Справа № 307/2047/22
Провадження № 1-кп/307/180/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сальськ, Ростовської області, Росії, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, має одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в м. Київ, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у підроблені довідки №1190 замість військового квитка та довідки військово-лікарської комісії, які видаються та посвідчуються установою, яка має право видавати і посвідчувати такі документи і які надають права та звільняють від обов`язків з метою використання їх іншою особою, відшукав невстановлену досудовим розслідуванням особу, з якою домовився про підробку за грошову винагороду у розмірі 200 доларів США довідки №1190 замість військового квитка та довідки військово-лікарської комісії, в яких повинно бути зазначено, що він визнаний непридатним та виключений з військового обліку. З метою досягнення обумовленої домовленості, ОСОБА_4 , через застосунок «Telegram», шляхом обміну повідомленнями, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані та особисту фотокартку, які було використано під час підробки довідки №1190 замість військового квитка та довідки військово-лікарської комісії на його ім`я. Одночасно ОСОБА_4 здійснив оплату за підроблення документів шляхом перерахунку грошових коштів у сумі 200 доларів США на електронний гаманець невстановленої в ході досудового розслідування особи, відомості відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження. В подальшому ОСОБА_4 , у березні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, отримав повідомлення, від невстановленої досудовим розслідуванням особи, відомості відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, про місцезнаходження підроблених документів в місті Київ, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в скриньці, де шляхом відшукання в обумовленому місці, отримав довідку №1190 замість військового квитка та довідку військово-лікарської комісії за №597 від 19.11.2015 року, видані на його ім`я. Однак, згідно відповіді адміністрації ІНФОРМАЦІЯ_3 за вих.№1913 від 20 червня 2022 року, ОСОБА_4 , на військовому обліку не перебував та в знятих та виключених з військового обліку не значиться, а також довідка військово-лікарської комісії у 2015 році Бабушкінським районним комісаріатом не видавалася.

Крім цього, ОСОБА_4 , 20 червня 2022 року о 01 годині 40 хвилин, під час перетину державного кордону України, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Сігетська, 88, Тячівського району, всупереч обмежень передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з метою виїзду через Державний кордон України, пред`явив на паспортному контролі службовцям Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи, а саме довідку №1190 замість військового квитка та довідку військово-лікарської комісії, відповідно до яких він визнаний непридатним та виключений з військового обліку, достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання таких документів та, що такі є підробленими і на підставі яких відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та постанови КМУ №399 він має право перетинати державний кордон України, чим здійснив використання завідомо підробленого документу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч.5 ст.27 - ч.1 ст. 358 КК України як пособництво у підробленні іншого офіційного документу, який видається установою, що має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою та за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про затвердження судом угоди про визнання винуватості від 24 червня 2022 року, укладену між прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000282 від 20.06.2022 року.
Відповідно до умов вказаної угоди від 24 червня 2022 року обвинувачений та прокурор у кримінальному провадженні №0000282 від 20.06.2022 року за спільною ініціативою та обопільною згодою, у відповідності до ст.ст.468, 469, 470, 472, 473 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, та за ч.4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, на підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, узгодили призначення остаточного покарання обвинуваченому в виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Також у даній угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Перевіривши угоду про визнання винуватості та її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст.472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши захисника, який також не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно із ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладена між прокурором та обвинуваченим угода, відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання, не встановлені, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.
З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 24 червня 2022 року, укладену у кримінальному провадженні №0000282 від 20.06.2022 року між прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України в виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, та за ч.4 ст.358 КК України в виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання в виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільного позову не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази довідку №1190 замість військового квитка, видану на ім`я ОСОБА_4 , посвідчена ІНФОРМАЦІЯ_5 , довідку військово-лікарської комісії, видану на ім`я ОСОБА_4 , посвідчена ІНФОРМАЦІЯ_6 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження в органу досудового розслідування, - залишити при матеріалах кримінального провадження в органу досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1