Справа № 759/6691/20
Провадження №1-в/369/51/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Бучанського РВ № 2

філії ДУ «Центр пробації»

в м. Києві та Київської області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання провідного інспектора відділу Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропавлівська Борщагівка Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, який ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_5 на ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,

встановив:

Як вбачається з подання начальника провідного інспектора відділу Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області, ОСОБА_5 засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, який ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року змінено та перекваліфіковано дії останнього на ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки. Вищевказаний вирок набрав законної сили 21 квітня 2021 року.
У зв`язку з виконанням вищевказаного вироку суду ОСОБА_5 був поставлений та перебуває на обліку в Бучанському РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області з 12 жовтня 2021 року, (у період з 08 червня 2021 року по 12 жовтня 2021 року перебував на обліку у Києво-Святошинському РВ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області).

01 листопада 2021 року ОСОБА_5 повторно був ознайомлений з порядком, умовами та обов`язками, які покладені на нього судом в період іспитового строку. Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 01 листопада 2021 останньому було призначено день явки на реєстрацію, а саме другий та четвертий понеділок кожного місяця.
Проте, 22 листопада 2021 року ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області без будь-якої поважної причини, підтвердженої документально, за що йому 29 листопада 2021 року було винесене письмове попередження. Причину неявки на реєстрацію останній пояснив тим, що перебував на роботі, хоча офіційно не працевлаштований.
Крім того, продовжуючи порушувати виконання обов`язку, встановленого вироком суду ОСОБА_5 24 січня 2022 року знову не з`явився на реєстрацію до Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області, пояснивши це тим, що запізнився на реєстрацію до Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області через те, що перебував на роботі, підтверджуючих документів знову не надав, за що йому 25 січня 2022 року було винесене письмове попередження вдруге.
У зв`язку з чим провідний інспектор відділу Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області вважає, що засуджений свідомо ухиляється від виконання обов`язків, встановлених вироком суду, а саме: не з`являється на реєстрацію до Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області без поважних причин, належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став. Тому звернулася до суду з відповідним клопотанням, в якому просила суд скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 та направити його для відбування покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року, у виді 3 років позбавлення волі.

В судовому засіданні представник Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області провідний інспектор відділу ОСОБА_4 , подання підтримала та просила суд його задовольнити в повному обсязі. Стверджувала, що додатково засудженого про дні явки на реєстрацію не повідомляють, оскільки законом передбачено лише письмове ознайомлення.

Прокурор заперечила проти задоволення подання Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області, оскільки в матеріалах подання відсутні достатні докази, які підтверджують порушення ОСОБА_5 покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 просив суд не задовольняти подання провідного інспектора відділу Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області, оскільки працює неофіційно і в ці дати дійсно не зміг з`явитися на реєстрацію, умислу не з`являтись на реєстрацію не мав, проте в підтвердження поважності причин своєї неявки не може надати суду відповідні документи, оскільки працює неофіційно. Крім того, засуджений вказав, що має на утриманні матір та брата.

Дослідивши матеріали подання, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що вказане подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.164 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом Національної поліції. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Згідно з положеннями ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.166 КВК України, особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом Національної поліції у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.
Згідно п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.
У відповідності до ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Як вбачається, з вироку Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, який ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року змінено та перекваліфіковано дії ОСОБА_5 на ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладено обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Щодо посилань у клопотанні на те, що засуджений не виконав покладений на нього обов`язок передбачений п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки не з`явився на реєстрацію, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 2 статті 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Аналогічні положення містяться і у ч. 2 ст. 166 КВК України.
При цьому, ч. 3 ст. 166 КВК України імперативно визначає, що невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Однак, таких обставин у судовому засіданні встановлено не було, оскільки неявка засудженого на реєстрацію не свідчить про те, що вона сталася з причин, які не є поважними. Крім того, відповідно до наявної в матеріалах особової справи, а саме вимоги ОСОБА_5 нових правопорушень за період іспитового строку не вчинив.
Крім того, неявка засудженого ОСОБА_5 на реєстрацію 22 листопада 2021 року та 24 січня 2022 року, не свідчить про її систематичний характер, з огляду на положення ч. 4 ст. 166 КВК України.
Більше того, прохальна частина подання представника органу пробації не узгоджується з ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року, якою вирок місцевого суду змінено та перекваліфіковано дії ОСОБА_5 на ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки. Разом з тим, представник органу пробації в поданні просить скасувати звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 та направити на його для відбування покарання, згідно з вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року у виді позбавленням волі на строк 3 роки, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства та погіршенням становища засудженого.

За таких обставин, суд вважає що матеріали справи містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. 76, 78 КК України, ст. 394, 395, 537-540 КПК України, суд,

постановив:

В задоволенні подання начальника провідного інспектора відділу Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та направлення його для відбування основного покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки відмовити.

Особову справу № 202/ЗВП/2021 повернути до Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1