Справа № 136/1088/22
провадження №1-кп/136/78/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000194 від 08.07.2022, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жадани, Іллінецького району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.06.2022 біля 9 год. 40 хв., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Зозів Липовецької ОТГ Вінницької області, зайшов на територію Зозівського професійного аграрного ліцею, що знаходиться у даному населеному пункті по вул. Соборній, буд. 5. У подальшому ОСОБА_4 прямуючи до приміщення вказаного навчального закладу на парапеті східців, що перед вхідними дверима, помітив мобільний телефон чорного кольору. У подальшому на ґрунті раптово виниклого умислу на заволодіння даним телефоном, ОСОБА_4 діючи з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, скариставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, протиправно, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами внесеними Указами від 14 березня 2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ, та від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 25 травня 2022 року №2263-ІХ), який востаннє продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, підійшов до вказаного парапету, на якому знаходився мобільний телефон марки "Xiaomi" серії "Redmi 8 3/32 Gb Onyx Black" моделі "M1908C31G", маючи реальну можливість встановити власника даного майна та повернути його, взяв даний предмет та поклав до кишені своїх штанів, після чого з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними двіями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 3368,23 грн.
Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою - вчинена в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України при обставинах вказаних в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, що підтвердив у судовому засіданні, погодившись із кваліфікацією вчиненого ним діяння, розкаявшись у вчиненому. При цьому пояснив, що 29.06.2022 біля 9 год. 40 хв., він приїхав в с. Зозів Липовецької ОТГ щоб забрати видане йому посвідчення водія. З цією метою він прийшив до Зозівського професійного аграрного ліцею, що знаходиться у даному населеному пункті по вул. Соборній, 5. При вході до приміщення навчального закладу на парапеті східців він помітив мобільний телефон чорного кольору торгової марки "Xiaomi" серії "Redmi 8". У цей момент він вирішив викрасти вказаний телефон, розуміючи, що він належить іншій особі, яка його забула або ж загубила. У подальшому він поклав телефон до кишені штанів та сховав біля туалету ліцею. Отримавши посвідчення водія він забрав викрадений телефон та приніс його до місця свого проживання, а в подальшому подарував своїй дівчині, у якої його було вилучено працівниками поліції. У вчиненому розкаюється, просив суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду кримінального провадження, надала суду заяву, відповідно до якої зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, при вирішенні питання щодо можливої міри покарання покладається на розсуд суду, просила розгляд справи проводити без її участі. Цивільний позов не заявляла.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і правильно розуміють зміст цих обставин, а також відсутність сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України та ухвалив дослідити докази, обмежившись показами обвинуваченого, а також письмовими доказами, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та процесуальних витрат.
Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд, призначаючи ОСОБА_4 , вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, майновий стан обвинуваченого. При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер вчиненого злочину, характеристику по місцю проживання.
З врахуванням наведених обставин, суд вважає що достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 буде покарання передбачене санкцією статті у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Разом із тим, з урахуванням щирого каяття обвинуваченого, розміру викраденого, відсутності претензій з боку потерпілої, особи обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, його поведінку за час судового розгляду та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 рік 6 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, що передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Питання про долю речових доказів та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.
Судом встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 11-12, 50-51, 63, 65-67, 75-76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 394-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.п.1, 2, ч.1 ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 377 (триста сімдесят сім) грн. 54 коп.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8» моделі «М1908С31G», у корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 та знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Героїв Майдану, 75, м. Липовець, Вінницького району Вінницької області - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_5 , скасувавши арешт, накладений на вказане майно ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 13.07.2022.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1