поліції, що останній отримав поранення на вулиці. Також казала, що ОСОБА_18 після отриманого поранення не міг нічого говорити, лише показував на ОСОБА_4 ..

Щодо кількості алкоголю в крові померлого сина, вважає, що ОСОБА_15 могла давати ОСОБА_18 вживати алкоголь чи колоти якісь ліки з метою знеболювання під час надання допомоги та зашивання рани. Також пояснила, що сварки в родині ОСОБА_18 були, але бійок особисто не бачила. Її син був здоровою людиною, на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебував, випадків суїцидів не було, звичайно жив, дуже любив дітей, тільки нещодавно влаштувався на роботу.

Заявлений під час судового розгляду провадження цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, підтримала в повному обсязі та обґрунтувала матеріальними витратами, які вони з чоловіком ОСОБА_8 понесли на поховання їх сина ОСОБА_10 , ритуальними та послугами моргу, на поховання, поминальним обідом, вартістю транспортних послуг. Обґрунтовуючи моральну шкоду, вказала на те, що у зв`язку із вбивством їхнього сина, вони перенесли великий стрес від пережитого, були порушені нормальні життєві стосунки у сім`ї та порушився нормальний сон, перенесли страждання, викликані втратою близької людини. Після смерті сина його діти весь час знаходяться у них на утриманні. Питання витрат на правничу професійну допомогу просили вирішити додатково.

Потерпілий ОСОБА_8 , батько померлого ОСОБА_10 , в судовому засіданні підтвердив показання потерпілої ОСОБА_6 та додав, що 28.02.2021, коли забирали онуків та в ході конфлікту заштовхував ОСОБА_4 до під`їзду, відчував від неї запах алкоголю та не бачив на її руках порізів чи інших тілесних ушкоджень. Характеризував сина з позитивної сторони.

Показаннями, допитаної у судовому засіданні, свідка ОСОБА_21 , яка суду пояснила, що померлий був її чоловіком, а обвинувачена ОСОБА_4 - її мати та всі вони проживали разом, з двома дітьми, в одній квартирі. Так, ОСОБА_10 та обвинувачувана останнім часом дуже сильно та часто між собою сварилися. Зокрема, на передодні 27.02.2021 була сварка між ними, під час якої свідок бачила як її чоловік кинув стілець по спині матері, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. Щоб мати била чоловіка при тій сварці не бачила та на останньому будь-яких тілесних ушкоджень не було.

В той день, 28.02.2021, вона, разом з ОСОБА_13 , матір`ю та двома дітьми знаходилась в квартирі. ОСОБА_18 виходив до магазину по цигарки та продукти, після чого, близько 11 години, всі разом поснідали та вжили пляшку горілки об`ємом 0,37 л. на трьох, ніхто при цьому не перебував в стані алкогольного сп`яніння, після чого, в другій половині дня остання разом з ОСОБА_4 сходили до магазину, потім обідали, але алкоголь не вживали та в подальшому лягли відпочивати. Обвинувачена не була в стані алкогольного сп`яніння.

Після трьох годин приїхали батьки ОСОБА_18 та забрали онуків до себе, внаслідок цього відбувся конфлікт, а в подальшому вони сперечались з чоловіком.

Пояснила суду, що не знає як потерпілий ОСОБА_13 отримав поранення, оскільки в цей час була у ванній кімнаті. Чула сварку між матір`ю та чоловіком на кухні, останні дуже гучно кричали, при цьому потерпілий словесно ображав ОСОБА_4 .. Почувши крик матері та вибігши з ванної кімнати, побачила потерпілого з ножовим пораненням на животі, який сидів на дивані у вітальній кімнаті, а в подальшому впав на килим біля дивану, при цьому помітила на обличчі останнього подряпину, якої раніше не було. Потерпілий щось намагався їй сказати, однак вона його не розуміла, лише вказала, що він при цьому показував на ОСОБА_4 , яка, в свою чергу, нічого їй не пояснювала, що трапилось, та й вона була шокована, нічого не запитувала. Як телефонувала батькам, тітці потерпілого іншим родичам з телефона чоловіка та свого телефона та повідомляла, що у чоловіка поріз на животі нічого не пам`ятає, зокрема вказує, що не могла викликати швидку, оскільки, окрім іншого, довгий час не знаходила телефон. Свідок вказує, що бачила краплі крові на стільниці в кухні, які вже були замитими та ніж зі слідами крові в рукомийнику в кухні.

Після отримання потерпілим поранення, вони з матір`ю намагалися надавати допомогу, обробляли рану, наклеювали пластир на рану, свідок придавлювала рану рушниками, іншими речами щоб зупинити кров. Коли у потерпілого почав западати язик тримала язик ложкою та, одночасно з цим, за вказівкою обвинуваченої прибирала в квартирі, зокрема замивала від крові килим, на якому лежав потерпілий, разом з мамою мили плитку на кухні, ОСОБА_15 прала футболку потерпілого, в якій останній був на момент отримання тілесного ушкодження, складали в пакети рушники близько 3-4 шт. та одноразову пелюшку, прокладки, бинти, пластирі, які були в крові потерпілого щоб викинути. Також свідок вказала, що обвинувачена на 2-3 хвилини виходила з квартири до сусідки ОСОБА_22 щоб взяти пластир та виносила викинути два пакети з речами в крові, після чого повернулась до квартири.

ОСОБА_11 також повідомила, що виходила з квартири в той вечір щоб винести сміття, в якому були пляшки від алкоголю та інші речі в крові потерпілого, при цьому проходила каналізаційний колектор, з якого, як їй стало відомо в подальшому, слідчі вилучали кухонний ніж, але при цьому свідок заперечувала його приналежність та викидання.

Свідок зазначила, що викликала швидку допомогу коли потерпілий ще був живим, при цьому мати, не пояснюючи, сказала швидкій та поліції повідомити, що потерпілий отримав поранення на вулиці, прийшов з вулиці і вже вдома помер. Пам`ятає, що на наступний день телефонувала до тітки померлого та пояснювала про обставини кримінального правопорушення, але про що говорила не пам`ятає, зокрема, що бачила матір на кухні, яка витирала ніж рушником та поруч були плями крові не пам`ятає, але не заперечує, що могла так казати, як і те, що казала потерпілій ОСОБА_6 , що ОСОБА_15 повідомляла, що не навмисно нанесла тілесне ушкодження. На даний час цих обставин також не може пригадати, оскільки приймає заспокійливі.

Пояснила суду, що під час сніданку, близько 11 години, на пальці правої руки у ОСОБА_4 бачила поріз від ножа, проте як вона його отримала їй не відомо.

Щодо потерпілого ОСОБА_13 , зазначала, що він раніше зловживав алкогольними напоями. Коли випивав, ставав агресивним, раніше кодували останнього від алкогольної залежності, на обліках у лікаря нарколога, психіатра не перебував. Був випадок, що останній порізав шию склом з дверей, після чого він був тривалий час в лікарні. Вказала, що потерпілий раніше погрожував нанесенням тілесних ушкоджень ножем собі та їй з матір`ю. Крім того, повідомила, що вони сім`єю планували їхати влітку на море у відпуску та те, що потерпілий нещодавно влаштувався на роботу.

Із показань, допитаної в суді як свідка, ОСОБА_23 встановлено, що вона є тіткою ОСОБА_13 . 28.02.2021, приблизно о 17 годині 20 хвилин їй телефонувала дружина останнього ОСОБА_17 та з криком розповідала про конфліктну ситуацію в сім`ї, зокрема, що батьки чоловіка відібрали дітей, що їй це все набридло і ОСОБА_18 зараз лежить з порізом. На пропозицію викликати швидку ОСОБА_17 повідомила відмовою через страх та поклала слухавку. Під час цієї розмови вона чула голос ОСОБА_4 .. Одразу зателефонувала сестрі ОСОБА_6 , яка підтвердила вказані обставини. Намагалась телефонувати ОСОБА_18 , але ніхто не відповідав, а близько 19 години з його телефона подзвонила ОСОБА_14 та сказала, що ОСОБА_18 вже немає. Підтвердила, що 29.02.2021, о 6 годині, сестрі ОСОБА_24 з телефону сусідки телефонувала ОСОБА_17 , яка повідомила, що вона не винна та нічого не бачила, оскільки була у ванній кімнаті, а коли вийшла, побачила як ОСОБА_25 тримала ніж та витирала рушником, а навкруги були бризки крові. Також дану обставину вона повторно пояснювала особисто, а також те, що в сміттєвий бак біля сусіднього будинку викидала речі в крові ОСОБА_18 , пояснюючи вказівкою матері.

Також, додатково пояснила, що про конфлікти в сім`ї племінника їй нічого не відомо, померлий не конфліктний, суїцидальних нахилів не мав, любив дітей та добре з ними поводився, нещодавно влаштувався на роботу. Десь два, три роки до події їй відомо, що племінник проходив кодування від алкогольної залежності.

Із показань, допитаного в суді, свідка ОСОБА_26 встановлено, що вона є сусідкою по квартирі, де разом проживали померлий ОСОБА_18 , його теща ОСОБА_14 , дружина ОСОБА_12 та їх двоє дітей. 28.02.2021, після обіду, до неї зайшла ОСОБА_12 , заплакана та почала скаржитись, що ОСОБА_24 , мати чоловіка, забрала її дітей. Після цього, приблизно о 17 годині 30 хвилин, до неї, попередньо зателефонувавши, приходила ОСОБА_15 взяти медичний пластир, при цьому остання була одягнута в халат блакитного кольору, на якому помітила плями крові. На питання, що сталось, ОСОБА_15 відповіла, що у них сварка, взяла котушку пластиру та пішла до себе. Приблизно о 20 годині в під`їзді почула крик та плач ОСОБА_24 та від працівників поліції дізналась, що ОСОБА_18 помер. Підтвердила, що на наступний день, приблизно о 6 годині, до неї зайшла ОСОБА_27 та попросила зателефонувати до родичів, але розмови не чула. ОСОБА_28 ОСОБА_17 особисто їй повідомляла, що нічого не бачила, була в ванній кімнаті, а ОСОБА_14 та ОСОБА_18 на кухні.

Щодо конфліктів в родині сусідів, повідомила, що конфліктів особисто не бачила, іноді чула, що останні могли розмовляти на підвищених тонах.

Допитаний в суді, свідок ОСОБА_29 пояснив, що з потерпілим ОСОБА_10 були добрими друзями та кумами.

Про подію 28.02.2021 відомо, так як близько 16 години телефонував ОСОБА_18 , сказав, що посварився з дружиною та просив переночувати, при цьому потерпілий по вимові був тверезим та спокійним. Під час розмови чув як кричала ОСОБА_12 . Про сварки з дружиною потерпілий розповідав, останні виникали внаслідок відсутності роботи, але про бійки між ОСОБА_18 , ОСОБА_17 чи ОСОБА_14 йому нічого не відомо і такого він не знає.

Померлого може характеризував як спокійну адекватну людину, який суїцидальних нахилів не виявляв, спроб самогубства не мав, любив дітей, алкоголем останній не зловживав. Ввечері 28.02.2021 побачив по новинам, що ОСОБА_18 помер, одразу приїхав до нього до дому та побачив його тіло. Що сталось розповідала йому ОСОБА_27 на наступний день, зокрема пояснювала, що вона нічого не бачила, була у ванній кімнаті та чула сварку між ОСОБА_25 та ОСОБА_13 , коли вибігла, чоловік сидів на дивані, а потім впав на підлогу, сказала, що розгубилась та більше нічого пояснити не змогла.

Допитаний в суді, свідок ОСОБА_30 повідомив, що під час несення служби 28.02.2021 як патрульний, отримали виклик від чергового з приміткою тілесні ушкодження, після чого прибули на виклик одночасно з працівниками швидкої допомоги. По прибуттю за адресою АДРЕСА_1 , всіх зустріли дві жінки, а у кімнаті на підлозі лежав чоловік, оголений до поясу, з проникаючою раною на животі, по зовнішнім ознакам останній був мертвим.

В подальшому ним, разом з іншими патрульними, було опитано жінок, які повідомили, що померлий прийшов додому з вулиці та повідомив, що його поранили ножем, після чого він пішов на балкон курити, а повернувшись втратив свідомість та впав, вони надавали йому допомогу самостійно спочатку, а потім викликали швидку вже за 30-40 хвилин після того як він втратив свідомість. Пояснюючи чому не відразу, обвинувачена зазначила, що вона є медичним працівником та розраховувала на свої сили. Після цього, оглянули верхній одяг померлого та слідів крові та пошкоджень не виявили. Також встановили, що светр померлого викинули в сміттєвий бак, оскільки був в крові, а футболку потерпілого попрали і вона знаходиться в ванній кімнаті. На одязі жінок слідів крові не помітив, відчував запах алкоголю та вони самі пояснювали, що вживали алкогольні напої в той день, але пляшок в квартирі не бачив.

Порядок в квартирі був не порушений, сліди боротьби відсутні. Пам`ятає кров на килимі, біля тіла потерпілого, але ця пляма крові була наче замита водою. В сміттєвих баках светр потерпілого не знайшли, коли в подальшому приїхала слідчо оперативна група, провела огляд квартири та було виявлено якесь сміття під сходами в під`їзді та чув, що також знайшли ніж в каналізаційному колекторі біля дому.

Допитаний в ході судового слідства, експерт КМКБ СМЕ ОСОБА_31 підтвердив свій висновок криміналістичної експертизи №071-21-2021 та пояснив, що об`єктом дослідження були краплі та бризки крові, а саме механізм їх утворення на, наданому на дослідження, жіночому халаті з незначним просякненням тканини, що розташовані у вигляді групи ланцюжків. Такі сліди крові виникають при відриві та утворюються від розмахування скривавленим предметом, відповідна ділянка має смугоподібний вигляд, ланцюжки крапель є рівними та паралельними один одному, розташовані з ліва на право та ідуть догори, майже вертикально, по циферблату годинника розташовані відповідно як 8 та 2 години. Краплі в цих ланцюжках знаходяться також на однаковій відстані одна від одної, що може також свідчити, що розмахування предметом було одноразове, одним рухом, оскільки в інакшому випадку були б різні напрямки та відстань між ланцюжками, накладання одних ланцюжків крові на інші. Таким скривавленим предметом може бути рука, ніж, інше знаряддя злочину чи предмет, який був у крові, точно сказати не може, але, більше імовірно, внаслідок чіткості та паралельності цих ланцюжків дані краплі можуть утворюються на одязі особи зокрема коли особа дістає ніж з рани потерпілого, та менш імовірно - при обставинах, що потерпілий самостійно дістав ножа з рани та кинув в бік, оскільки ці ланцюжки крапель не були б такими вертикальними та паралельними, рівними та чіткими. Якби потерпілий викидав ніж, плями були б більш хаотичні на одязі того, хто поруч знаходився.
Крім того, вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України підтверджується такими, дослідженими у судовому засіданні, письмовими та речовими доказами, наданими стороною обвинувачення:

- даними електронного рапорта чергової частини Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, про повідомлене кримінальне правопорушення 28.02.2021, о 18 годині 38 хвилин від ОСОБА_11 , реєстрацію, вжиті заходи у зв`язку з повідомленням про тілесні ушкодження та затриманих осіб (т. 1, а.п. 136-139);

- даними протоколів огляду місця події від 28.02.2021, 01.03.2021, 03.03.2021 з фототаблицями та із застосуванням відеозаписів, проведених зі згоди власника, за адресою: АДРЕСА_1 , на місці скоєння злочину, в ході яких оглянута вказана квартира та під`їзд, виявлено та вилучено: футболку та інші речі потерпілого ОСОБА_10 , кухонні ножі, змиви речовини бурого кольору (далі РБК), речі (рушники, пелюшки, бинти, тощо) зі слідами РБК, змиви з правої та лівої руки свідка ОСОБА_11 , жіночий халат з РБК, документи, мобільні телефони учасників події, що упаковані, оглянуті та визнані речовими доказами (т. 1 а.п. 160-173, а.п. 174-183, а.п. 184-187);

- даними протоколу огляду місця події (трупа) від 28.02.2021 з фототаблицею, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого описано труп ОСОБА_10 , видимі тілесні ушкодження, його положення, одяг, вилучено зрізи нігтьових пластин та змиви РБК (т. 1 а.п. 142-152);
- даними протоколу огляду місця події від 28.02.2021 прилеглої території між будинками за адресою: АДРЕСА_2 та 4-А, за участю співробітників МНС, в ході якого у зливному каналізаційному колекторі за допомогою кінологічної служби (Акт про застосування службового собаки (т.1 а.п. 153) було виявлено та вилучено кухонний ніж з довжиною леза приблизно 15 см. та чорним руків`ям, що упакований,оглянутий та визнаний речовим доказом, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення (т.1 а.п. 154-159);
- даними протоколів огляду мобільних телефонів «Samsung», що належать потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , від 15.03.2021, 22.03.2021, мобільного телефону «MEIZU» від 16.03.2021, що належить потерпілому ОСОБА_10 , з фототаблицями, в ході яких зафіксовані дзвінки між учасниками події, на які вказували останні під час допитів та не заперечуються сторонами кримінального провадження (т.1 а.п. 188-211);
- даними протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 01.03.2021, під час якого свідок ОСОБА_11 , серед чотирьох ножів вказала на один, як такий, яким можливо були спричинені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 (т. 1 а.п.212-219);

- даними протоколу перегляду відеозапису від 16.03.2021, переглянутого в судовому засіданні, наданого в ході допиту потерпілою ОСОБА_6 , на якому зафіксовано обвинувачену ОСОБА_4 28.02.2021 майже в непритомному стані, про що не заперечувала остання, що, в свою чергу, може свідчити про стан сп`яніння (т. 1 а.п.220-227);

- даними протоколів прослуховування аудіозапису зі спецліній служби «102», «103» від 25.03.2021, наданих відповідними службами з довідками, під час яких встановлений час виклику відповідних служб та свідком ОСОБА_11 повідомляється неправдива версія отримання її чоловіком тілесних ушкоджень (т.1 а.п. 232-242);

- даними протоколу перегляду відеозапису від 15.04.2021 із портативного відеореєстратора співробітників патрульної поліції м. Києва, які виїжджали на місце події за адресою: АДРЕСА_1 28.02.2021, переглянутого в судовому засіданні, на якому зафіксовані першочергові заходи, що вживались поліцейськими на місці події, а також обвинувачена ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_11 повідомляють неправдива версія отримання потерпілим ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, від яких останній помер (т. 2 а.п.1-16);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 01.03.2021 за участю свідка ОСОБА_11 , із застосуванням відеозапису, який переглянутий в судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_11 показала місце та обставини конфлікту між її матір`ю ОСОБА_4 та чоловіком ОСОБА_10 , які вона бачила (т.2 а.п. 20-22);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 02.03.2021 за участю підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_9 , із застосуванням відеозапису, який переглянутий в судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_4 показала місце та обставини отримання померлим ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, механізм їх нанесення останнім самому собі, а також надання медичної допомоги (т.2 а.п.23-28);

- висновком посмертної судово-психіатричної експертизи потерпілого ОСОБА_10 №339 від 24.06.2021, відповідно до якого експертом надана оцінка медичній документації та даним, отриманим із показань свідків про те, що безпосередньо перед своєю смертю ОСОБА_10 не виявляв ознак будь-якого психічного розладу, в тому числі хронічного, не перебував у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у нього не виявлено ознак будь-якого психічного розладу, в тому числі і такого, який би міг зумовити самогубство (т.2 а.п.29-31);

- висновком експерта № 012-31-1026-2021, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 , 1987 р.н., було виявлено: А) проникаюче колото-різане поранення живота: колото-різана рана (рана № 1) з двома синцями у кінців рани та подряпиною у нижнього кінця рани на передній поверхні живота, від якої відходить рановий канал, що йде спереду назад, зверху вниз та дещо справа наліво, по ходу якого ушкоджені: підшкірно-жирова клітковина та м`язи передньої стінки живота, пристінкова очеревина на цьому ж рівні (через яке рановий канал проникає в черевну порожнину), великий сальник (у вигляді наскрізного його ушкодження), брижа поперечного відділу ободової кишки, в ділянці брижового краю кишкової трубки, а також корінь брижі зазначеної кишки, пристінкова очеревина на рівні задньої стінки живота (через яке рановий канал проникає в заочеревинний простір), жирова капсула лівої нирки, лівий попереково-клубовий м`яз, в товщі якого рановий канал сліпо закінчується. Також, по ходу ранового каналу відмічається повне пересічення нижньої брижової артерії з рясним крововиливом в оточуючі м`які тканини. М`які тканини по ходу ранового каналу з розлитою темно-червоною кровонапливністю. Довжина ранового каналу становить біля 13 см.;

Б) садно на волосистій частині голови в тім`яно-потиличній ділянці зліва з крововиливом в прилеглі м`які тканини; дві ділянки осаднення шкіри на обличчі в лобній ділянці зліва; ділянка осаднення шкіри вздовж хвоста лівої брови; садно на спинці носа; два садна в лівій виличній ділянці; два садна в лівій щічній ділянці; ділянка осаднення шкіри в правій виличній ділянці з частковим розповсюдженням на праву щічну ділянку; садно в проекції правого кута нижньої щелепи; два садна на передній поверхні шиї; садно на лівій бічній поверхні шиї; ділянка осаднення шкіри на задній поверхні шиї; два садна на задній поверхні лівої дельтоподібної ділянки; садно в правій лопатковій ділянці; садно в поперековій ділянці справа; синець в проекції гребня лівої клубової кістки; два синці та садно на внутрішній поверхні правого плеча; садно на задній поверхні лівої гомілки;

В) три синця на передній поверхні грудної клітки зліва; синець на тильній поверхні правої кисті; три синці на передній поверхні лівого передпліччя; два синці на задній поверхні лівого передпліччя; синець на тильній поверхні лівої кисті; садно на передній поверхні лівої гомілки;

Г) ознаки крововтрати та шоку: кров в черевній порожнині загальним об`ємом біля 1300 мл; нерівномірне, переважно знижене кровонаповнення судин внутрішніх органів; деліпідізація спонгіоцитів в наднирнику, недокрів`я в селезінці; ознаки перерозподілу кровотоку в нирках; плямисті крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця.

Враховуючи характер, локалізацію, зовнішній вигляд ушкоджень, колір та інтенсивність забарвлення крововиливів в ділянці ушкоджень, дані судово-гістологічного дослідження (відсутність клітинної реакції в ділянках ушкоджень) та медико-криміналістичного дослідження, слід вважати, що:

1) ушкодження, описані в п. А), виникли прижиттєво, незадовго (до 30-40 хвилин) до настання смерті, від колюче-ріжучої дії плаского, односторонньо-гострого предмету, по типу клинка ножа, який мав обушок «П» - подібного перетину з гарно вираженими ребрами та лезо середньої гостроти, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя проникаючого колото-різаного поранення живота з ушкодженням внутрішніх органів та магістральної судини, крововтратою та шоком);

2) ушкодження, описані в п. Б), виникли прижиттєво, в період часу, що складає від 0 годин до 24 годин до настання смерті, від дії тупого (тупих) предмету (предметів) за механізмом удару та тертя, мають ознаки легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я); між ними та настанням смерті причинно-наслідкового зв`язку немає;

3) ушкодження, описані в п. В), виникли прижиттєво, приблизно за 5-7 діб до настання смерті, від дії тупого (тупих) предмету (предметів) за механізмом удару та тертя, мають ознаки легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я); між ними та настанням смерті причинно-наслідкового зв`язку немає.

Смерть ОСОБА_10 настала від проникаючого колото-різаного поранення живота з ушкодженням внутрішніх органів та магістральної судини, крововтратою та шоком, на що вказує вищеописане в п.п. А), Г). Між цими ушкодженнями та настанням смерті мається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Враховуючи ступінь вираженості трупних явищ на момент дослідження трупа у морзі, встановлену причину смерті, а також умови та місце знаходження трупа, вважаю, що смерть ОСОБА_10 настала приблизно за добу до проведення розтину тіла в морзі.

Враховуючи характер, локалізацію та об`єм виявлених тілесних ушкоджень, дані судово-гістологічного дослідження (відсутність клітинної реакції в ділянках ушкоджень) після заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень останній міг прожити до 30-40 хвилин, під час якого вчинення різних активних дій ним не виключається.

Колото-різана рана живота, котра обумовила настання смерті, знаходиться в анатомічній ділянці, яка є доступною для спричинення власною рукою. Враховуючи характер, локалізацію та об`єм всіх виявлених тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_10 , заподіяння їх власноруч малоймовірно.

Кров від трупа ОСОБА_10 , 1987 р.н., відноситься до групи АВ (IV).

При вивченні наданого відеозапису слідчого експерименту, щодо відтворення місця та обставин події, проведених за участю підозрюваної, встановлено, що:

-при фіксації ножа в руці статиста підозрюваного не було надано інформації, щодо розташування обушкової частини леза та його ріжучої кромки відносно тіла покійного при його само травмування ножем»;

-враховуючи анатомічне розташування виявленого колото-різаного поранення (розташування виявленої колото-різаної рани, а також розташування та напрямок виявленого ранового каналу), слід вважати, що зазначене поранення не могло виникнути при обставинах спричинення тілесного ушкодження, вказаних підозрюваною під час проведення з нею слідчого експерименту (т. 2 а.п. 35-43);

- висновком експерта № 071-21-2021, відповідно до якого, на наданому на дослідження жіночому халаті, що належав обвинуваченій ОСОБА_4 , встановлені такі нашарування речовини схожої на кров: ділянки просякнення, краплі, краплі та бризки, з незначним просякненням тканини, що розташовані у вигляді груп ланцюжків (т. 2 а.п.55-58);

- висновком експерта №081-97-2021, відповідно до якого, на наданому на дослідження платті (жіночому халаті, що належить ОСОБА_32 та був вилучений під час огляду місця події), виявлена кров людини; якщо ця кров походить від однієї людини, то нею міг бути потерпілий ОСОБА_10 (т. 2 а.п. 65-68);

- висновком експерта №091-70-2021, відповідно до якого, на наданих на дослідження змивах з рук ОСОБА_4 кров та клітини з ядрами не знайдені (т. 2 а.п. 98-93);

- висновком експерта № 071-22-2021, відповідно до якого, на наданій на дослідження фуфайці натільній від трупа ОСОБА_10 , на передній поверхні у середній частині зліва виявлено одне колото-різане пошкодження, що утворилось від плаского предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), що у своїй конфігурації мав обух «П» - подібного перетину та гостре лезо (т. 2 а.п.59-64);

- висновком експерта № 071-49-2021, відповідно до якого колото-різана рана на тілі трупа ОСОБА_10 могла бути спричинена клинком кухонного ножа, що представлений на експертизу та був вилучений із каналізаційного колектора неподалік місця вчинення кримінального правопорушення; пошкодження на фуфайці (футболці) натільній, в яку був одягнутий ОСОБА_10 в момент завдання йому тілесних ушкоджень, співпадає за локалізацією з раною на його тілі (т. 2 а.п.197- 203);

- висновком експерта № 071-50-2021, відповідно до якого колото-різана рана на передній поверхні живота ОСОБА_10 не могла утворитись жодним з клинків ножів, представлених на експертизу та вилучених на місці вчинення кримінального правопорушення (т. 2 а.п. 204-212);

- відповідно до висновків експерта №091-75-2021, №091-76-2021, на наданих на дослідження 5-ти ножах, вилучених в квартирі, та 1 му кухонному ножі, вилученому із зливного колектора, кров та клітини тканин людини не знайдені (т. 2 а.п. 70-73, 94-96);

- даними протоколу освідування ОСОБА_4 від 02.03.2020 із фототаблицею та застосуванням відеозапису, що переглянутий в судовому засіданні, в ході якого зафіксовано поріз на середньому пальці правої руки та інші тілесні ушкодження, що могли виникнути під час конфлікту з потерпілими ОСОБА_10 28.02.2021 (т.2 а.п.154-163);

- даними протоколу про результати аудіо-, відео контролю особи від 06.07.2021 за участю обвинуваченої ОСОБА_4 , проведеного в умовах Київського слідчого ізолятора, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, під час якого остання повідомляє про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, що між нею та потерпілим ОСОБА_10 дійсно був конфлікт та бійка 28.02.2021, під час якої останній отримав тілесні ушкодження ножем (т. 2 а.п. 136-146);

- речовими доказами: 5-ть ножів, вилучених в квартирі АДРЕСА_1 в ході огляду місця вчинення злочину,та 1 кухонний ніж, вилучений із каналізаційного колектора неподалік вказаного будинку та на який вказала потерпіла ОСОБА_6 , що бачила раніше в квартирі обвинуваченої, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні;

- іншими матеріалами у їх сукупності.

Таким чином, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведеною у повному обсязі, а тому її дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України, так як вона вчинила умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В суді обвинувачена ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичні обставини подій щодо місця, часу, вказувала на недоведеність її вини органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення та непричетність, при цьому визнала свою провину лише у тому, що не надала належну медичну допомогу потерпілому та не повідомили одразу після нанесення потерпілим собі тілесних ушкоджень до медичного закладу та в правоохоронні органи, тобто залишила в небезпеці.

При цьому, суд критично оцінює такі твердження обвинуваченої, як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене, оскільки вони спростовуються сукупністю належних, достовірних та допустимих доказів в провадженні, які зазначені раніше, та у своєму взаємозв`язку безсумнівно спростовують її показання.

Так, судом встановлено, що показання потерпілих та свідків у суді, матеріали проведених слідчих експериментів з обвинуваченою та свідком, їх показання в суді, результати оглядів, та негласних слідчих (розшукових) дій, відеоматеріали з портативних камер поліцейських, а також висновки та дані судових експертиз прямо вказують на те, що злочин вчинила обвинувачена ОСОБА_4 ..

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 під час конфлікту, на ґрунті довготривалих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_10 , вирішила нанести та нанесла останньому ножем тілесні ушкодження в життєво важливий органи людини, після чого, розуміючи їх наслідки, не звернулася одразу до лікувального закладу, намагалась самостійно надати невідкладну медичну допомогу, проте останній помер. Після цього, обвинувачена намагаючись уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, приховувала сліди його вчинення та надавала органам слідства неправдиві версії події.
Зважаючи на об`єктивні обставини, встановлені судом, тобто характер дій обвинуваченої при нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому, використаний при цьому спосіб застосованого насильства шляхом нанесення колото-різаного тілесного ушкодження із застосуванням предмету, що має високі травмуючі властивості, ненадання потерпілому медичної кваліфікованої допомоги, приховування слідів та спотворення обставин злочину, суд вважає доведеним умисел ОСОБА_4 на заподіяння смерті ОСОБА_33 ..
На думку суду, версія обвинуваченої про вчинення потерпілим ОСОБА_10 самогубства під час конфлікту з останньою способом нанесенням собі поранення в живіт є неспроможною.
Згідно п. 4 та п. 7 висновку експерта КМКБ СМЕ №012-31-1026-2021 від 17.06.2021, враховуючи анатомічне розташування виявленого колото-різаного поранення, розташування виявленої колото-різаної рани, а також розташування та напрямок виявленого ранового каналу, слід вважати, що зазначене поранення не могло виникнути при обставинах отримання тілесного ушкодження, вказаних підозрюваною під час проведення з нею слідчого експерименту, колото-різана рана живота, котра обумовила настання смерті, знаходиться в анатомічній ділянці, яка є доступною для спричинення власною рукою. Також, відповідно підпункту Б) пункту 1 висновку окрім проникаючого колото-різаного поранення живота колото-різаної рани на тілі ОСОБА_10 виявлено садно на волосяній частині голови в тімяно- потиличній ділянці зліва, дві ділянки осадження шкіри на обличчі в лобній ділянці зліва, два садна в лівій виличній ділянці, два садна в лівій щічній ділянці, ділянка осадження шкіри в правій виличній ділянці, садно в проекції правого кута нижньої щелепи, два садна на передній поверхні шиї, садно на лівій бічній поверхні шиї, ділянка осадження шкіри на задній поверхні шиї, садно в правій лопатковій ділянці, два синці та садно на внутрішній поверхні правого плеча, садно на поверхні лівої гомілки, які виникли прижиттєво, в період часу, що складає від 0 годин до 24 годин до настання смерті, від дії тупого (тупих) предмету (предметів) за механізмом удару, тертя мають ознаки легкого тілесного ушкодження.
Враховуючи характер, локалізацію та об`єм всіх виявлених тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_10 , заподіяння їх власноруч малоймовірно.
Аналіз інших даних про наявність на тілі померлого численних синців та саден, які є прижиттєвими та могли виникнути від 0 до 24 годин та показання потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 щодо відсутності на потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень, зокрема і подряпини на обличчі в день 28.02.2021, а також показання свідка ОСОБА_21 , яка безпосередньо перед отриманням її чоловіком ножового поранення чула гучну сварку між останнім та її матір`ю ОСОБА_4 та, зайшовши до кімнати, побачила потерпілого з пораненням живота та великою подряпиною на обличчі, яких не було до сварки, дають підстави вважати, що показання обвинуваченої щодо відсутності бійки та не нанесення останньою будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому під час суперечки між ними є суперечливими та не відповідають іншим обставинам кримінального правопорушення.
Вбивство, яке було наслідком дії особи, котра хоча й не ставила собі за мету позбавлення життя, але байдуже ставилась до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, має кваліфікуватися як умисне вбивство. Відповідальність за умисне спричинення смерті настає і в тих випадках, коли винний, умисно завдаючи шкоди потерпілому, не передбачає конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, у тому числі й смерті, яка фактично настає.
З суб`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ст. 115 КК України, може бути лише умисним.
Разом з тим, умисне вбивство може бути вчинено як з прямим умислом, коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті іншої людини та бажає її настання, так і з непрямим умислом - коли винний хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання.
Згідно ч. 22 Постанови № 2 Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003, питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події.
Так, суд критично ставиться до пояснень обвинуваченої, щодо не бажання обвинуваченої настання наслідку у виді смерті потерпілого, оскільки вважала рану не великою та намагалася надати потерпілому допомогу. З показань ОСОБА_4 в суді встановлено, що вона особисто бачила як потерпілий самостійно наніс ножове поранення. Згідно висновку СМЕ довжина ранового каналу становить біля 13 см, що відповідає всій довженні леза ножа, яким воно було спричинено, а отже поранення є досить небезпечним для життя потерпілого, також у потерпілого були ознаки крововтрати та шоку, зокрема кров в черевній порожнині загальним об`ємом до 1300 мл. та велика зовнішня кровотеча, оскільки свідок ОСОБА_21 та обвинувачена пояснили суду, що для зупинення та витирання крові вони використали три рушники, пелюшки, пластирі, прокладки, ганчірки, які в подальшому склали в сміттєві пакети та викидали на смітник. Свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що потерпілий відразу після отриманого тілесного ушкодження не міг говорити, у нього почав западати язик, який остання тримала ложкою.
Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 , як медичний працівник, розуміла характер поранення у потерпілого та наслідки, які настануть якщо не надавати кваліфіковану допомогу, а враховуючи подальші дії обвинуваченої, зокрема замість виклику швидкої допомогу намагання приховати сліди злочину, замивання крові по квартирі, прання футболки потерпілого, в якій останній був на момент отримання тілесного ушкодження, викидання речей в крові потерпілого на смітник, викидання ножа, яким було спричинено ушкодження до каналізаційного колектору, переодягання в інший одяг, надання своїй дочці ОСОБА_21 вказівки щодо повідомлення швидкій та поліції версії про те, що померлий отримав відповідне поранення живота на вулиці, - про бажання обвинуваченої настання смерті ОСОБА_10 та приховання відповідного злочину.
Також, судом враховано ті обставини, що з показань потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_23 та протоколів огляду телефонів потерпілих, померлого, свідка та обвинуваченої, приблизний час отримання потерпілим ножового поранення є близько 17 година 28.02.2021. Згідно висновку СМЕ, з моменту отримання ножового поранення до часу смерті потерпілого ОСОБА_10 пройшло до 30-40 хвилин, при цьому швидку допомогу останньому обвинувачена ОСОБА_4 разом з своєю дочкою ОСОБА_21 викликали згідно відповіді КНП «Центр ЕМД та МК» №695/5 о 18 годині 35 хвилин, тобто через більше як півтори години після отримання тілесного ушкодження та 40 хвилин як потерпілий помер.
Щодо сумнівів сторони захисту відносно об`єктивності та достовірності імунологічних експертиз, проведених по ножах, вилучених в квартирі, та ножу, вилученому в каналізаційному колекторі, що є знаряддям кримінального правопорушення, зокрема, відсутності на них слідів крові та біологічного матеріалу потерпілого, суд, враховуючи обставини кримінального правопорушення та інші письмові докази, вважає дану позицію не обґрунтованою. Так, проведеною медико-криміналістичною експертизою № 071-49-2021 від 12.08.2021 встановлено, що ножем, який було виявлено в каналізаційному колекторі було спричинено ножове поранення на тілі померлого, а згідно експертизи № 071-50-2021 від 18.10.2021, жодний з ножів вилучених в квартирі, в тому числі і ніж, на який вказала свідок ОСОБА_21 та обвинувачена ОСОБА_4 , не є знаряддям кримінального правопорушення, в тому числі не містить крові чи клітин потерпілого. Крім того, суд бере до уваги показання ОСОБА_21 щодо тих обставин, що остання, коли виносила речі в крові потерпілого на смітник, дійсно проходила каналізаційний колектор, до якого працівників поліції в подальшому привела службова собака та слідчими було знайдено та вилучено кухонний ніж. Також, суд бере до уваги і показання потерпілої ОСОБА_6 , яка при огляді відповідного ножа під час судового розгляду вказала, що бачила ніж, який було вилучено з каналізаційного колектора, в квартирі ОСОБА_4 . У зв`язку з цим, суд не спростовує позицію обвинувачення щодо знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а зауваження захисту щодо невідповідності довжини леза рановому каналу та його гостроти у різних експертних висновках, так як вони встановлені із наближеною величиною, є оціночними поняттями.
Про неспроможність версії про самогубство свідчать також і характеризуючі дані про потерпілого ОСОБА_10 , які не спростовані та не викликають сумнівів у суду, зокрема висновок посмертної судово-психіатричної експертизи, медична документація, показання свідків та потерпілих. Протилежні показання свідка ОСОБА_11 про погрози суїциду з боку її чоловіка незадовго до смерті, суд не бере до уваги, оскільки інших даних про це не надано, остання є зацікавленою особою, яка вчиняла протиправні дії щодо спотворення обставин події на прохання обвинуваченої ОСОБА_4 ..
Правдивість та об`єктивність показань потерпілих, інших свідків, які були допитані судом, не викликають сумніві, оскільки ці докази підтверджено сукупністю безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових та речових доказів. Свідки не були очевидцями події.
Крім цього, суд вважає безпідставними твердження обвинуваченої та її захисника щодо недоведеність вини ОСОБА_4 та недостатність доказів для притягнення до кримінальної відповідальності. Досліджені в судовому засіданні письмові докази, зокрема огляди місця події та трупа потерпілого, протоколи слідчих експериментів з обвинуваченою, протокол НСРД, відеоматеріали, ряд судово-медичних експертиз, речові докази відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення, у тому числі з дозволу суду та оформлення, а також повністю узгоджуються з іншими доказами, не викликають сумнівів у суду.

Всі докази, покладені в основу даного рішення, надані стороною обвинувачення, зібрані відповідно до вимог чинного законодавства. Обвинуваченою ОСОБА_4 або її захисниками не оскаржувались рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб в порядку ст. ст. 206, 303 КПК України.

Статтею 89 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що за загальним правилом питання допустимості доказів суд вирішує під час оцінки доказів у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Допустимим доказом визнається доказ, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України (ч. 1 ст. 86 КПК України).

Частиною 1-3 ст. 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України, в ході судового розгляду встановлено не було. Порушень положень Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

За викладених мотивів доводи обвинуваченої, суд оцінює критично, як спосіб захисту та дані з метою уникнення чи пом`якшення покарання, оскільки вони є надуманими, не логічними та спростовуються фактичними обставинами провадження.

Крім того, суд не покладає в обґрунтування даного вироку як докази матеріали інших криміналістичних та імунологічних експертиз, що надані стороною обвинувачення, оскільки дані документи за своїм змістом не мають доказового значення для підтвердження фактичних обставин кримінального провадження, відомості, що містяться в них не оспорюються сторонами. При цьому, це не спростовує фактичних обставин кримінального провадження та жодним чином не підтверджують версію обвинуваченої та захисту.

З огляду на викладене, аналізуючи зібрані та перевірені докази у їх сукупності, розглядаючи провадження в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 , вчинила закінчений, умисний, особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи.

Як особа, ОСОБА_4 характеризуються задовільно, працювала, не одружена, осудна (висновки судово-психіатричного експерта №191 від 22.04.2021), на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, про що, крім показань учасників провадження, не заперечувала обвинувачена.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, думки державного обвинувачення та потерпілих, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення і перевиховання обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає меті покарання, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої, оскільки її виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, є особливо тяжким, внаслідок якого настала смерть людини, даних, що істотно знижували б ступінь тяжкості вчиненого злочину, суду не надано.

Згідно з вимогами ст. ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.
Обвинувачена знехтувала цими гарантіями та, діючи умисно, позбавила життя особу, з якою перебувала у родинних відносинах, наслідки чого не мають зворотного характеру та в жодний спосіб не можуть бути усунені.
При призначенні розміру покарання, суд враховує відношення обвинуваченої до вчиненого, яка вину не визнала та не розкаялись, а також дій після вчинення кримінального правопорушення.

Обрані обвинуваченій такий вид та міра покарання, за глибоким переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам провадження, але й її особі, є обґрунтованою та будуть необхідними і достатніми для її можливого виправлення, перевиховання та будуть відповідати цілям покарання.

Зважаючи на встановлені обставини та міру покарання, яку призначає суд, а також те, що ризики, встановлені під час застосування запобіжного заходу, не змінилися та не відпали, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили залишає запобіжним заходом обвинуваченій ОСОБА_4 тримання під вартою.
Цивільний позов, заявлений в суді потерпілою ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, на суму 20 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, підлягає задоволенню, як обґрунтований та визнаний цивільним відповідачем обвинуваченою ОСОБА_4 , оскільки згідно зі ст. 128 КПК України, ст. 1166 ЦК України, шкода, заподіяна злочинними діями, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних і тому подібне), яких отримав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і тому подібне) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами, розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд, враховуючи глибину, обсяг і характер душевних та психічних страждань потерпілої ОСОБА_6 , викликаних втратою рідної людини, характер немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення), тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попередньо стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне цивільний позов потерпілої, заявлений під час судового розгляду провадження на суму 1 000 000 гривень в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, задовольнити частково, в розмірі 500 000 гривень.

Долю речових доказів та процесуальних витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 100, 124 КПК України.

Арешт, накладений ухвалами Солом`янського районного суду м. Києва від 03.03.2021 та 05.03.2021 на речі, вилучені під час огляду місця події 28.02.2021, 01.03.2021 та 03.03.2021, які визнані речовими доказами, долю яких вирішує суд відповідно до вимог ст.100 КПК України, зважаючи на те, що метою арешту було забезпечення збереження речових доказів, згідно з положеннями ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», - залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 28 лютого 2021 року, тобто з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів:
- за проведення судово-медичної експертизи, в розмірі 1732 грн. 10 коп.;

- за проведення криміналістичних експертиз, в розмірі 3494 грн. 20 коп..

Речові докази:
-змиви РБК, речі з РБК, речі, в які був одягнутий потерпілий ОСОБА_10 , вилучені в ході проведення огляду місця події, зрізи нігтьових пластин та змиви з рук потерпілого, жіночий халат зі слідами РБК - знищити;

-5 ножів, вилучені з квартири АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «MEIZU» передати за належністю;
-ніж, вилучений із каналізаційного колектора поблизу будинку 4-А по пр-т Любомира Гузара в м. Києві, знищити як знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
- диски з відеозаписами зберігати в матеріалах провадження.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 20 000 (двадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень - в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт, накладений ухвалами Солом`янського районного суду м. Києва від 03.03.2021 та 05.03.2021 на майно та речі, які визнані речовими доказами та долю яких вирішив суд, - скасувати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя