КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№ 11-кп/824/2148/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням цифрового засобу зв`язку програмного забезпечення «Viber» провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2022 рокущодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2022 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено на 60 днів, по 02 червня 2022 року включно.

Таке рішення суду вмотивовано тим, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як то: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, не зменшились, як і не з`явились нові обставини, які б свідчили про те, що інші запобіжні заходи забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника про скасування ОСОБА_7 запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, оскільки вважає, що у кримінальному провадженні відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України, як і не довів їх наявність прокурор в судовому засіданні. А тому, виходячи з презумпції невинуватості обвинуваченого, просить постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволені клопотання прокурора.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, заперечення прокурора щодо апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

За змістом положень Глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, а продовження строку тримання під вартою в певній справі може бути виправданим лише тоді, коли наявні конкретні ознаки того, що вимога громадських інтересів важить більше попри презумпцію невинуватості, ніж правило поваги до особистої свободи.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону, на переконання колегії суддів, були дотримані судом першої інстанції.

Як убачається з наданих матеріалів, в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувають матеріали об`єднаних кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд першої інстанції, поставивши питання про доцільність тримання обвинуваченого під вартою та розглянувши з цього приводу клопотання сторони обвинувачення та захисту, вважав, що продовжують існувати ризики, які свідчать про те, що обвинувачений можепереховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків,вчинити інші кримінальні правопорушення, які з часу обрання запобіжного заходу не зменшились, а тому саме запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового провадження, тому постановив ухвалу про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу. При цьому в ухвалі наведені достатні мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Враховуючи характер висунутого ОСОБА_7 , обвинувачення, а саме у вчиненні двох тяжких злочинів, один із яких призвів до смерті людини, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватими у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, дані про його особу, стадію судового розгляду, суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні та вчинити нові кримінальні правопорушення, і такі ризики не зменшилися від часу обрання стосовно нього запобіжного заходу, а тому виправдовують подальше його тримання під вартою.

Отже висновок суду про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, а тому зворотні доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2022 року, якою строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено на 60 днів по 02 червня 2022 року включно, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4