ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001329 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2022 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 травня 2022 року,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції було розглянуто провадження за участю захисника ОСОБА_7 , проти участі якого він заперечував, оскільки його захист здійснює захисник ОСОБА_8 на підставі договору та від якого він не відмовлявся.
Зазначає, що прокурором було заявлено усне клопотання про продовження строку тримання під вартою, чим порушено вимоги, передбачені ч.2 ст.184 КПК України, оскільки ні йому, ні його захиснику не було вручено копію цього клопотання та матеріали, якими воно обгрунтовується.
Стверджує, що ризики нічим не підтвердженні.
Звертає увагу на те, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має можливість працевлаштуватись, а також на тривалий розгляд кримінального провадження.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2022 року ОСОБА_6 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 травня 2022 року.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків не має, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не має законних джерел існування, а тому матиме можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Від обвинуваченого, захисника та прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинувачених, захисника та прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт № 0001329 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

З клопотання прокурора вбачається, що ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 31.03.2022 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків та законних джерел існування.
Також слід зазначити, що до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Твердження обвинуваченого про те, що ризики нічим не підтверджені, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, оскільки в ньому, в тому числі, зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.
Доводи обвинуваченого про те, що клопотання прокурора не було вручено ані йому, ані його захиснику не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Посилання обвинуваченого на те, що судом першої інстанції було розглянуто провадження за участю захисника ОСОБА_7 , проти участі якого він заперечував, оскільки його захист здійснює захисник ОСОБА_8 на підставі договору та від якого він не відмовлявся, колегія суддів вважає таким, що в умовах воєнного стану не може свідчити про порушення прав обвинуваченого на захист, оскільки відповідно до ч.1 ст.53 КПК України суд має право для проведення окремої процесуальної дії залучити захисника, окрім того, з ухвали суду вбачається, що залученим для розгляду вказаного клопотання захисником ОСОБА_7 належним чином було виконано обов`язки, передбачені ч.1 ст.47 КПК України, так як він підтримав позицію обвинуваченого та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Доводи обвинуваченого про те, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має можливість працевлаштуватись, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Твердження обвинуваченого щодо тривалого розгляду кримінального провадження не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки розгляд кримінального провадження триває, встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також з урахуванням воєнного стану.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4