Дата документу 29.06.2022 Справа № 335/3096/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/3096/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/390/22 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 29 червня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню освітою, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони, солдату, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 20.05.2022 за № 0000102 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указом Президента України воєнний стан в Україні продовжено до 23 серпня 2022 року.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) кулеметник стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст.1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

15 березня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 9 солдата ОСОБА_8 , призначено на посаду кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони, зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та останній приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Так, солдат ОСОБА_8 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, 06 травня 2022 року солдат ОСОБА_8 , вирішив тимчасово ухилитись від військової служби та не повертатись до пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , мотивуючи свої дії особистими обставинами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Реалізуючи свій умисел, солдат ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, 06.05.2022 поскаржився на стан здоров`я у зв`язку з чим був направлений до військового шпиталю, а саме військової частини НОМЕР_3 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

06.05.2022 ОСОБА_8 прибув до приймального відділення військової частини НОМЕР_3 та був направлений на рентгенографію та ультразвукове дослідження, однак фактично рекомендації не виконав, зазначене дослідження не пройшов, та покинув розташування військової частини НОМЕР_3 .

В подальшому, в порушення статутних вимог, 06 травня 2022 року, ОСОБА_8 безпідставно не з`явився на службу без поважних причин з лікувального закладу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

В період з 06 травня по 20 травня 2022 року солдат ОСОБА_8 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, солдат ОСОБА_8 документів, підтверджуючих поважність та законність відсутності на військової службі, до військової частини не надавав.

20 травня 2022 року солдат ОСОБА_8 був затриманий працівниками правоохоронних органів та в подальшому доставлений до військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання бойових припасів.

Так, кулеметник стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 знаючи про те, що для придбання даних предметів необхідний передбачений законом дозвіл, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 20.05.2022, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб придбав ручну наступальну гранату РГД-5, яка відноситься до вибухових пристроїв та бойових припасів, містить в собі заряд бризантної вибухової речовини тротил, масою 100-115 г, та придатна до здійснення вибуху.

Після чого ОСОБА_8 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу став незаконно носити ручну наступальну гранату РГД-5 при собі до 20.05.2022.

20.05.2022 військовослужбовець ОСОБА_8 приблизно о 12 год. 35 хв., незаконно носивши при собі ручну наступальну гранату РГД-5 прибув до продуктового магазину «Полінка», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 3-А, де приблизно о 12 год. 43 хв. дістав вказану гранату із правої кишені спортивної кофти, яку продемонстрував громадянину ОСОБА_9 та знов поклав до правої кишені спортивної кофти після чого, незаконно переніс на відкриту місцевість ділянку поруч із будинком АДРЕСА_4 , де на відкритій місцевості здійснив підрив гранати типу РГД-5, в результаті чого осколками даної гранати пошкодив фасад будівлі АДРЕСА_4 , після чого намагався покинути місце вчинення злочину, однак був затриманий працівниками правоохоронного органу.

Окрім того, ОСОБА_8 будучи військовослужбовцем стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 , будучи достовірно обізнаним про правила поведінки та наслідки застосовування вибухових пристроїв та бойових припасів, 20.05.2022 року близько 12 год. 43 хв. прибув у громадське місце, приміщення магазину «Полінка», що розташований за адресою АДРЕСА_4 , де перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не зважаючи на присутність громадян, що знаходилися в приміщенні магазину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю демонстративно дістав із правої кишені спортивної куртки ручну наступальну гранату РГД-5, яку показав ОСОБА_9 та знов поклав до правої кишені спортивної куртки.

В подальшому, ОСОБА_8 , реалізовуючи злочинний умисел спрямований на порушення громадського порядку, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, вийшов із приміщення магазину «Полінка» на вулицю та прослідував в бік будівлі № 3 по вул. Північне шосе у м. Запоріжжі де, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, діючи з хуліганських спонукань, на відкритій місцевості здійснив підрив гранати типу РГД-5, в результаті чого осколками даної гранати пошкодив фасад будівлі АДРЕСА_4 , а також здійснив залякування оточуючих, тим самим створив ситуацію реальної загрози спричинення шкоди життю та здоров"ю людей, після чого намагався покинути місце вчинення злочину, однак був затриманий працівниками правоохоронного органу.

09 червня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

На даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст.177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 717 900 грн.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2022 року задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10.06.2022 року по 08.08.2022 року включно.

Встановлено ОСОБА_8 заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148860 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії запобіжного заходу.

У разі внесення застави і звільнення з-під варти ухвалено покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи; утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; прибувати до слідчого, прокурора або суд за першою вимогою.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 148860 гривень, слідчий суддя вважав встановленим та доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаних кримінальних правопорушень, та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, в цьому кримінальному провадженні відсутні або дуже низькі. Стан здоров`я (хронічні захворювання - виразка шлунка, аневризма серця) підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, за яким проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 , наявність на утриманні двох дітей та непрацездатних батьків, перебування на військовій службі, відсутність випадків притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності, свідчить про наявність факту міцності соціальних зв`язків, а тому немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, відповідно до матеріалів справи ОСОБА_8 в період часу з 06.05.2022 року по 20.05.2022 року обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, тобто мав реальну можливість вільно пересуватись та переховуватись від правоохоронних органів.

Жодних підстав передбачати незаконний вплив на свідків та потерпілих немає. Так як свідки та потерпілий по цій справі вже допитані, експертизи призначені та проведені. Необхідні слідчі дії відповідно до норм КПК України слідчим також проведені. Разом з тим у період з 20.05.2022 року по 10.06.2022 року підозрюваний мав можливість спілкування зі свідками та потерпілим з метаю незаконного впливу на них, однак такі факти відсутні та слідчим в підтвердження протилежного не надані. Таким чином, доказів того, що ОСОБА_8 здійснював чи може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків відсутній.

Крім того, ОСОБА_8 раніше не судимий і ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, у нього на утриманні знаходяться діти та непрацездатні батьки, а тому немає жодних конкретних підстав стверджувати про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.
Підозрюваний та захисник підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягали на її задоволенні.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, відомості стосовно особистості підозрюваного, обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя при розгляді відповідного клопотання, заслухавши сторони кримінального провадження, вірно врахував наявність пред`явленої ОСОБА_8 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, які відносяться до тяжких злочинів.

За вимогами ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

Доводи сторони захисту про те, що слідчим суддею не у повній мірі виконані вимоги ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу не ґрунтуються на змісті ухвали. Слідчим суддею наведені достатні мотиви для задоволення клопотання слідчого і обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Загалом з висновком слідчого судді щодо доцільності застосування запропонованого органом досудового розслідування запобіжного заходу погоджується і суд апеляційної інстанції.
При цьому, незгода судової колегії через недоведеність із передбаченими п.п.3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиками, за аргументованості визначеного п.1 ч.1 ст.177 КПК України ризику, не впливає на висновок щодо вірності обраного запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, без альтернативи призначення іншого покарання, а також дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан.

При цьому тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги серйозність висунутої останньому підозри за вчинення низки тяжких злочинів із застосуванням ручної наступальної гранати РГД-5, яку підірвав на відкритій місцевості неподалік магазину «Полінка», де перебували відвідувачі, тим самим створив реальну загрозу спричинення шкоди життю та здоров`ю людей, в стані алкогольного сп`яніння, а в умовах воєнного стану, який на теперішній час діє в Україні та, з огляду на обставини даного провадження, ризик переховування вочевидь є вірогідним, що свідчить про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний ОСОБА_8 в очікуванні покарання дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно необґрунтованості ризиків негативної поведінки не знайшли свого підтвердження і під час перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом.

Окремо слід зауважити на застосуванні у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України по відношенню до ОСОБА_8 через визначення розміру застави, альтернативного запобіжного заходу, якій діятиме у разі внесення встановленої суми застави.

Визначений слідчим суддею розмір застави, який передбачено ч.5 ст.182 КПК України, є необхідним для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, та свідчить про розв`язання слідчим суддею питання щодо альтернативного запобіжного заходу.

При цьому, встановивши розмір застави, який значно менший, ніж запропонований ініціатором клопотання та не перебуває у максимальній визначеній ст. 183 КПК України межі, слідчий суддя врахував позитивні дані стосовно особи підозрюваного та його майновий стан.
Визначений розмір застави, з урахуванням низки інших обставин, відповідає засаді розумності та є гарантією виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
При цьому колегія суддів констатує, що встановлений слідчим суддею розмір застави не можна визнати завідомо непомірним.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді відповідного клопотання було надано належної оцінки всім обставинам, з якими закон пов`язує застосування запобіжного заходу і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Судова колегія визнає недоцільним обрання запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки не вбачає переконливих підстав, що саме такий вид запобіжного заходу відповідатиме меті застосування заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігатиме доведеному ризику.

В апеляційній скарзі апелянтом не наведені аргументовані підстави на спростування рішення слідчого судді, а тому доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими відповідно до обставин, встановлених слідчим суддею.

Твердження захисника про відсутність з боку ОСОБА_8 наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зо доведеністю протилежного, не здатні спростувати існування цього ризику.

На даній початковій стадії досудового розслідування застосований запобіжний захід слід визнати ефективним превентивним заходом задля досягнення дієвості кримінального провадження.

Не можуть бути визначальною підставою для задоволення апеляційної скарги і соціальні зв`язки підозрюваного, оскільки їх наявність та міцність, а також дані, які характеризують особу підозрюваного також не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризик переховування.

Посилання захисника на наявність хвороб у підозрюваного не засвідчують обставин, які б унеможливлювали перебування останнього під вартою. Натомість існування обгрунтованої підозри щодо спроб ОСОБА_8 переховуватись переважає відомості щодо стану здоров`я підозрюваного.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею питання щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, що обумовлює відхилення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави відносно ОСОБА_8 строком на 60 днів, тобто з 10.06.2022 року по 08.08.2022 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4