В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

05 квітня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора

Малиновської окружної прокуратури

міста Одеси ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в режимі відеоконфіренції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 грудня 2021 року за номером 0001088, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина республіки Молдова, із середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24 червня 2021 року Приморським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на три роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
04 грудня 2021 приблизно о 09 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 разом із невстановленою слідством особою, знаходились по АДРЕСА_3 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та підшукуючи майно, яке можливо викрасти.

В результаті пошуків вказані особи помітили будинок АДРЕСА_4 та вступили в змову на таємне викрадення цінним майном, яке знаходилось у вказаному будинку.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, впевнившись в тому, що за ними ніхто не спостерігає, та їх дії залишаться непоміченими, з корисливих мотивів, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб невстановлена слідством особа, через щілину в дверному отворі проникла всередину будинку, де відчинила металопластикове вікно, давши ОСОБА_6 змогу проникнути до вказаного будинку, після чого, ОСОБА_6 через вищевказане вікно проник до будинку АДРЕСА_4 .

Знаходячись у вищевказаному будинку, ОСОБА_6 в результаті пошуків помітив холодильник марки «LG» вартістю 2500 гривень, газовий котел «Данко - 10 УВ» вартістю 10000 гривень та газовий котел «Данко - 8» вартістю 5000 гривень, які визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Після цього, ОСОБА_6 разом із невстановленою слідством особою, впевнившись в тому, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії залишать непоміченими, таємно викрали вищевказане майно, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 17500 гривень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за кваліфікуючими ознаками - крадіжка вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у житло.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин:
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що дійсно 04 грудня 2021 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, він зустрівся із знайомим «циганом», який запропонував йому піти до будинку де живе його дідусь, останній зі слів знайомого на той час перебував у від`їзді. ОСОБА_6 погодився і вони разом пішли до будинку, який розташований по АДРЕСА_5 . Із зазначеного будинку вони забрали два газових котла, труби, холодильник. Газові котли вони продали на шиномонтажі, а інше майно на металобазі. Циган залишив собі більшу частину грошей, оскільки, як він сказав, це дім його діда, а він (Прейда) отримав приблизно десять відсотків від загальної суми.
На питання адвоката, ОСОБА_6 пояснив, що зараз він дуже шкодує, що так зробив, кається у вчиненому, та пообіцяв більше так не робити.
За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Потерпілий ОСОБА_7 про дату, час і місце розгляду кримінального провадження повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, цивільний позов не пред`являв.
Суд ухвалює вирок без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки вона має нахили до скоєння правопорушень.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 є громадянином Республіки Молдова, закінчив вісім класів, після чого навчався в училищі де отримав середню освіту за спеціальністю зварювальник. Зі слів раніше був одружений, є дитина, яка зареєстрована на прізвище колишньої дружини. В м. Одесі немає жодних соціальних зв`язків, не працював, жив у будинку двоюрідної сестри його батька. Раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Відповідно до довідки № 5675 від 28 грудня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на лікуванні в лікарні з 27 жовтня 2021 року по 29 жовтня 2021 року та виписаний з діагнозом психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та інших ПАР.
Даючи оцінку судимостям обвинуваченого, судом встановлено, що за дуже невеликий період часу, обвинувачений вдруге притягується до кримінальної відповідальності за вчинення однорідних злочинів проти власності. Будучи, 24 червня 2021 року засудженим та звільненим від відбування покарання з іспитовим строком, не зрозумів наслідків вчинених ним дій та 04 грудня 2021 року знову вчинив злочин проти власності. Вказане свідчить про абсолютне зневажання закону і встановлених у суспільстві правил.
З урахуванням викладених обставин та приймаючи до уваги, те, що ОСОБА_6 з 10 лютого 2021 року розшукується на міжнародному рівні, з метою арешту та подальшої екстрадиції до Молдови для притягнення виконання покарання, суд вважає, що встановлені під час судового розгляду обставини свідчать, що ОСОБА_6 схильний до системного вчинення правопорушень.
При призначенні покарання суд бере до уваги виступ прокурора у судових дебатах щодо покарання яке необхідно призначити обвинуваченому, позицію захисника та обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , необхідно застосувати реальне покарання можливе з ізоляцією його від суспільства у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Крім того, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2021 року, за яким був засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, та із застосуванням ст.75 КК України був звільнений від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 роки, суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому застосувати положення ч.1 ст.71 КК України та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за постановленим вироком від 24 червня 2021 року.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що ухвалою суду від 14 лютого 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів. Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 15 квітня 2022 року.
Оскільки підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, до набрання вироком законної сили, враховуючи вид покарання слід залишити обвинуваченому ОСОБА_6 без змін у вигляді тримання під вартою, як гарантію виконання вироку суд.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Керуючись вимогами ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Визнати ОСОБА_6 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 24 червня 2021 року, та визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 24 грудня 2021 року. В строк відбування покарання зарахувати строк тримання під вартою з 04 лютого 2021 року по 24 червня 2021 року за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 24 червня 2021 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, у вигляді тримання під вартою вважати продовженим. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.
Вирок суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1