УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2022 Справа №607/3697/21 Провадження №1-і/607/7/22 м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:
прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Тернополі в режимі відео конференції, клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000663 від 10.03.2020, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000663 від 10.03.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
29.12.2021 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.12.2021 у справі №607/3697/21 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27.02.2022. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.02.2022 у справі №607/3697/21 щодо ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 19.04.2022, включно.
13.04.2022 прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів. Клопотання мотивовано тим, що у кримінальному провадженні №0000663 від 10.03.2020 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а також тим, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені при застосуванні відносно нього запобіжного заходу, не зменшились, та продовжують існувати. На думку прокурора, обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину та дані про особу обвинуваченого свідчать про наявність підстав для продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів. Прокурор вважає, що викладені у клопотанні обставини виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.
В судовому засіданні прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, з підстав наведених у ньому просив задовольнити. Також просив врахувати, що на даний час в провадженнф Тернопільського міськрайонного суду перебувають ще два обвинувальні акти про обвинувачення ОСОБА_4 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечувала щодо клопотання прокурора, просила у його задоволенні відмовити, зазначивши про необґрунтованість заявлених у клопотанні ризиків. Просила врахувати значну тривалість перебування ОСОБА_4 під вартою, а також відбуття ним покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 03.02.2021. Вказані обставини, на думку сторони захисту, свідчать про відсутність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою і є підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового провадження, які брали участь у судовому засіданні, надавши оцінку доводам прокурора, викладеним у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та запереченням сторони захисту щодо заявленого прокурором клопотання, суд дійшов таких висновків.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Судом встановлено, що на розгляді в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000663 від 10.03.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
29.12.2021 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.12.2021 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27.02.2022, та визначено заставу в розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.02.2022 щодо ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19.04.2022, включно.
При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також дані про особу обвинуваченого, який, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела прибутку, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.
Зазначені обставини свідчать про можливість обвинуваченого переховатися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, та таким чином перешкодити встановленню істини у даному кримінальному провадженні.
Крім того, докази передбачені ст.84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, наразі не досліджені, а відтак, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177, п.п.1-3 ч.1 ст.194 вказаного Кодексу є дійсними.
Наведені обставини, які встановлені та доведені під час досудового розслідування, які обґрунтовували застосування та обґрунтовують продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого не змінилися.
Отже, на даний час наявні достатні підстави вважати, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та обставини провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених. У той же час, суд оцінює суворість можливого покарання та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою.
Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання прокурора. А відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.
Доводи сторони захисту, зокрема про тривале перебування обвинуваченого під вартою, не спростовують встановлених і наведених обставин та ризиків. До того ж належних документальних підтверджень про наявність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_4 , які можуть слугувати стримуючим фактором запобігання ризиків, зазначеним прокурором, на теперішній час суду не надано.
Поряд з цим, даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора, матеріали кримінального провадження також не містять. Обвинувачений не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.
Суд вважає, що скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не усуне наявні на час розгляду кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Оскільки термін дії запобіжного заходу спливає 19.04.2022, закінчити розгляд кримінального провадження до вказаного строку не є можливим, підстави для продовження запобіжного заходу обвинуваченому, зазначені судом, продовжують існувати на даний час, враховуючи особу обвинуваченого, який може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 199, 331, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 год. 59 хв. 13.06.2022.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити начальнику ДУ "Чортківська УВП (№26)".
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Головуючий суддяОСОБА_1