Провадження №1-кп/337/117/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001167 від 27 грудня 2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сабірабад, Сабірабатського району Республіка Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, що має посвідку на тимчасове проживання в Україні до 29.07.2022 року, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивує тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 було обрано та в подальшому продовжено у зв`язку із існуванням у справі ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 10.06.2022р. При цьому ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а ризики, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились та не відпали. Останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.
Можливість переховування обвинуваченого від суду, тобто ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_8 , після нанесення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, не викликав останньому швидку медичну допомогу та, розуміючи невідворотність покарання за вчинений злочин, з метою його уникнення, зник з місця події. При цьому обвинувачений є громадянином іншої держави, має тимчасову посвідку на проживання на території України, проте не має постійного місця мешкання, оскільки за адресою АДРЕСА_1 , яку він раніше вказував, подаючи документи на отримання посвідки, не мешкає. В приміщенні кімнати, яку він знімав у ОСОБА_9 з 10.12.2021р. він також не має змоги проживати, після вказаних подій. Офіційного місця роботи ОСОБА_8 не має, неповнолітніх дітей або близьких родичів на території України також не має. Вищенаведені обставини вказують на те, що обвинувачений може і буде переховуватися від суду.

Ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого, тобто ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор обґрунтовує агресивною поведінкою ОСОБА_4 до потерпілого, обвинувачений погрожував його зарізати та реалізував свої погрози, спричинивши потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Після завдання ушкодження допомоги потерпілому не надав, зник з місця пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечили, вважають його необґрунтованим.
Адвокат ОСОБА_5 зазначив, що ризики, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшились, та заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, пославшись на те, що прокурором недоведена неможливість застосування інших альтернативних запобіжних заходів.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотань, суд дійшов наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 29.12.2021р. ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 25.02.2022р., а також визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в сумі 113500,00 грн.
Строк діїобраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою булонеодноразово продовжено, останній раз ухвалою суду від 12.04.2022р. строком до 10.06.2022 р. включно.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Виходячи з вимог ст.177, 183 КПК України, суд вважає, що на даний час не змінилися та не відпали ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та погоджується із стороною обвинувачення про продовження існування ризиків переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілого через наступне.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується за ч.1 ст.121 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. ОСОБА_8 раніше не судимий, проте судом враховується, що після того, як він наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , не викликав останньому швидку медичну допомогу та, розуміючи невідворотність покарання за вчинений злочин, з метою його уникнення, зник з місця події. Обвинувачений є громадянином іншої держави Республіки Азербайджан, має тимчасову посвідку на проживання на території України, проте за адресою АДРЕСА_1 , яку він раніше вказував, подаючи документи на отримання посвідки, не мешкає та не може пояснити хто на даний час там постійно проживає. У приміщенні кімнати, яку обвинувачений знімав у потерпілого ОСОБА_9 з 10.12.2021р. він також не має змоги проживати, після вказаних подій. Отже на даний час він не має постійного місця мешкання. До затриманняОСОБА_8 офіційно не працював, відомості про наявність будь-яких джерел доходу відсутні, неповнолітніх дітей або близьких родичів на території України не має. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 не має стійких соціальних зв`язків у місті Запоріжжі, може змінити місце проживання у разі перебування на свободі, переховуватись від суду.
Крім того, суд вважає, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілого, якого обвинувачений погрожував зарізати, а після завдання тілесного ушкодження, допомоги потерпілому не надав, зник з місця пригоди. Перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 може здійснювати на нього тиск з метою змінити показання.
Також суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не є перешкодою для його тримання під вартою.
Отже вказані обставини в сукупності свідчать про можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого.
Водночас суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, в тому числі у вигляді домашнього арешту, як на цьому наполягає сторона захисту, не забезпечать виконання обвинуваченим ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, оскільки, як вже зазначалось, він постійного місця проживання в м.Запоріжжі не має, докази стійких соціальних зв`язків, відомості про наявність будь-яких джерел доходу також відсутні.

Також при вирішенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу суд враховує, що в межах розгляду даного клопотання суд не вправі давати оцінку належності, допустимості, достовірності та достатності зібраних в ході досудового розслідування доказів, а лише визначає чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

За усіх вказаних обставин суд вважає, що є всі підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу немає.
Також суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, а характер та ступінь тяжкості діяння, в якому він обвинувачується, сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
З зазначених підстав суд відхиляє доводи сторони захисту про необґрунтованість заявленого прокурором клопотання та про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту.

Таким чином, з метою запобігання встановлених судом ризиків, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вирішив продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, задовольнивши клопотання прокурора та відмовивши у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст.177, 178, 183, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, а саме до 05 серпня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складений та оголошений 07.06.2022р. о 14.30 год.

Суддя ОСОБА_1