Номер провадження 1-кп/754/350/22
Вирок
Іменем України

25 липня 2022 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві об`єднані кримінальні провадження №0002386 від 12.10.2021 року та №0000936 від 10.05.2022 рокувідносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потоки Таращанського району Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 10.09.1997 року Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 141 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 12.05.2000 Таращанським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 81, ст. 44 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 30.05.2006 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 05.10.2009 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 20.02.2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, до 3 місяців арешту;

- 25.03.2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 ч. 4 ст. 70 КК України, до 5 місяців арешту;

- 21.06.2022 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 128 КК України до 1 /одного/ року 6 /шести/ місяців позбавлення волі;
- по обвинуваченню за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст.185 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 10 жовтня 2021 року приблизно о 04 годині 00 хвилин знаходився за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 42, де побачив раніше невідомого йому ОСОБА_6 який тримав в руках сумку, після чого у нього виник умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 знаходиться на лавці в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений ОСОБА_3 , таємно викрав сумку у ОСОБА_6 , в якій знаходився гаманець з грошовими коштами у сумі 1000 гривень, банківські картки, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють та мобільний телефон марки «Mі А2 lite», вартістю 2385 гривень, а всього на загальну суму 3385 гривень.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 3385 гривень.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , 10 травня 2022 року приблизно о 13 годині 53 хвилини, знаходячись за адресою:м. Київ, вул. Миропільська, 2, біля магазину «Гроші тут», побачив велосипед марки «Raymon», сірого кольору, якийналежитьпотерпілому ОСОБА_7 , після чого у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, повторно таємно викрав велосипед «Raymon», сірого кольору, вартістю 18128 гривень 24 копійки, що належитьпотерпілому ОСОБА_7 .
Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 18128 гривень 24 копійки.
Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, щиро розкаявся і підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України,суд визнає - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до встановлених обставин, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які за класифікацією, визначеною ст. 12 КК України є нетяжким та відповідно тяжким злочинами.

Відповідно до даних про особу обвинуваченого, ОСОБА_3 , раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, в межах встановлених у санкціях відповідних статтей особливої частини КК України.
Суд не вбачає підстав для призначення покарання у виді обмеження волі чи звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, враховуючи, що раніше призначені покарання за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушеньне призвели до виправлення ОСОБА_3 і не упередили вчинення ним нових умисних корисливих кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_3 кримінальні правопорушення у даному кримінальному провадженні скоїв до постановлення стосовно нього Дніпровським районним судом міста Києва від 21 червня 2022 року, а відтак покарання йому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На думку суду, призначення остаточного покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, буде відповідати вимогам ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 118 КПК України відсутні.
Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: DVD-R диск зберігати при матеріалах кримінального провадження; велосипед марки «Raymon» переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Mі А2 lite», який зберігається в камері схову речових доказів Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, квитанція №001713 повернути потерпілому ОСОБА_6 ; два CD-R диски «VIDEX» зберігати при матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити без змін тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2022 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, та остаточно призначити покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 10 травня 2022 року.
Речові докази в кримінальному провадженні: DVD-R диск зберігати при матеріалах кримінального провадження; велосипед марки «Raymon» залишити за належністю потерпілому ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Mі А2 lite», який зберігається в камері схову речових доказів Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, квитанція №001713 повернути потерпілому ОСОБА_6 ; два CD-R диски «VIDEX» зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського Апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1