Справа № 152/1079/21
Провадження №11-кп/801/405/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 в режимі
відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 01.03.2022 в судовому провадженні за заявою ОСОБА_7 про зміну місця зберігання вилученого майна в кримінальному провадженні №0000124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_7 про зміну місця зберігання вилученого майна в кримінальному провадженні №0000124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що існує спір про належність вилученого майна.
На вказану ухвалу суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шаргородського районного суду від 01.03.2022, винести нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та змінити місце зберігання вантажного автомобіля марки ГАЗ моделі 4301, 1994 року випуску, сірого кольору, шасі № НОМЕР_1 , самоскид С, державний номерний знак НОМЕР_2 та 6,5 м куб. деревини сорту «липа», передавши їх ОСОБА_7 .
Ухвалу суду апелянт вважає незаконною. Вказує, що він є користувачем автомобіля. Транспортний засіб та деревина були вилучені у нього працівниками поліції без відповідного протоколу. Наразі кримінальне провадження, в межах якого було накладено арешт, закрито. Зазначає, що закон надає можливість повернення арештованого майна іншому володільцю майна.
В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як слідує з матеріалів провадження, під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000124, зареєстроване в ЄРДР 04.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду від 07.09.2021 накладено арешт на вилучені 04.09.2021 в ході огляду вантажний автомобіль марки ГАЗ моделі 4301, 1994 року випуску, сірого кольору, шасі № НОМЕР_1 , самоскид С, державний номерний знак НОМЕР_2 та 6,5 м куб. деревини сорту «липа».
Вказане кримінальне провадження закрито 28.12.2021. Після чого ухвалою Шаргородського районного суду від 13.01.2022 скасовано арешт на автомобіль та деревину.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником вказаного автомобіля ГАЗ 4301 значиться ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 2 від 07.10.2021.
Довіреність, на підставі якої керував вказаним автомобілем ОСОБА_7 та мав право розпоряджатися транспортним засобом, діяла до 21.02.2009.
З неведеного слідує, що довіреність втратила свою чинність ще до смерті власника транспортного засобу ОСОБА_8 .
Наразі в провадженні Гайсинського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до спадкоємців ОСОБА_8 про визнання права власності на вилучений автомобіль.
Відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України, спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.
Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_7 , посилаючись на існування спору щодо належності транспортного засобу, який наразі вирішується в порядку цивільного судочинства.
Задоволення клопотання може мати негативні наслідки з огляду на не встановлення дійсного власника майна.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
В даному випадку вилучення майна відбулося у передбачений КПК спосіб.
Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за №1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Будь-яких даних про потенційну загрозу втрати, пошкодження, псування чи знищення вилученого майна суду не надано.
Після вирішення питання належності транспортного засобу, майно буде повернуто власнику самостійно або ж за посередництвом суду.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав до задоволення вимог, заявлених в апеляційній скарзі, та вважає неможливим зміну місце зберігання майна та передання його заявнику.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 01.03.2022, якою відмовлено ОСОБА_7 в задоволенні заяви про зміну місця зберігання вилученого майна, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду 04.04.2022.
Помічник судді ОСОБА_9