Справа № 216/2597/22
провадження 1-кп/216/644/22
ВИРОК
іменем України

29 липня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судвого засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 10.06.2022, щодо обвинуваченого

ОСОБА_5 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 за мобілізацією, старшого стрілця механізованого відділення 3 механічного взводу 2 механізованої роти механізованого батальйону, старшого солдата, неодруженого, освіта середня спеціальна, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 будучи військовослужбовцев військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи на посаді радіотелефоніста - лінійного наглядача відділення зв`язку взводу управління 2 мінометної батареї механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старшого солдата, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконного ухилення від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу за контрактом, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХІV від 24.03.1999, 09.05.2022 самовільно залишив місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , командуванню про причини свого відбуття не доповів, хоч а об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд за місцем свого проживання, не пов`язуючи його з виконанням обв`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 10.06.2022, о 09:00 год, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до розташуваня військової частини НОМЕР_1 і заявив про себе та вчинений злочин, припинивши вчиняти злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин).

Разом із обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена під час досудового розслідування між прокурором та підозрюваним, за участі його захисником.

У зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь-якого впливу із чиєї небудь сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині (повідомленій підозрі), згодою з кваліфікацією, вчиненого ним діяння, підтвердженням його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди, роз`яснених судом положень ч. 2 ст.і 473 КПК України про обмеження права прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1 та абз. 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 цього Кодексу, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень, особливостей та обставин його вчинення, відповідно до яких, обвинуваченим вчинено тяжкий злочин.

За приписами ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена на досудовому розслідуванні між прокурорм та підозрюваним угода не суперечить вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань.

За умовами угоди обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який приймає безпосередню участь в захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом участі у відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації проти України, є учасником АТО, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; обставини, що пом`якшують покарання, а саме: зізнання, беззастережне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, які в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, - сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, перейти до більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті, - у виді шести місяців арешту. На підставі ст. 58 КК України, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого замість покарання у виді шести місяців арешту призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на шість місяців із відрахуванням в дохід держави десяти відсотків із суми грошового забезпечення.

Вирішуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, а також відповідає вимогам Кримінального кодексу України в частині порядку призначення покарання.

Керуючись ст. ст. 63, 65-67, 75, 76, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 369-376, 395, 474, 475, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 липня 2022 року між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесенного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 10.06.20222 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді шести місяців арешту.

На підставі ст. 58 КК України, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого замість покарання у виді шести місяців арешту призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на шість місяців із відрахуванням в дохід держави десяти відсотків із суми грошового забезпечення.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_7