Оболонський районний суд міста Києва
Справа № 756/4616/22
Провадження № 1-кп/756/1102/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000259 від 02.02.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01.02.2022 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перебували у підвальному приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 . В ході спільного вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин один до одного, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, приблизно о 18 год. 50 хв., в тому ж місці, ОСОБА_4 , взяв зі столу предмет, схожий на ніж і тримаючи його правою рукою, наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, а саме пояснив, що 01.02.2022 року він прийшов до підвального приміщення в буд. АДРЕСА_2 , його запросив знайомий ОСОБА_9 . Там також був ОСОБА_8 , якого ОСОБА_4 раніше бачив, але не був особисто знайомий. Вони разом вживали горілку, під час цього ОСОБА_8 демонстрував ніж, водив ним. Потім вони з ОСОБА_10 пішли в магазин, купили там ще одну чи дві пляшки горілки і прийшли назад вже разом з ОСОБА_11 , і продовжили вживати горілку. В якийсь момент ОСОБА_8 почав висловлювати до ОСОБА_4 якісь претензії, потім схопив ніж і намагався вдарити ним ОСОБА_4 . У відповідь, ОСОБА_4 вдарив його ногою в область голови, ніж випав, вони почали боротись, ОСОБА_4 вихопив ніж і підвівся, стояв з ножем. ОСОБА_8 також почав підводитись і кинувся в бік ОСОБА_4 , на що той вдарив ОСОБА_8 ножем в область плеча зверху вниз. Після цього, він побачив кров, ОСОБА_8 присів, був живий, ОСОБА_4 одразу вибіг, щоб викликати швидку, бо у нього не було телефону. Він попросив якусь жінку на вулиці, і вона викликала швидку і поліцію. Зазначив, що у вчиненому розкаюється, зробив для себе правильні висновки, вважає, що у нього в той момент не було необхідності бити ножем потерпілого, але все сталось дуже швидко.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумнівну щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з причин, що не є наслідком дій обвинуваченого.

Суд, з`ясувавши в учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, пояснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши згоду учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження всіх доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежившись наданими обвинуваченим показаннями, а також висновком експерта та документами, які характеризують особу обвинуваченого.

Так, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 021-681-2022, у ОСОБА_8 було колото-різане поранення грудної клітини, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, та не пов`язане із настанням смерті.

Суд дійшов висновку, що діяння обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, що виявилось у визнанні обвинуваченим своєї вини, та послідовній позиції під час розгляду справи.

Крім того, сторонами у справі не оспорювалось, що обвинувачений намагався одразу після вчинення злочину зменшити суспільно-небезпечні наслідки, а саме звернувся до сторонніх осіб для виклику швидкої медичної допомоги, і тому відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, суд враховує це як обставину, яка пом`якшує покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Із наданих документів встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, офіційно не працював, негативних відомостей за місцем проживання про нього не надано, проживав з бабусею ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на обліку у психіатра не перебуває.

Керуючись статтями 65-67 КК України, суд знаходить необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 1 ст. 121 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
З урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи відсутність у обвинуваченого непогашених судимостей, та враховуючи конкретні обставини і характер вчинення цього злочину, зокрема те, що потерпілий перший напав на обвинуваченого з ножем, і це не оспорювалось прокурором, а також поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування ним покарання, а тому до призначеного судом покарання слід застосувати ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на певний строк.
Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Речові докази - відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого слід скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 скасувати та звільнити його з під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя ОСОБА_1