Дата документу 01.07.2022 Справа № 554/6161/21
У Х В А Л А

01 липня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000028 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, з вищою освітою, розлученої, не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого інженером-технологом в компанії «Гуденеконом-компані», не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки та мешканки АДРЕСА_2 , громадянки України, з неповною вищою освітою, не працюючої, має двох неповнолітніх дітей, не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , громадянина України, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Ясне, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, мешканки АДРЕСА_5 , зареєстрованої АДРЕСА_6 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, розлученої, має неповнолітню дитину, щодо якої позбавлена батьківських прав, судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Полтава, мешканця АДРЕСА_7 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки та мешканки АДРЕСА_8 , громадянки України, з середньою освітою, працює мийником на СТО, не заміжньої, має двох неповнолітніх дітей на утриманні, не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України

в с т а н о в и в :

На розгляді Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження № 0000028 від 03 лютого 2021 року по обвинуваченню по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України.

Щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а щодо обвинуваченої ОСОБА_6 домашній арешт строком до 03 липня 2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та домашнього арешту відносно ОСОБА_6 . Клопотання мотивоване тим, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання вказаних запобіжних заходів щодо обвинувачених на даний час не зникли та не зменшилися. Посилався на характер вчинених злочинних діянь, спосіб їх скоєння, поведінку обвинувачених як до, так і під час скоєння злочинів, прокурор вважав, що наявні достатні ризики, що вони можуть переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, незаконно впливати на свідків у кримінальному проваджені, які приймали участь у якості понятих під час проведення оперативних закупок та обшуків у обвинувачених, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що має намір вступити до Збройних Сил України, у зв`язку з чим просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та їх захисники не заперечували проти продовження обраних відносно них запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту відповідно.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заявленного прокурором клопотання та продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та домашнього арешту щодо ОСОБА_6 з мотивів, наведених прокурором.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, суд ураховує, що згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд враховує характеристику особи кожного.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 засуджений вироком Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

Обвинувачена ОСОБА_8 засуджена Київського районного суду м. Полтави від 19 лютого 2018 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного особистого майна.

Суд приймає до уваги доводи прокурора щодо наявності ризику вчинення ОСОБА_9 іншого кримінального правопорушення, зважаючи на той факт, що ним вчинено дванадцять кримінальних правопорушень через незначний проміжок часу, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, що свідчить про схильність останнього до злочинної діяльності.

На підставі викладеного, суд вважає, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які існували на момент обрання цих запобіжних заходів щодо обвинувачених, продовжують існувати й на даний час, так як сам факт перебування обвинувачених в умовах ізоляції, на думку суду, не міг відмінити або змінити їх настільки, що зникла суспільна небезпечність вчинених діянь і особи кожного обвинуваченого або змінились обставини, які б виключали можливість повторення вчинення ними аналогічних дій. Також суд зазначає, що прокурором доведено наявність ризику впливу з боку обвинувачених на свідків у даному кримінальному провадженні, через що останні можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань.

Також суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про продовження домашнього арешту в нічний час доби відносно обвинуваченої ОСОБА_6 з мотивів наведених прокурором, оскільки прокурором доведені ті ризики, що остання може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд ураховує те, що обвинуваченим інкримінується вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, свідки у справі, ще не допитані, речові докази також не досліджені, у зв`язку з чим жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належної поведінки обвинувачених.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та домашнього арешту щодо обвинуваченої ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_6 - задовольнити.

Обраний щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, а саме до 29 серпня 2022 року, кожному.

Обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби продовжити на 60 днів, а саме до 29 серпня 2022 року, заборонивши їй залишати житло за адресою проживання в АДРЕСА_1 з 22 год 00 хв до 05 год 00 хв наступного дня. Покласти на обвинувачену обов`язки прибувати за кожною вимогою суду та утримуватися від спілкування зі свідками по провадженню для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 01 липня 2022 року о 17 годині.

Суддя ОСОБА_14