Справа № 344/1744/22
Провадження № 1-кс/344/796/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до слідчого судді із вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилалися на те, що в провадженні СУ ГУНП в Івано-Франківській області перебувала кримінальна справа з приводу можливо злочинних дій, яка була порушена в 2007 році, внаслідок якихось незрозумілих подій навколо квартири по АДРЕСА_1 . Під час виготовлення технічного паспорту на квартиру йому стало відомо про те, що на квартиру комунальної власності по АДРЕСА_1 накладено арешт постановою начальника слідчої частини СУ УМВС України в Івано-Франківській області від 12.12.2007 року. З тих пір він та інший мешканець квартири ОСОБА_4 стали звертатись до начальника СУ ГУНП в Івано-Франківській області з приводу кримінального провадження та скасування арешту. Але це не принесло позитивного результату, тому вони змушені були звернутись до слідчого судді із клопотанням.

Заявники в судове засідання не з`явились, подали заяву в якій просили розгляд клопотання проводити без їх участі.

Представник СУ ГУНП в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив, інформації щодо обставин накладення арешту на квартиру не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що на квартиру АДРЕСА_2 постановою про накладення арешту на майно, бн, 12.12.2007 року начальника слідчої частини СУ УМВС України в Івано-Франківській області накладено арешт. Арешт накладено Калуською міською державною нотаріальною конторою (а.с.4).

Згідно відповіді заступника начальника ГУНП в Івано-Франківській області у розпорядженні Управління немає відомостей про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 у 2007 році. Але ОСОБА_3 був учасником кримінальних справ № 315635 від 30.07.2009 та № 327128 від 20.05.2011, які скеровано до суду.

Згідно відповіді керівника апарату Івано-Франківського міського суду від 21.02.2022 року проваджень по кримінальних справах № 315635 від 30.07.2009 та № 327128 від 20.05.2011 про обвинувачення ОСОБА_3 не зареєстровано та станом на 21 лютого 2022 року на розгляді суду не перебували та не перебувають кримінальні провадження за участю ОСОБА_3 (а.с.22).

Із листа старшого слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 06 квітня 2022 року вбачається, що документи щодо арешту квартири АДРЕСА_2 у кримінальному провадженні № 0000022 від 22.11.2012 року за ознаками ч. 1 ст. 382 та ч. 1 ст. 190 КК України, в якому 19.10.2018 року прийнято про закриття , відсутні. ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні допитувався в якості свідка, ОСОБА_4 жодним процесуальним статусом не наділений.

Із відповіді Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву вбачається, що документи, які стосуються накладення арешту знищено в 2012 році. Відомості про власника та місце знаходження майна не вказано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

До клопотання заявниками не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками чи володільцями арештованої квартири.

Також слідчим суддею вживалися заходи щодо отримання такої інформації, але здобути її не представилось можливим.

Таким чином матеріалами клопотання не підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками чи володільцями арештованого майна, а тому, в розумінні ст. 174 КПК України вони не наділені правом заявляти клопотання про скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1