У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.07.2022 Справа №607/8365/22

провадження № 1-кс/607/2592/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль клопотання слідчого СВ Тернопільського РУПГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000406 від 03 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народивсяв м. Тернопіль, громадянин України, місце реєстрації АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, приватний підприємець, раніше судимий,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
встановила:

слідчий, за погодженням із прокурором звернулася до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово відносно ОСОБА_5 терміном на 56 діб та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не покидати приміщення буд. АДРЕСА_2 цілодобово; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В обґрунтування зазначених вимог слідчий зазначає, що слідчим відділом Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000406 від 03 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, всупереч вимогам, визначених в пунктах 2, 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, у червні 2022 року, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, придбав корпус оборонної осколкової гранати Ф-1 та запал УЗРГМ-2, що в сукупності є бойовим припасом. В цей же час, не вживши передбачених законодавством заходів щодо повідомлення відповідних державних органів про виявлений бойовий припас, а також заходів, спрямованих на здачу виявленого бойового припасу до органів поліції, в нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 зберігав корпус оборонної осколкової гранати Ф-1 та запал УЗРГМ-2 за місцем свого фактичного проживання, не маючи передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 15 червня 2022 року у період часу із 07 год. 21 хв. по 10 год. 19 хв., під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 виявлено та вилучено корпус оборонної осколкової гранати Ф-1 та запал УЗРГМ-2, що в сукупності є бойовим припасом.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи з єдиним прямим умислом, не маючи будь-якого дозволу на такі дії, придбав та зберігав бойовий припас, чим порушив вимоги п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за № 901-VIII від 23.12.2015, Постанови Верховної ради України № 2471 XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС № 622 від 21.08.1998 із змінами та доповненнями.

30 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий зазначає, що метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 згідно з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п.1); незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (п.3); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п.5).

Підставами застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, є те, що він обґрунтовано підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявність зазначених ризиків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить задовольнити з підстав, наведених у ньому.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні щодо клопотання слідчого заперечив, зазначивши, що ОСОБА_5 не вчиняв інкримінований йому злочин. Гранату, яку виявили під час обшуку, йому підкинули Докази не доводять причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення. Наприклад, протокол обшуку складений не зрозумілим почерком, протокол НСРД не містить жодних відомостей про ОСОБА_5 . Просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту лише в нічну пору доби. ОСОБА_5 не ухилявся від органу досудового розслідування, з`являвся на усі виклики, крім цього він займається волонтерською діяльністю.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні теж заперечив свою причетність до інкримінованого йому злочину та просить у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, долучених до клопотання, а також матеріали кримінального провадження, надані прокурором для огляду в судовому засіданні, слідчий суддя дійшла до такого висновку:
відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що слідчим відділом Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000406 від 03 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

30 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбані та зберіганні бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

На думку слідчого судді, вказана підозра є обґрунтованою, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до клопотання та оглянутими в судовому засіданні, а саме даними, що зафіксовані у: протоколі обшуку від 15червня 2022 року, в ході якого виявлено та вилучено предмет, візуально схожий на корпус гранати Ф-1, предмет візуально схожий на запал УЗРГМ-2.; протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 01 червня 2022 року; висновку експерта за результатами судової дактилоскопічної експертизи № СЕ 19/120-22/6114-Д від 29 червня 2022 року, згідно якого слід папілярного узору, який був вилучений під час огляду предметів, залишений вказівним пальцем правої руки особи ОСОБА_5 ; висновком експерта №СЕ19/120-22/5762-ВТХ від 24 червня 2022 року, згідно якого надані на дослідження два предмети є: з упакування №1 - корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1; з упакування №2 - запалом УЗГРМ - 2, та являються оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка придатна для здійснення вибуху та являється бойовим припасом; оглянутому в судовому засіданні протоколі огляду від 16 червня 2022 року про вилучення із гранати та запалу слідів папілярних візерунків.

Зробивши висновок про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».
При цьому, слідчий суддя, з огляду на заперечення захисника та підозрюваного щодо причетності останнього до вчинення злочину, звертає увагу на те, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх допустимості та достатності для визнання особи винуватою, чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу, що і зроблено у даній судовій справі.

Щодо ризиків кримінального провадження, то слідчий суддя відмічає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Власне, при вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, окрім наявної обґрунтованої підозри, матеріалами клопотання та прокурором в судовому засіданні доведено обставини, які дають достатні підстави стверджувати про наявність наступних ризиків, на які вказує в клопотанні слідчий та які передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п.1); незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3); вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5).

Зокрема, ризиком того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду ( п.1 ч.1 ст.177 КПК України) є те, що йому, у випадку визнання його винуватим згідно підозри, загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001 року), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, має місце у даному випадку та ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість злочину, у вчиненні якого його підозрюють, і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, на переконання слідчого судді, в підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки в місці його проживання. На користь цього висновку свідчить те, що він не одружений, неповнолітніх (в резолютивній частині ухвали було помилково зазначено повнолітніх) дітей та інших утриманців не має, та раніше судимий.
Ризиком того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, особисті дані яких йому добре відомі, оскільки, згідно доводів слідчого, вони не були засекречені під час здійснення досудового розслідування та інформація про які міститься в матеріалах кримінальних проваджень, з якими підозрюваний ознайомлений, адже, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно схиляти зазначених учасників кримінального провадження до зміни наданих раніше показань чи до відмови давати показання.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як вказані вище свідки ще не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.
Ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення випливає з того, що ОСОБА_5 тричі судимий, зокрема за ст. 263 КК України /востаннє згідно вимоги про судимість 13 березня 2020 року, звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково 07 грудня 2021 року /.
Оцінюючи відповідно до ст. 178 КПК України наведені обставини, зокрема: вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів; тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні згідно повідомленої підозри; зазначені вище дані про його особу, доведені ризики, слідчий суддя погоджується із доводами слідчого і прокурора про те, що запобігти встановленим ризикам може запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Також, застосовуючи щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність застосування яких довів прокурор.

З наведеного, клопотання слідчого підлягає до задоволення шляхом застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло цілодобово, в межах строку досудового розслідування, який триває до 30 серпня 2022 року.
З цих підстав, у задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічну пору доби слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

клопотання слідчого задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічну пору доби відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт /паспорти/ громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали до 2359 год. 30 серпня 2022 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати на виконання органу Національної поліції України за місцем проживання ОСОБА_5 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського РУПГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1