Провадження № 1-«кс»/522/6169/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000556 від 19.08.2022 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіцкани ПМР, громадянина Республіки Молдова, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці вступив у злочинну змову із невстановленою особою, спрямовану на збут психотропних речовин.

В подальшому ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час та місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, при невстановлених обставинах, з метою подальшого незаконного збуту, незаконно придбав психотропну речовину,яку в подальшому незаконно зберігав при собі.

Достовірно знаючи, що вказана речовина є психотропною, переслідуючи злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок збуту психотропної речовини, невстановленим особам схильним до вживання психотропних речовин, ОСОБА_5 помістив вищевказану психотропну речовину в полімерні пакетики та почав незаконно зберігати за місцем свого тимчасового мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту.

19.08.2022, за адресою: АДРЕСА_2 співробітниками Національної поліції в Одеській області проведено санкціонований обшук, в ході якого виявлено та вилучено: 2 полімерні пакети із порошкоподібною речовиною, білого кольору, загальною масою 33 грами;34 полімерні пакети із речовиною рослинного походження, зеленого кольору, у висушеному стані; ваги чорного кольору;мірна тара; магніти; ізоляційна стрічка синього кольору; полімерні пакети із пазовим замком;

Крім того, із полімерного пакету, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, загальною масою 33 грами, зроблено експрес-тест, згідно якого порошкоподібна речовина, білого кольору, виявилась психотропною речовиною, обіг якої обмежено.
Психотропну речовину, обіг якої обмежено, загальною масою 33 г.,

ОСОБА_5 незаконно придбав та незаконно зберігав за місцем свого мешкання з метою збуту.

За даним фактом слідчим відділенням відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000556 від 19.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий звертається з клопотанням обґрунтовуючи його тим, що продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе унеможливити запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні.
З врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру інкримінованих підозрюваному діянь та одночасної потреби у виконанні вимог ст. 290 КПК України, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, сторона обвинувачення просить продовжити строк застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під варто.
В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі.
Захисник заперечував щодо клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що прокурором не доведено не зменшення ризиків.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав захисника.
Вивчивши клопотання та матеріали, якими клопотання обґрунтовується, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Як встановлено в судовому засіданні,19.08.2022 року, о 09:52 год., ОСОБА_5 ,затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

19.08.2022 року ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру, у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання психотропної речовини з метою збуту, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

20.08.2022 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОСІ», визначивши розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який припиняє свою дію 17.10.2022 року.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_5 підозра обґрунтовується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів та матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.
Слідчий суддя, проаналізувавши зазначені докази, надані до клопотання слідчого та належним чином досліджені при його розгляді, вважає, що наявні в матеріалах провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.
Відповідно п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена стороною обвинувачення та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Крім того, обґрунтованість підозри було перевірено слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та при продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Надаючи оцінку доводам клопотання щодо не зменшення існування ризиків, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, а отже наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися до спроб переховуватися від суду.
При цьому, суд враховує, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний є громадянином іншої держави.
Крім цього, маючи певні навички та відповідне коло знайомств, може продовжувати свою злочинну діяльність та вчиняти нові кримінальні правопорушення аналогічного характеру, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. У тому числі, ОСОБА_5 може продовжувати свою злочинну діяльність з метою отримання прибутку, оскільки є непрацевлаштованою особою та офіційних джерел доходу для існування не має.
Стороною захисту не зазначено жодних обставин, які б свідчили про зникнення або зменшення ризиків встановлених при застуванні запобіжного заходу.
Окрім того, в клопотанні зазначено, що на теперішній час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, завершується проведення всіх необхідних процесуальних та слідчих дій, а також збір доказів, а саме необхідено отримати висновок експерта, за призначеною слідчим експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю «8.6 дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»; при отримані висновку експерта скласти, погодити та вручити підозрюваному повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у урахуванням отриманого висновку експерта; після вручення підозрюваному повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри додатково допитати його про обставини вчиненого злочину з урахуванням отриманого висновку експерта; виконати вимоги ст. 290 КПК України з потерпілим по матеріалам кримінального провадження; виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваними, а також його захисником; скласти, затвердити та вручити підозрюваному обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що у клопотанні слідчий та прокурор навели обґрунтовані обставини, на підставі яких завершити досудове розслідування до закінчення дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 неможливо.
Приймаючи до уваги вищезазначене, слідчий суддя вважає, що у клопотанні доведено про те, що не зменшились ризики, встановлені при застосуванні запобіжного заходу, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, що в сукупності з іншими обставинами, стали підставою для вирішення питання про продовження строку підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином, викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 у судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися для кримінального провадження.
В частині визначеного раніше ухвалою слідчого судді розміру застави, слідчий суддя бере до уваги фактичні обставини кримінального провадження, характеризуючі підозрюваного, матеріали кримінального провадження, беручи до уваги встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 визначений розмір застави, який в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків, слід залишити без змін.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню, строком до 17.11.2022 року в межах строку досудового розслідування.

Таким чином, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000556 від 19.08.2022 року відносно ОСОБА_5 , -задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17.11.2022 року в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор".
Розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 гривень, залишити без змін, яку дозволити внести на депозитний рахунок, призначення платежу - застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з свідками, з обставин скоєння кримінального правопорушення;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушилв інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Зобов`язати уповноважених осіб міністерства юстиції України філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України в Одеській області», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська, 37 надати належну медичну допомогу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомити суд про стан його здоров`я і про надання йому медичної допомоги.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя