Провадження № 1-кс/947/9653/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000056 від 23.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, до СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 10.09.2022 за місцем його мешкання АДРЕСА_1 , невідома особа проникла до вказаного приватного домолодіння, де здійснила крадіжку майна заявника, а саме: ключ від автомобіля марки «Мерседес», сувенірний пістолет та сувенірну шаблю.

Слідчим СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в ході огляду від 29.09.2022 року було вилучено сувенірний пістолет, кремневий, піратський, який добровільно (під письмову заяву) видав ОСОБА_6 . В ході допиту в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що вказаний пістолет йому продав невідомий чоловік на ринку «Привоз», він його добровільно видає.

Окрім того, слідчим СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в ході огляду від 29.09.2022 року було вилучено оригінальний ключ від автомобіля марки «Mercedes», чорного кольору, який добровільно (під письмову заяву) видав ОСОБА_7 . В ході допиту в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що вказаний ключ йому подарував в якості сувеніру невідомий чоловік на ринку «Привоз», він його добровільно видає.

При проведенні слідчих дій, встановлено, що вищевказане майно належить ОСОБА_5 , що підтверджується наданими потерпілим та свідка показами в ході допиту.

Під час досудового розслідування в кримінальному проваджені встановлено достатньо підстав вважати, що вказані речі, тобто сувенірний пістолет, кремневий, піратський, оригінальний ключ від автомобіля марки «Mercedes», чорного кольору є предметами кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту згідно п.1, п.11 ч.2 ст.170 КПК України, є збереження речових доказів, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, передачі, що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного, та об`єктивного рішення.
Якщо речовий доказ буде перебувати у володінні особи, яка зацікавлена в кінцевому рішенні по кримінальному провадженню або до нього буде доступ сторонніх осіб, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, його втрата може слугувати втратою доказової бази по провадженню.
До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчої, в якій остання повідомляє, що власник майна, потерпілий ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що вищезазначене майно належить ОСОБА_5 , тобто особі, яка є потерпілим у кримінальному провадженні, та саме за його зверненням було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на добровільно видане ОСОБА_6 майно, у зв`язку із чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000056 від 23.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1