Справа № 482/674/22
Номер провадження 1-кп/482/143/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, не судимого, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новоодеського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000111від 03.06.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 09.08.2022 року за цим провадженням було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Заслухавши прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого, його захисника, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Справа підсудна Новоодеському районному суду Миколаївської області. Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. 468-475 КПК України до суду не надходило.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги закону.

Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено.

Суд приходить до переконання, що є достатні підстави для призначення цього кримінального провадження до судового розгляду.

Разом із обвинувальним актом до суду надійшов цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КНП Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 .

Крім того у підготовчому судовому засіданні представником потерпілого було подано цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок злочину.

Відповідно до статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.
Стаття 62 КПК України передбачає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Форма та зміст поданих позовних заяв відповідають вимогам встановленим до позовів які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Пред`явлені цивільні позови у порядку ст. 128 КПК України слід приєднати до матеріалів справи та розглянути в одному провадженні, прокурора у цьому кримінальному проваджені та потерпілого ОСОБА_8 визнати цивільними позивачами, а ОСОБА_5 цивільним відповідачем.

Крім того прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, встановлені слідчими суддями під час застосування і продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , не відпали та не зменшилися, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У своєму клопотанні прокурор вказав, що усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, може виїхати за кордон або на непідконтрольні Україні території, враховуючи, що на території України введено військовий стан через збройну агресію Російської Федерації

Також обвинувачений може незаконно впливати свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_11 прямо вказують на те, що саме ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення у якому підозрюється, шляхом погроз фізичною розправою, знищенням або пошкодженням майна, ОСОБА_5 може схилити вказаних вище свідків до зміни ними показів на його користь, враховуючи, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_11 проживають в с. Озерне, яке в безпосередній близькості із населеним пунктом де проживає підозрюваний.
Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином полягає у тому, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі зможе вжити заходів щодо створення штучного алібі, шляхом підмови своїх знайомих або родичів до надання показів на його користь.
Крім того прокурор вказав, що вищевказані ризики які були встановлені слідчими суддями під час застосування і продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , не відпали та не зменшилися, а менш суворі заходи, з огляду на обставини вчинення правопорушення та його тяжкість, не здатні забезпечити запобіганню ризикам та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Представник потерпілого клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу підтримав.
Захисник та обвинувачений заперечували проти клопотання прокурора вказуючи на те, що воно є не обґрунтованим і не підтвердженим доказами.

Захисник клопотав перед судом змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання посилаючись на те, що він не буде переховуватися від суду так як про це немає доказів цього, не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як вони відсутні по справі, він не буде незаконно впливати на потерпілого, свідків оскільки як досудове розслідування закінчене і відсутні докази такого впливу по справі, не буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, захисник просив суд врахувати , що ОСОБА_5 міцні соціальні зв`язки в місці його проживання, що він проживає в багатодітній сім`ї, а також відсутність судимостей тому заміна запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а також те що він визнав себе виним в нанесені тілесних ушкоджень та готовність відшкодувати матеріальну та моральну шкоду потерпілому.
Прокурор заперечував проти клопотання захисника про заміну запобіжного заходу з підстав наведених ним у клопотанні про обрання запобіжного заходу та додав, що обвинувачений нібито визнає свою вину у завданні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень однак не в межах пред`явленого йому обвинувачення, крім того до підготовчого судового засідання ним не вжито жодних дій які б вказували на його каяття і бажання відшкодувати завдану шкоду. Прокурор також зауважив, що на сьогоднішній день не виявлено і не вилучено знаряддя вчинення злочину і обвинувачений може вжити дії спрямовані на його приховання , знищення слідів злочину які воно може нести на собі.

Представник потерпілого проти клопотання захисника заперечував з тих же підстав що і прокурор.

Дослідивши клопотання прокурора та захисника щодо запобіжного заходу, вислухавши позицію прокурора, захисту та представника потерпілого суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.
Так у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підозра, як визначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, що можна перевірити у судовому розгляді, та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

При застосуванні до ОСОБА_5 під час досудового розслідування запобіжного заходу та при продовжені запобіжного заходу слідчими суддями Новоодеського районного суду Миколаївської області були встановлені ризики, передбачені п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що підтверджується самим обвинувальним актом, направленим прокурором до суду.

На сьогоднішній день у суду є всі наявні підстави вважати, що ризики можливого переховування від суду, впливу на свідків, потерпілого а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, яке полягає у тому, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі зможе вжити заходів щодо приховання слідів злочину, наявність яких встановлено слідчим суддею під час досудового розслідування, на даний час не відпали і стосовно ОСОБА_5 неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи для запобігання вказаним ризикам.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, відрахований з навчального закладу, є непрацевлаштованим, неодруженим, на протязі тривалого часу за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, неодноразово змінює своє фактичне місце проживання, на даний час проживає на території одного району із неповнолітніми свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які судом на даний час не допитані, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, можливості незаконного впливу на свідків з метою надання недостовірних показань.

Також є доведеним існування ризику знищити, сховати або спотворити знаряддя злочину, сліди його вчинення, враховуючи, що на даний час місцезнаходження знаряддя злочину не встановлено і ця обставина не заперечується учасниками справи.

Існування ризику можливості підозрюваним перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - шляхом створення штучного алібі особистою підмовою своїх знайомих до надання показань на його користь, суд вважає не доведеним.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).
При цьому суд враховує те, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні та особу підозрюваного.
Таким чином суд приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування обвинуваченому більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема його спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, а у задоволення клопотання захисника про заміну запобіжного заходу більш м`яким слід відмовити.
При цьому, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, суд приходить до висновку щодо необхідності з огляду на підстави та обставини, визначені ст.ст. 177, 178 КПК України, встановлені в ході розгляду клопотання, визначити обвинуваченому при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також захисником було заявлено клопотання про виклик для допиту у суді у якості свідка ОСОБА_12 , який був допитаний слідчим суддею у якості свідка однак не був допитаний органом досудового розслідування. Захисник вказує ОСОБА_12 був очевидцем подій 02.06.2022 року які відбувалися між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Прокурор заперечував проти допиту ОСОБА_12 у якості свідка вказавши, що він неодноразово викликався органом досудового розслідування, однак на виклики слідчого не з`являвся, а тому в ході досудового розслідування допитаний не був.
Представник потерпілого підтвердив обставини неявки ОСОБА_12 до слідчого на етапі досудового розслідування проте зазначив, що не заперечує проти його допиту якщо сторона захисту забезпечить його явку.
Зважаючи на вказівку усіма учасниками на те, що ОСОБА_12 необхідно було допитати під час досудового розслідування, однак він допитаний не був, для забезпечення повноти судового розгляду суд вважає, що клопотання про допит його у якості свідка підлягає задоволенню.
Також, суд відповідно до вимог ст. 314 - 1 КПК України з метою забезпечення інформацією, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_5 , а також прийняття рішення про міру покарання вважає за необхідне доручити органу пробації скласти відносно обвинуваченого ОСОБА_5 досудову доповідь.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314-316 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новоодеського районного суду Миколаївської області на 13 год. 30хв. 06.10.2022 року.

Прийняти до розгляду у цьому кримінальному провадженні цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КНП Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 та цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок злочину.

Визнати прокурора у цьому кримінальному проваджені та ОСОБА_7 цивільними позивачами, а ОСОБА_5 цивільним відповідачем у кримінальному провадженні.
Застосувати до обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з триманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор".

Строк дії ухвали по 31.10.2022 року включно.

Визначити розмір застави у сумі 99240 грн, що становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за умови внесення якої ОСОБА_5 слід негайно звільнити з-під варти.

Задовольнити клопотання захисника про допит у якості свідка ОСОБА_12 , виклик якого у судове засідання здійснити після визначення порядку дослідження доказів та згідно такого порядку.
Зобов`язати Миколаївський РС №3 філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області в термін до 06.10.2022 скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Про час та місце судового розгляду повідомити сторони та інших учасників кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1