Справа № 373/1708/22
Номер провадження 1-кс/373/340/22
УХВАЛА

12 жовтня 2022 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання слідчого СВ ВП№1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні ЄРДР №0000299 від 08.10.2022 за ч.1 ст. 261 КК України,

встановив:
12.10. 2022 до суду поштовою кореспонденцією поступило клопотання слідчого від 10.10.2022, в якому він просив накласти арешт на автомобіль марки ВМW 520, 1999 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , який під час огляду місця події 08.10.2022 тимчасово вилучений у користувача водія ОСОБА_5 та власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію є ОСОБА_6 , встановивши заборону власнику, користувачу, та іншим юридичним чи фізичним особам розпоряджатися та користуватися вказаним майном, окрім як для проведення слідчих дій в даному кримінальному провадженні уповноваженими на те особами.
Мета арешту майна в клопотанні зазначається: збереження автомобіля, який є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки, як пояснив в судовому засіданні слідчий, у цьому автомобілі ОСОБА_5 зберігав патрони та вибухову пристрої, які були вилучені з автомобіля працівниками поліції під час огляду місця події та невідкладного обшуку автомобіля 08.10.2022 на 91 км. автодороги Київ-Харків.
Необхідність накладення арешту на автомобіль слідчий обґрунтував тим, що цей транспортний засіб підлягає експертному дослідженню та встановлення істотної шкоди (завданих збитків) в рамках кримінального провадження ЄРДР №0000299 від 08.10.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України (незаконне придбання та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв).
На розгляд клопотання в судове засідання власник (володілець) майна не з`явився, що у відповідності до ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Вислухавши доводи слідчого на обґрунтування клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, встановлено наступне.
Слідчим відділенням відділу поліції №1 Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000299, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2022, за тим фактом, що в ході оперативного забезпечення та патрулювання Бориспільського району працівниками оперативного підрозділу поліції та екіпажем патрульної поліції м. Бориспіль УПП в Київській області під час перевірки транспортного засобу ВМW, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , було виявлено три предмети зовні схожі на гранати, три запали до них та 90 патронів калібру 5,45 мм.
За змістом протоколу від 08.10.2022 під час проведення невідкладного огляду місця події на 91 км автодороги Київ-Харків, поблизу АЗС «КЛО» слідчим СВ ВП№1 Бориспільського РУП ОСОБА_7 за згодою водія автомобіля ВМW 520, 1999 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 було оглянуто салон та багажне відділення цього транспортного засобу, де були виявлені та вилучені три упаковки, наповнені виробами у виді патронів калібру 5,45х39 мм по 30 шт. у кожній упаковці, загальною кількістю 90 шт; три предмети у виді корпусів гранати Ф-1, на двох з яких мається маркування «44/72254-49ТНТ», а один без маркування; чотири предмети, які мають вигляд підшивачів до ручних осколочних гранат типу «УЗГРМ-2» з маркуванням на кожному «УЗРГМ-2 107-8711», «УЗРГМ-2 179-82 583», «УЗРГМ-2 179-87 583». «УЗРГМ-2 168-78 583».
Всі виявлені речі мають вигляд, боєприпасів та вибухових пристроїв, а тому були вилучені з автомобіля на місці події та поміщені до спеціальних пакетів з маркуванням. В подальшому постановою слідчого від 08.10.2022 вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №000299 та передані на зберігання до камери схову ВП №1 Бориспільського РУП.
Відповідно до протоколу складеного слідчим ОСОБА_7 під час огляду місця події 08.10.2022 окрім вищевказаних предметів слідчим також було вилучено, опечатано та поміщено на майданчик ВП №1 Бориспільського РУП (м. Переяслав, вул. Магдебурзького права, 25А) автомобіль ВМW модель 520, 1999 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 .
09.10.2022 ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу (ст. 263 ч.1 КК України).
Вилучений автомобіль ВМW модель 520, 1999 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 19.11.2019 належить ОСОБА_6 , яка згідно нотаріально посвідченої довіреності від 05.10.2021 уповноважила ОСОБА_8 на вільне розпорядження і користування ним. Остання в свою чергу передала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу своєму співмешканцю ОСОБА_5 , який користувався цим транспортним засобом.

Відповідно до ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно положень п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони відшукані, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
За змістом ч.1 та ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час затримання особи в порядку, передбаченому цим Кодексом, а також під час обшуку, огляду.
Слідчий, прокурор, інша уповноважена особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надсилається особі, у якої вилучено майно, або її представнику (ч.3 ст. 168 КПК).
У випадку тимчасового вилучення майна прокурор, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт такого майна, яке має бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна (ч.1 , ч.5 ст. 171 КПК України).
Відповідно до п.7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 170 цього Кодексу завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення чи стягнення з юридичної особи, отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 2 ч.10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).
Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна серед іншого має бути обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З врахуванням вищевикладених положень КПК України щодо підстав тимчасового вилучення майна та необхідності його збереження у взаємозв`язку вимогами ч.11 ст. 170 КПК України слідує висновок, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, яке може бути використане у кримінальному провадженні, зокрема, як речовий доказ кримінального правопорушення.

При розгляді даного клопотання, слідчим не доведено значення вилученого транспортного засобу, на який подано клопотання про арешт, не зазначені ознаки транспортного засобу, як речового доказу у цьому кримінальному провадженні, а також будь-які виявлені, але ще недосліджені сліди кримінального правопорушення на даному автомобілі, що обґрунтовувало б необхідність збереження відповідного транспортного засобу з метою використання його у кримінальному провадженні під час слідчих (процесуальних) дій для встановлення та доведення тих чи інших обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Також слідчим в клопотанні та в суді не викладені та не доведені будь-які ризики того, що без накладення арешту на транспортний засіб, він може бути знищений, прихований, пошкоджений, відчужений, внаслідок чого буде неможливо забезпечити проведення слідчих (процесуальних) дій у кримінальному провадженні по встановленню обставин незаконного придбання та зберігання боєприпасів та вибухових пристроїв.
Постанови слідчого про тимчасове вилучення автомобіля ВМW 520, реєстраційний номер НОМЕР_1 та визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні №000299 до матеріалів клопотання про арешт майна не додано. Такої постанови слідчий не зміг надати суду і в судовому засіданні.
Викладене в клопотанні про арешт майна твердження слідчого про те, що збереження автомобіля необхідне для проведення експертиз та встановлення істотної шкоди (завданих збитків), є неспроможним, оскільки не узгоджується з об`єктивним складом та предметом кримінального правопорушення, яке розслідується у цьому кримінальному провадженні.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 року) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи все вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правової підстави для арешту автомобіля ВМW 520, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок не доведення слідчим, прокурором можливості використання його як доказ у кримінальному провадженні, тобто не доведено необхідність арешту такого майна, а також не доведено наявність існування ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КРК України, що виправдовувало б втручання у право власності особи на це майно. А отже клопотання слідчого, погоджене прокурором про арешт майна не підлягає задоволенню.

За правилами п.2 ч.1 ст. 169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, зокрема, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 169, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого, яке погоджене прокурором, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні ЄРДР №0000299 за ч.1 ст. 263 КК України відмовити.

Вилучений автомобіль марки ВМW модель 520, 1999 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 негайно повернути особі, у якої його було вилучено.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя (підпис ОСОБА_1