Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/715/22
номер провадження 1-кп/368/167/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.09.2022 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000056 від 07.07.2022 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів Київської області, громадянина України, непрацюючого, є інвалідом другої групи, неодруженого, освіта середньо-спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.. 309 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4
- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , 06.07.2022, близько 21.00 год., перебуваючи на території закинутої недіючої ферми, розташованої біля вулиці Заводської в с. Черняхів Обухівського району Київської області, побачив дикоростучі рослини снотворного маку і в цей час у нього виник умисел на незаконне виготовлення з рослин снотворного маку та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - опію ацетильованого для особистого вживання без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів, діючи умисно, з метою власного вживання, без мети збуту, він підійшов до цих рослин снотворного
маку та зірвав з них коробочки. Відразу після цього, перебуваючи на території зазначеної ферми, із зазначених коробочок снотворного маку він виготовив з них особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, чим здійснив виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу. Виготовлений опій ацетильований він відразу помістив до одноразового медичного шприца та поніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим розпочав незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений опію ацетильованого, для особистого вживання без мети збуту.
07.07.2022 в період часу близько з 02.38 год. до 02.44 год. під час проведення огляду місця події біля будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 було виявлено і вилучено медичний шприц одноразового застосування, в якому знаходилася рідина коричневого кольору, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований.
Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціалізацією «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/111-22/27356-НЗПРАП від 05.08.2022, вищевказана надана на дослідження рідина коричневого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить - 0,1866 грама, яку ОСОБА_3 незаконно виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту.
Опій ацетильований, згідно зі Списком №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 №770 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 №1890; від 04.06.2008 №518; від 02.12.2009 №1298; від 31.05.2010 №373; від 05.01.2011 №4 та від 02.03.2011 №327; від 27.07.2011 №796; від 05.10.2011 №1050), є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.
Згідно з Таблицею №1 затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину до 0,005 г є невеликими розмірами, а масою від 1 до 10 г- великими розмірами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.. 309 ч. 1 КК України визнав повністю та відповівши на запитання пояснив, що на території недіючої ферми побачив мак, з якого виготовив наркотичний засіб для особистого вживання. Виготовлений опій помістив до медичного шприця, якого поклав до рюкзака. І вирішив повернутися до додому. На посту був зупинений та в рюкзаку був знайдений шприц і було викликано поліцію. Кається і більше такого робити не буде.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місця діяння, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачений ОСОБА_3 винний та підлягає покаранню.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорта № НОМЕР_1 , виданого 14 лютого 2019 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Обухів Київської області, відповідно, на момент вчинення кримінального проступку був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість № 1962/109/1603/02-22 від 13.07.2022 р. станом на 13.07.2022 року ОСОБА_3 в силу ст.. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики, виданої виконкомом Кагарлицької міської ради Київської області с. Черняхів, на громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 , проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 . Не одружений, не працює. Скарг щодо його поведінки до виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області с. Черняхів не надходили.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України - кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі..

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, а саме: має позитивну характеристику та місце постійного проживання, щиро покаявся, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та думку прокурора щодо міри покарання обвинуваченому, а саме: призначення у виді арешту, оскільки обвинувачений є інвалідом другої групи, тому не можливо призначити покарання у виді виправних робіт та обмеження волі, а штраф є непосильною сумою.
Тому з урахування вищевикладеного суд вважає, що до обвинуваченого можливого застосувати міру покарання у вигляді арешту у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України як за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки останній офіційно не працевлаштований, до нього не можливо застосувати покарання у виді виправних робіт, а покарання у виді штрафу навіть у мінімальному розмірі не є доцільним, оскільки останній не має офіційного доходу, а тому є обґрунтовані ризики, що призначене судом покарання не буде виконаним, а також наявності другої групи інвалідності, що унеможливлює призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, а також підстави для призначення більш суворого виду покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.
Суд вважає, що покарання у виді арешту на певний строк, з урахуванням характеризуючих даних про особу обвинуваченого, буде необхідним і достатнім заходом примусу для перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та належним попередженням щодо вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді одного місяця арешту.
Початок строку відбування покарання рахувати з дати затримання в порядку виконання вироку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільного позову по справі не заявлено.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведеної судової експертизи № СЕ-19/111-22/27356-НЗПРАП від 05.08.2022 р. в сумі 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) грн. 24 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: оптичний диск формату DVD-R ємкістю 4,7 Гб з відео файлом формату «MTS» з назвою «00032» розміром 1130208 Кб з відеозаписом слідчої дії - 07.07.2022 на ділянці вулиці Заводська в с. Черняхів Обухівського району Київської області, біля будинку № 27, який приєднано до кримінального провадження № 0000056 від 07.07.2022, після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження; одноразовий шприц з вмістом коричневої речовини, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, а також два одноразові шприци, скляна пляшечка для ліків, чорний чохол, які разом із залишками попереднього пакування упаковані у спецпакет № 5770644, які передано на зберігання до кімнати речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1