Справа №430/281/22
Провадження 1-кс/0198/23/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року Юр"ївський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Юр"ївського районного суду Дніпропетровської області заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від 05.07.2022 року у справі 430/281/22 за клопотанням начальника Станично-Луганського відділу Щастинської окружної прокуратури Луганської області Даниїла Робочого від 05.07.2022 року про продовження строку дії запробіжногго заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, перебдаченого ч.2 ст.260 КК України за кримінальним провадженням №0000047 від 02.02.2022 року

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2022 року суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід у вищевказаному провадженні.

Заяву про самовідвід суддею обгрунтовано тим, що на початку квітня місяця 2022 року, ним, було розглянуто аналогічне клопотання цього ж прокурора за даною кримінальною справою. За наслідками розгляду клопотання, ухвалою від 07.04.2022 року, було відмовлено в його задоволенні. Дану ухвалу прокурором було оскаржено. І апеляційним судом, ухвалу скасовано, а строк тримання під вартою продовжено. У зв"язку з чим, у заявника - судді, склалося особисте переконання в тому, що клопотання не підлягає задоволенню. На даний час, особисте переконання так у заявника і залишилося. І він вважає, що 07.04.2022 року, ним було прийнято правильне рішення щодо відмови у задоволенні клопотання, так як суду, не надано жодного доказу підтвердження пред"явленої підозри обвинуваченому. Тому заявник вважає, що дане клопотання, він не має можливості, розглянути об"єктивно, бо вже має сформовану особисту думку з приводу нього.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2022 року заява про самовідвід судді ОСОБА_3 розподілена судді ОСОБА_1 .

Суддя ОСОБА_3 повідомлений про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій прохає розгляд його зави про самовідвід проводити за його відсутності і додаткових пояснень він не має.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд заяви за його відсутності.

Неявка сторі у судове засідання, не є перешкодою для розгляду заяви про самовідвід.

Вивчивши матеріали справи, суд зазначає обґрунтування своєї позиції.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який відповідно до частини 5 статті 80 КПК повинен бути вмотивованим. При цьому, за частиною 4 статті 80 КПК, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Нормами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до п. 2.5, 1.1., 1.4 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Стаття 81 КПК України передбачає порядок розгляду заяви про відвід(самовідвід). Змістом викладених в статті норм не передбачено роз`яснення учасникам право на заявлення судді відводу при розгляді питання про відвід судді. Це видається логічним, оскільки у іншому випадку жоден склад суду не мав би можливості розглянути кримінальне провадження.

Також, згідно з частиною 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Зокрема в пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" (заява №21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" (заява №7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В пункті 50 рішення ЄСПЛ в справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Отже, для вирішення питання щодо відводу (самовідводу) судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника про недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій), що має бути належним чином обґрунтовано.

На підставі викладеного, дослідивши доводи заявника - судді у заяві про самовідвід, суд приходить до висновнку, що дана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75, ч. 1 п. п. 3, 4, 81, 82, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 про самовідвід від 05.07.2022 року у справі 430/281/22 за клопотанням начальника Станично-Луганського відділу Щастинської окружної прокуратури Луганської області Даниїла Робочого від 05.07.2022року про продовження строку дії запобіжногго заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України за кримінальним провадженням №0000047 від 02.02.2022 року - задовольнити.

Відвести суддю Юр"ївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 від розгляду клопотання начальника Станично-Луганського відділу Щастинської окружної прокуратури Луганської області Даниїла Робочого від 05.07.2022 року про продовження строку дії запобіжногго заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України за кримінальним провадженням №0000047 від 02.02.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включенні до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.

Повний текст ухвали проголошений 05.07.2022 року.

Суддя: ОСОБА_5