Справа № 308/6008/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000082, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2022, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Ужгород Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Двадцять шостого лютого 2022 року близько 14 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного викрадення майна, тобто діючи з корисливими мотивом та метою, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, повторно, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, шляхом вільного доступу, перебуваючи в АДРЕСА_2 , біля «Магазина АВС» ОСОБА_4 незаконно, безоплатно та поза волею власника викрав належний потерпілій ОСОБА_6 велосипед марки «Rembler-romet» зеленого кольору, який був припаркований біля вищевказаного магазина, після чого покинув місце події та поїхав у невідомому напрямку.
При цьому органом досудового розслідування з`ясовано, що ринкова вартість велосипеда марки «Rembler-romet», наданого на дослідження бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу становить 7982,00 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні 00 копійок).
Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7982,00 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні 00 копійок).
Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

У підготовчому судовому засіданні прокурор повідомив, що між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , за згодою потерпілої ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 468 - 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості від 04 жовтня 2022 року, яку просив затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання. При цьому зазначив, що при укладенні вказаної угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 та кримінального покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 3 (чотири) років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає передбачені ст. 76 КК України обов`язки.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.
Крім того, порокурор подав суду заяву потерпілої ОСОБА_6 , в якій вона дає згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_4 та просить провести судове засідання без її участі.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вказав, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення в обвинувальному акті та угоді викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому щиро розкаюється. Зазначив, що повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Захисник просила суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, при цьому додала, що при її укладенні були дотримані правила та вимоги, передбачені КПК України та КК України, угода укладена добровільно, без застосування насильства, примусу чи погроз.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, яке, згідно з положеннями ст.12 КК України, відносяться до нетяжких злочинів.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 попереджений про наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, щодо обмеження його права оскарження вироку, згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, повністю усвідомлює характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України.

Угода про визнання винуватості укладена обвинуваченим ОСОБА_4 добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 визначена в межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи, що укладена угода про визнання винуватості повністю відповідає встановленим кримінальним процесуальним законодавстом вимогам, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої міри покарання.

Цивільний позов у справі не заявлено.
Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 394, 395, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04.10.2022 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000082, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведену по справі товарознавчу експертизу в сумі 686,48 грн (шістсот вісімдесят шість гривень 48 копійок)

Речовий доказ по справі, а саме велосипед марки «Rembler-romet» зеленого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , вважатим поверненим за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд виключно з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення його вступної та резолютивної частин вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1