Справа № 754/6626/22
У Х В А Л А
Іменем України

06 жовтня 2022 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у кримінальному провадженні № 0001254 від 20 червня 2022 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Торецьк Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого,
по обвинуваченню кожного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_5
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,
клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Деснянського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001254 від 20 червня 2022 року відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів з визначенням застави.
Клопотання прокурора обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який законом передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 8 років, раніше судимий, може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, не працює, не має стійких соціальних зв`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, з підстав відсутності ризиків, на які посилається прокурор.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні також просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки вважає, що відсутні ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні. У випадку прийняття рішення судом про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, визначити розмір застави нижче ніж це передбачено КПК України, щоб ОСОБА_4 мав реальну змогу внести заставу.
Вислухавши доводи прокурора, думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання, матеріали судового провадження, суд приходить до наступного.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з положеннями ч.2 ст.177, ст.197 КПК України, підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 жовтня 2022 року (включно) з визначенням застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Прокурор зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
При вирішенні питання про доцільність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд враховує також, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, його вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого.
Суд вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду, та вважає, що такі дії є цілком вірогідними, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, раніше судимий.
Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків, з урахуванням встановлених на даному етапі обставин вчинення протиправних дій, доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Крім того, суд вважає, що наведений прокурором ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також є реальним з огляду на те, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, а відтак немає стабільного джерела доходів.
Суд уважно ставиться до того, що зі сплином часу продовження запобіжного заходу потребує більшого обґрунтування тих ризиків, на які посилається сторона обвинувачення і що прокурор повинен надавати додаткові підстави щодо цього питання, проте вже надані прокурором доводи існуючих ризиків дозволяє суду прийти до висновку, що існуючий запобіжний захід цілком відповідає встановленим ризикам та особі обвинуваченого.
Застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Крім того, під час розгляду кримінального провадження не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Тому наразі відсутні підстави для того аби змінити обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обставини, які зазначені захисником, обвинуваченим не виключають наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3. ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
При цьому, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 його майновий та сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, та вимоги закону, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, вважаю за необхідне визначити заставу у мінімальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 177, 178, 182, 183, 199, 350, 369-372 КПК України,
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 04 грудня 2022 року (включно).
Визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн., яка може бути внесена як самими обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: ТУ ДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України в м. Києві, рахунок UA1012089.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.
З дня внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , строком до 04 грудня 2022 року включно, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1/ прибувати за викликом до суду;
2/ повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
3/ не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та суддю Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвалу суду направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Деснянський районний суд м. Києва.

Головуючий -