МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
26 травня 2022 року Справа №370/553/22

Провадження № 1-кс/370/66/22

Слідчий суддя Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001679 від 25.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Старший слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Макарівського районного суду Київської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на наявність щодо нього обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також вказував на те, що застосування інших запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити із викладених у ньому підстав.

Підозрюваний у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, просили суд застосувати менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши його матеріали, суд керується наступним.

24.05.2022, близько 10 години 00 хвилин, в умовах воєнного стану, який введено на території України указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 строком на 30 діб та продовжено до 25 травня 2022 року включно указом Президента України від 189.04.2022 за № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджено Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ , ОСОБА_5 знаходився за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , та в нього виник умисел на вчинення крадіжки активної польської фрези до мінітрактора марки «Віракс», 2,1м, яка належала ОСОБА_6 та знаходилася на території ТОВ «Геозем-Макарів» на полі в кінці вул. Центральна в с. Людвинівка Макарівської територіальної громади Бучанського району Київської області, про що ОСОБА_5 був обізнаний, так як раніше бачив вказану фрезу на даній території. Викрадене майно ОСОБА_5 планував продати як металобрухт та використати отримані грошові кошти на власний розсуд. В подальшому, зрозумівши, що він самостійно не зможе перенести фрезу через її значну вагу, ОСОБА_5 зателефонував до знайомих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та, не повідомляючи їм про свій злочинний умисел, попросив їх приїхати до поля в кінці АДРЕСА_1 , щоб допомогти перевезти вищевказану фрезу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 24.05.2022, близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, прийшов до території поля ТОВ «Геозем-Макарів» в кінці вул. Центральна в с. Людвинівка Макарівської територіальної громади Бучанського району Київської області, де до нього під`їхав ОСОБА_7 на автомобілі марки ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , та до них підійшов ОСОБА_8 . Сівши до вказаного автомобіля, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заїхали на ньому через відчинені ворота на територію поля ТОВ «Геозем-Макарів», де ОСОБА_5 попросив зупинити автомобіль поряд з вищевказаною фрезою, яку планував викрасти, та діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та необізнанністю ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про його злочинні наміри, діючи в умовах воєнного стану, вчинив крадіжку активної польської фрези до мінітрактора марки «Віракс», 2,1м вартістю 25889,50 грн, та попросив ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , щоб вони допомогли завантажити вказану фрезу на причіп з номерним знаком НОМЕР_2 , на що останні погодились, не усвідомлюючи злочинність дій ОСОБА_5 .

Завантаживши на причіп викрадену активну польську фрезу до мінітрактора марки «Віракс», 2,1м, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишили територію ТОВ «Геозем-Макарів» на вищевказаному автомобілі марки ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 . Намагаючись перевезти викрадене майно до смт. Макарів Бучанського району Київської області для здачі його на металобрухт, вищевказаний автомобіль із викраденим майном було зупинено по вул. Центральній в с. Людвинівка Макарівської територіальної громади Бучанського району Київської області працівниками поліції, якими й було виявлено факт крадіжки.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 25889,50 грн.

Причетність ОСОБА_9 , до інкримінованих йому дій підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-показаннями свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що 24.05.2022 року, в ранкову пору доби, йому зателефонував його знайомий ОСОБА_5 та попросив, щоб він йому допоміг перевезти фрезу з території поля в кінці вул. Центральна в с. Людвинівка Макарівської територіальної громади Бучанського району Київської області. На що, ОСОБА_7 погодився, та близько 10 год. 30 хв. він на своєму автомобілі марки ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , приїхав на місце, яке повідомив ОСОБА_5 , де зустрів останнього та ще одного знайомого ОСОБА_8 . Після чого, вони разом через відчинені ворота заїхали на територію поля ТОВ «Геозем-Макарів», де ОСОБА_5 попросив, щоб вони допомогли йому завантажити на причіп активну польську фрезу до мінітрактора марки «Віракс», 2,1м, червоного кольору. Після, того як завантажили фрезу, виїхали з території ТОВ «Геозем-Макарів», проїхавши декілька кілометрів, їх зупинили працівники поліції. Під час розмови з працівниками поліції , ОСОБА_5 повідомив , що вказана фреза йому не належить та він її взяв без дозволу. Однак, ОСОБА_5 своїм знайомим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про те, що він вчиняє крадіжку фрези нічого не розповідав.

-показаннями свідка ОСОБА_8 , який надав аналогічні показання до показань свідка ОСОБА_7

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що він являється власником ТОВ «Геозем-Макарів», що розташоване в кінці вул. Центральна в с. Людвинівка Макарівської територіальної громади Бучанського району Київської області, територія вказаного товариства по периметру огороджена парканом з металевої сітки, вхід на територію здійснюється через металеві ворота. Точної дати він не пам`ятає, в 2019 році він придбав активну польську фрезу до мінітрактора марки «Віракс», 2,1м, яку залишив на території вищевказаного товариства. Так, 24.05.2022 року до нього зателефонував ОСОБА_10 , та повідомив, що вищевказану фрезу викрали, але працівники поліції її відшукали та повернули.

-протоколом огляду речей від 24.05.2022, під час якого було виявлено та вилучено активну польську фрезу до мінітрактора марки «Віракс», 2,1м, яка була завантажена на причепі номерний знак НОМЕР_2 автомобіля марки ВАЗ 2103 номерний знак НОМЕР_1 .

-протоколом огляду місця події від 24.05.2022, території поля ТОВ «Геозем-Макарів», яке розташоване в кінці вул. Центральна с. Людвинівка Макарівської територіальної громади Бучанського району Київської області за координатами 50.3794814, 29.8478315, місце звідки було вчинено крадіжку.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні за № 0001679 підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Стаханов Луганської області, українець, громадянин України, неодружений, тимчасово не працюючий, зі слів зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

В ході розгляду клопотання та дослідження поданих матеріалів було встановлено наявність наступних ризиків, про які зазначив прокурор.

Так, слідчий суддя погоджується з тим, що підозрювана може переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання. Підозрюваний ніде офіційно не працює, офіційно неодружений, немає на утриманні батьків похилого віку.

Також слід врахувати, що підозрюваний зареєстрований в м. Стаханов (нині м. Кадіївка) Луганської області по, а до затримання фактично проживав та підтримував життєдіяльність за рахунок тимчасових заробітків в с. Людвинівка Макарівської територіальної громади Бучанського району Київської області, що свідчить про існування реального ризику залишення ним місця проживання в будь-який час з метою переховування від органів досудового розслідування та суду задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_9 , може впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що може свідчити про схильність підозрюваного до вчинення дій насильницького характеру, тим самим здійснювати вплив на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні шляхом залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення може призвести до неможливості притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Свідки та підозрюваний в розслідуваному кримінальному проваджені є знайомими та жителями одного населеного пункту Макарівської територіальної громади Бучанського району Київської області, а саме жителями с. Людвинівка та с.Фасова, а тому підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи фактичне місце проживання свідків, зможе незаконно впливати на них.

При цьому слідчий суддя не погоджується з прокурором щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, за яким підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки доказів вчинення ним кримінальних чи адміністративних правопорушень матеріалами справи не підтверджується.

Разом із тим, посилання прокурора на те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вищевказаним встановленим ризикам, є суто формальним та необґрунтованим.

За змістом ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ. Такий обов`язок покладено на суд також з огляду на ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував на те, що національні суди при продовженні застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мають містити належне обґрунтування та визначені строки; при цьому ЄСПЛ відзначав порушення пп. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції у випадках, коли рішення національних судів як на підставу продовження строку тримання під вартою містили посилання лише на первісні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою та не містили обґрунтування можливості застосування до підозрюваного будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою ( у справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року Заява N 16698/05).

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» від 24.07.2003 року Заяви № 46133/99 і 48183/99). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008 року № 2361/05).

Порушення вимог п. 3 ст. 5 Конвенції у справі «Цигоній проти України» полягало в тому, що рішення судів про продовження строку тримання заявника під вартою не містили належних та достатніх підстав для такого тримання та національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Так, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Іншими словами, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, щодо обґрунтованості підозри та наявності відповідних ризиків, але не доведе обставин, щодо неможливості інших запобіжних альтернативних заходів запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого відповідні обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку слідчого судді, в повній мірі запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам зможе застосування менш суворого запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ст. 181 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що застосування вказаного вище альтернативного запобіжного заходу в повній мірі дозволить запобігти встановленим ризикам та забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 183, 194-196, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :
Клопотання - задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської області, українця, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, строком до 24.07.2022 року включно.

В підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрати зобов`язання невідкладно прибути до місця свого проживання.

Виконання ухвали доручити ВП №3 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки: не залишати місце свого проживання цілодобово; прибувати до слідчого Бучанського РУП ГУ НП в Київській області чи іншої визначеної в порядку чинного законодавства України службової особи за їх викликом; заборонити спілкуватися з потерпілим ОСОБА_6 , свідками: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є чинною по 24.07.2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено 26.05.2022 року о 17-00.

Слідчий суддя ОСОБА_1