Справа №127/1816/22
Провадження №1-в/127/46/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вінницька ВК (№ 86)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження, режимі відеоконференції в залі суду м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області м. Липовець, громадянина України, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово засудженого:

07.07.2010 Керченським міським судом АР Крим за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 06.10.2016 по відбуттю строку покарання;

21.11.2019 Погребищинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 місяців арешту;

09.07.2021 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

Встановив:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мотивоване тим, що він позитивно характеризується, режим утримання не порушує, став на шлях виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання свого підзахисного та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник Вінницької виправної колонії (№ 86) заперечив щодо задоволення клопотання.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженого, вважає, що засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став.

Вислухавши пояснення засудженого, захисника засудженого, представника Вінницької виправної колонії (№ 86), врахувавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до наступного.

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 09.07.2021, ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі.

Так, згідно ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, до нього застосовувались різні види покарань як у виді арешту так і у виді позбавлення волі, однак ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчиняв умисні злочини.

Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

При вирішенні питання щодо умовно - дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 судом було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.

Встановлюючи підстави застосування ст. 81 КК України, суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:

- засуджений ОСОБА_5 прибув у ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» 01.09.2022 із ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», де під час утримання 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи не заохочувався. За час відбування покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався, що вбачається з останньої характеристики на засудженого від 02.09.2022;

- у виробничій майстерні та на роботах із господарського обслуговування не працевлаштований, оскільки згідно ст.ст. 94, 95 КВК України утримується в дільниці карантину, діагностики і розподілу;

- у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, легко піддається чужому впливу. По відношенню до представників адміністрації поводить себе ввічливо з метою поблажливого до себе ставлення;

- до виконання робіт із благоустрою установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість;

- заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, але не завжди робить для себе належні висновки. Залучений до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі у її реалізації не приймає;

- до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне;

- згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_5 встановлено середній рівень ризику.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання.

Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України, - умовно - дострокове звільнення від покарання, на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.

В зв`язку з наведеним, суд робить висновок, що засуджений ОСОБА_5 фактично не став на шлях виправлення, тому враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину та враховуючи попередні судимості, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

Ухвалив

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: