Справа № 346/1083/15-к
Провадження № 1-кп/346/9/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області:

-08.06. 2012 р. - за ст.128, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України. На підставі ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці. Ухвалою вказаного суду від 22.04.2013 року засудженого умовно-достроково звільнено від не відбутої частини покарання на строк 4 місяці 16 днів;

-14.07.2016 року - за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, яке відбув,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно.

Зокрема, в обвинувальному акті зазначено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин ОСОБА_5 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який в подальшому зберігав за вищевказаним місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збуту, і 09 та 10 січня 2015 року повторно збув цей наркотичний засіб за наступних обставин.

09.01.2015 року об 11.45 год. ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що незаконно збуває особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, перебуваючи у м. Коломия, по вул. Моцарта, біля вказаного будинку, незаконно збув « ОСОБА_6 » за ціною 50 гривень подрібнену рослинну речовину в паперовому згортку, яка згідно з даними висновку експерта № 09/12-0061 від 11.01.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом (марихуаною), загальною кількістю у висушеному стані 0,924 г.

Крім цього, 09.01.2015 року о 13.05 год. обвинувачений умисно, повторно, у тому ж місці незаконно збув « ОСОБА_7 » подрібнену рослинну речовину в двох паперових згортках за ціною 100 гривень за кожен згорток, яка згідно з даними висновку експерта № 09/12-0060 від 11.01.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом (марихуаною), загальною кількістю у висушеному стані 1,556 г.

В той же день (09.01.2015 р.) о 13.40 год. обвинувачений повторно у м. Коломия, по вулиці Моцарта, біля магазину "Венера", Івано-Франківської області, незаконно збув «Франку Петру» за ціною 50 гривень подрібнену рослинну речовину в паперовому згортку, яка згідно з даними висновку експерта № 09/12-0063 від 11.01.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом (марихуаною), загальною кількістю у висушеному стані 0,789 грама.

Крім того, в обвинувальному акті вказано, що 10.01.2015 року о 12.30 год. ОСОБА_5 умисно повторно у м. Коломия, по вулиці Січових Стрільців, Івано-Франківської області, напроти приміщень Коломийського економіко - правового коледжу незаконно збув «Шевченку Петру» за ціною 50 гривень подрібнену рослинну речовину в паперовому згортку, яка згідно з даними висновку експерта № 09/12-0062 від 11.01.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом (марихуаною), загальною кількістю у висушеному стані 0,888 г.

Свою вину у вчиненні зазначеного злочину обвинувачений не визнав і пояснив, що стосовно подій, які відбувалися 09.01.2015 року, пояснити нічого не може, оскільки того дня тільки один раз виходив зі своєї квартири у справах. Обвинувачений чітко ствердив, що наркотичні засоби він раніше зберігав в себе вдома, носив при собі виключно для власного вживання, однак, нікому їх не продавав. Він просить звернути увагу, що його було затримано не під час збуту наркотичних засобів, а за обставин, коли він виходив з приміщення магазину. Тому обвинувачений просить виправдати його.

На підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину стороною державного обвинувачення надані суду наступні докази:

-чотири рапорти о/у СБНОН Коломийського МВ УМВС (на той час) ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 10.01.2015 року про збут обвинуваченим наркотичних засобів (т.1, а.п. 63, 77, 90, 104); т.1;

- три акти огляду грошових купюр від 09 січня 2015 року та один від 10 січня 2015 року, з яких видно, що у приміщенні службового кабінету у Коломийському МВ УМВС в присутності понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 «легендованим» покупцям : « ОСОБА_6 », « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 » видано купюри номіналом «50 гривень», а « ОСОБА_7 » - 2 купюри номіналом «100 гривень» із зазначенням номерів купюр, а також ці купюри скопійовано, для проведення оперативної закупівлі наркотичної речовини у ОСОБА_5 (т.1, а.п. 64, 65, 80,81, 91, 92, 105,106 );

- три акти особистого огляду покупців, тобто вказаних «легендованих» осіб, від 09 січня 2015 року та один від 10 січня 2015 року, згідно з якими три покупці « ОСОБА_6 », « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 » в присутності понятих через невеликий проміжок часу видали по одному паперовому згортку із рослинною масою зеленого кольору, зовні схожою на наркотичний засіб, марихуану, а « ОСОБА_14 » - два таких згортки. При цьому дані покупці пояснили, що за отримані для цього кошти придбали ці згортки із вказаною речовиною як наркотичний засіб у ОСОБА_5 ( т .1, а.с. 66, 78, 93, 107);

-три протоколи про результати контролю за вчиненням злочину від 10 січня 2015 року та один протокол від 11 січня 2015 року, з яких видно, що оперативними уповноваженими СБНОН Коломийського МВ УМВС ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розглянуто матеріали досудового розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 ч.2 КК України, на підставі постанови начальника СБНОН ОСОБА_15 про проведення оперативної закупки від 09 та 10 січня 2015 року, в яких описано обставини вчинених злочинних дій (т.1, а.п. 68, 69, 82,83, 95,96, 109,110);

- чотири висновки судових експертів за №№ 09/12-0060, 09/12-0061, 09/12-0062, 09/12-0063 від 11 січня 2015 р. про те, що вилучена у вказаних покупців рослинна маса є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено,- канабісом (марихуаною), такими загальними кількостями у висушеному стані: у «Сірого М.М»: - 0,924 грама; у « ОСОБА_13 » - 0,888 грама; у « ОСОБА_12 0.789 грама; у « ОСОБА_14 » - 0,773 грама та 0,783 грама (т.1, а.п. 73-75, 87-89, 100-102, 114-116);

- шість протоколів огляду поліетиленових пакетів із поміщеними у них паперовими згортками із наркотичними засобами від 21 січня 2015 року, що повернулися із експертної установи, із зазначенням загальної кількості наркотичного засобу (т.1, а.п. 47-49, 76, 103, 117);

- два протоколи огляду від 17 лютого 2015 року, згідно з якими в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 відкрито поліетиленові пакети горловина яких зв`язана ниткою і скріплена паперовою биркою з написом рукописним текстом, при відкритті одного з яких виявлено грошові купюри: 1 шт. - номіналом «100 гривень» серії «ЗГ» №9832377; 2 шт. номіналом «50 гривень» серії «КИ» № 2496333 та серії «РГ» № 5701440, а при відкритті грошові кошти в загальній сумі 732 грн. різними купюрами , реквізити яких також зазначено (т.1, а.п.123, т.2, а.п.93);

- постанову від 18 лютого 2015 року про передачу вищевказаних грошових коштів в сумі 200 грн. на зберігання в бухгалтерію Коломийського МВ УМВС (т.1, а.п. 124-125);

-квитанцію про отримання на зберігання речових доказів 200 грн. ( т.1, а.п.126);

-постанову про визнання грошових коштів у сумі 932 грн. речовим доказом по справі та передачу їх на зберігання у камеру речових доказів Коломийського МВ УМВС (т.1, а.п. 127, 128);

- даними протоколу про результати проведення оперативно-розшукового заходу, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 16 лютого 2015 року, складений начальником СБНОН Коломийського МВ УМВС ОСОБА_15 . Згідно з цим документом 25 грудня 2014 року отримано ухвалу слідчого судді Апеляційного суду Івано-Франківської області про дозвіл на втручання у приватне спілкування обвинуваченого у формі зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж по номерах « НОМЕР_1 » та « НОМЕР_2 », якими користувався фігурант по ОРС «Захист» № 1140644 від 18 липня 2014 року, де в ході проведення ОТЗ встановлено причетність фігуранта до незаконного збуту наркотичних засобів (т.1, а.п.141);

-додаток до вказаного протоколу, з якого вбачається, що абонент, який користувався телефонним номером « НОМЕР_2 » з 02 по 09 січня 2015 року, неодноразово вів телефонні розмови з різними особами, в тому числі і з використанням «жаргону», з приводу можливого придбання у нього за грошові винагороди наркотичних засобів та спільного вживання їх ( т.1, а.п. 142-178).

Крім того, допитані в судовому засіданні оперативні працівники ОСОБА_8 та ОСОБА_15 вказали, що по даному кримінальному провадженню проводили оперативно-розшукові заходи. Осіб закупівельників обирали із числа споживачів наркотичних засобів, яких встановили в ході оперативної діяльності. Вони та інші оперативні працівники вказаного СБНОН виїжджали на закупку тричі 09 січня 2015 року і один раз - 10 січня 2015 року.

10 січня 2015 року м. Коломиї на вул. Січових Стрільців після того, як ОСОБА_5 збув наркотичні засоби, ці працівники повідомили про вчинення даного злочину в чергову частину. Під час затримання та подальшого огляду ОСОБА_5 в нього вилучено грошові кошти на загальну суму близько 1000 грн.

Всі проведені дії були погоджені із прокурором в межах оперативно-розшукової діяльності.

Суд, вивчивши та оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази та доводи сторін щодо належності, допустимості, достовірності та достатності цих доказів, дійшов наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що Правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з нормами діючої Інструкції про порядок проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупки товарів, предметів, речей, послуг, документів, засобів і речовин, у тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб, незалежно від форм власності, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України № 1776/24308, для проведення оперативної закупівлі використовуються грошові кошти МВС, СБУ та інші засоби. Їх отримання і використання здійснюється згідно з відомчими нормативними актами МВС і СБУ України.

Однак, в матеріалах кримінального провадження немає і при судовому провадженні стороною обвинувачення не надано документального підтвердження використання коштів МВС при оперативній закупівлі наркотичної речовини у ОСОБА_5 , а саме: відсутній корінець платіжного доручення, виданого відповідною структурою в Івано-Франківській області, який свідчить про видачу працівникам СБНОН видатків спеціального призначення у даному провадженні грошових коштів в сумі: 50 грн. - для проведення першої оперативної закупівлі; 200 грн. - для проведення другої; 50 грн. - третьої оперативної закупівлі; 50 грн. - четвертої, що мали місце 09 і 10 січня 2015 року.

Тому суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджують факт закупівлі наркотичної речовини саме за грошові кошти спеціального призначення, а, отже, виникає обгрунтований сумнів у легітимності проведення вказаних оперативних закупівель.

Суд вважає, що будь-яка довідка органу поліції з огляду на вимоги ст.ст. 84, 85 КПК України не може бути визнана судом належним доказом, оскільки, якщо оперативними підрозділами міліції була проведена робота з банком щодо перерахування грошей для проведення оперативно-розшукових заходів та в подальшому зняття цих коштів посадовою особою СБНОН УМВС, в цьому випадку повинна бути в наявності банківська виписка, або інша будь-яка квитанція фінустанови, документ первинної бухгалтерської звітності щодо таких операцій, а не довідки складені в простій формі зацікавлених осіб співробітників органів міліції. Крім цього, щоб той чи інший лист був визнаний документом та мав статус офіційного, він повинен відповідати низці ознак і мати певні реквізити (бланк, печатку, штамп, голограму), які передбачені законодавством України чи іншими нормативними актами та такий документ повинен бути складений, засвідчений, виданий чи розповсюджений в інший спосіб службовою особою установи.

Таким чином, за відсутності видатків спеціального призначення, оперативні працівники міліції об`єктивно не могли видати покупцям оперативної закупівлі грошові кошти, необхідні для проведення чотирьох етапів оперативної закупівлі та відповідно, вони об`єктивно не могли купити у обвинуваченої особи наркотичну речовину. Таким чином, при розгляді матеріалів кримінальної справи відсутні дані про те, що за гроші були використані для проведення оперативної закупівлі і немає даних про законність їх походження.

Як видно із представлених доказів 10 січня 2015 року слідчим ОСОБА_18 складено два протоколи огляду місця події та затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України з проведенням обшуку її (а.с. 33-37), т.1.

Кримінально-процесуальним законодавством України передбачено, що у заключній частині протоколу слідчої дії повинна бути вказівка на матеріал, спосіб упаковки та опечатування вилученого, що забезпечують наочність його змісту, однак як вбачається з тексту протоколу обшуку від 10 січня 2015 року виявлені та вилучені речі просто описані без зазначення що надалі з ними вчинено (т.1, а.п.35-37), оскільки даних про це у протокол не внесено.

Вимогами ст. 104 КПК України передбачено, що всі знайдені під час обшуку предмети, які підлягають вилученню, слідчий пред`являє понятим та іншим присутнім особам та ідентифікує їх. У відповідності до ч.5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. Огляд предметів проводиться з метою встановлення їх зв`язку з подією, що розслідується, і виявлення слідів злочину.

За загальним правилом огляд предметів і документів, вилучених під час огляду місця події, виїмки або обшуку, слідчий проводить на місці події, обшуку.

Крім того, нормами Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду від 27.08.2010 року № 51/401/649/471/23/125 передбачена процедура уникнення пошкодження або неконтрольованого доступу до речових доказів та забезпечення зберігання слідів (мікрослідів), які є на них, з додаванням бирок, посвідчених відповідними написами і підписами уповноважених осіб.

Факт вилучення речових доказів, документів, цінностей та іншого майна (у тому числі предметів і документів, вилучених з обігу) відображається у протоколі слідчої дії.

Однак, на порушення вказаних вимог знайдені під час обшуку ОСОБА_5 10 січня 2015 року гроші в загальній сумі 932 грн. належно згідно з вимогами процесуального закону понятим пред`явлені не були, так як були упаковані в окремий пакет, на якому вони ставили свої підписи, без опису номіналу купюр та номерів і серій, хоча виявлена сума не є значною і ці дані могли бути описані на місці виявлення. Надалі доля даного пакета невідома, оскільки у матеріалах провадження наявні два протоколи від 17 лютого 2015 року про відкриття у присутності понятих ОСОБА_16 (яка на той час була працівником Коломийського МВ) та ОСОБА_17 двох пакетів з грошовими сумами 732 грн. та 200 грн. У одному знаходилися : купюра номіналом двісті гривень серія ЕФ серійний номер 1863668, купюра номіналом двісті гривень серія 33 серійний номер 1757023, купюра номіналом «двісті гривень2 серія КЛ серійний номер 1433110, купюра номіналом «п`ятдесят гривень» серія РГ серійний номер 0816432, купюра номіналом «п`ятдесят гривень» серія ПИ серійний номер 2012022, купюра номіналом «двадцять гривень» серія СД серійний номер 5539213, купюра номіналом «десять гривень» серія НБ серійний номер 2977642, купюра номіналом «одна гривня» серія РЄ серійний номер 6264243, купюра номіналом «одна гривня» серія БУ серійний номер 7649153 - всього 732 грн. та другому : дві купюри номіналом «п`ятдесят гривень» та одна - номіналом «сто гривень», а всього - 200 грн., серії та номери яких співпадають із купюрами, виданими покупцям наркотичних засобів 9 та 10 січня 2015 року.

Вказана обставина дає суду підстави сумніватися в достовірності даних протоколів, адже не відомо хто, коли, де, за яких обставин і в зв`язку з чим проводив відкриття пакету з 932 грн., а також в подальшому хто, коли, де, за яких обставин і в зв`язку з чим проводив опечатування уже двох пакетів із розмежуванням сум на 200 грн. та 732 грн., які було відкрито і оглянуто 17 лютого 2015 року. Вказане свідчить, що після проведення обшуку ОСОБА_5 і вилучення виявленого мав місце несанкціонований доступ до речових доказів та незаконне їх використання.

З огляду на вищезазначене, так як вбачаються грубі порушення норм, що регулюють порядок проведення оперативних закупівель, то суд у відповідності до ч.2 ст.86 КПК України визнає неприпустимим та неналежним використання всіх фактичних даних, отриманих при використанні не облікованих грошових коштів та вручення покупцям грошових купюр, а також при проведенні оперативних закупівель.

Хоча в ухвалі слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 13 січня 2015 року про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , в тому числі і на 932 грн., уже зазначені номінали, номери і серії купюр, проте у ній не відображено даних, що частина із них може бути коштами, переданими на оперативні закупки, та суду не подано доказу того, чи це саме ті купюри, які були вилучені при обшуку 10 січня 2015 року, адже жодного документу про детальний огляд їх на той час слідство не мало і слідчому судді не подало. Тому суд не вважає вказану ухвалу слідчого судді такою, що несе необхідну доказову інформацію.

Повертаючись до вказаних купюр грошових коштів, слід звернути увагу на формальнсть підходу слідчого до них, оскільки 18 лютого 2015 року він виносить дві постанови, однією з яких грошові кошти в сумі 200 грн. (двома купюрами по «50 грн.» та однією «100 грн.») передає на зберігання у бухгалтерію Коломийського МВ УМВС, з приводу чого долучається відповідна квитанція, а іншою постановою всі 932 грн., як речовий доказ передає на зберігання у камеру речових доказів Коломийського МВ УМВС.

Із поданих суду доказів вбачається, що працівники міліції (на той час) здійснювали оперативну закупку наркотичних засобів у ОСОБА_5 09 січня і 10 січня 2015 року під час проведення оперативно-розшукових заходів, спрямованих на викриття його у вчиненні збуту наркотичних засобів в рамках оперативно- розшукової справи.
Зокрема, згідно з даними протоколів про результати контролю за вчиненням злочину від 09 січня та 10 січня 2015 року, у яких зазначено, що оперативні закупки наркотичних засобів у ОСОБА_19 09 січня та 10 січня 2015 року проведені на підставі постанови начальника СБНОН Коломийського МВ УМВС.

Однак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 246 КПК України проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.271 КПК України здійснюються виключно в кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Частина 3 даної статті вказує, що рішення про проведення негласних слідчих дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках передбачених КПК - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, а ч.6 визначає, що проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням уповноважені оперативні підрозділи органів внутрішніх справ.
Імперативною нормою являються положення ч.4 ст.246 КПК України, згідно з якими виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину, який проводиться відповідно до вимог ст.271 КПК України.

Як вказувалося вище, всі чотири оперативні закупки наркотичного засобу проводилися 09 та 10 січня 2015 року.

Однак, суд вважає, що всупереч ст.214 КПК України не внесення невідкладно до Єдиного реєстру досудових розслідувань даних про результати проведення першої оперативної закупки 09 січня 2015 року, а тільки 10 січня 2015 року після проведення четвертої оперативної закупки, є порушенням загальних вимог щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.ст. 246, 248, 250 та 271 КПК України, що дало змогу працівникам міліції провести повторні незаконні оперативні закупки наркотичних засобів у ОСОБА_5 . 9 та 10 січня 2015 року.

Крім того, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж в рамках оперативно-розшукової справи № 1140644, заведеної 18 липня 2014 року відносно ОСОБА_5 , за матеріалами якої на підставі ухвали слідчого судді від 25 грудня 2014 року отримано дозвіл на втручання в приватне спілкування ОСОБА_5 по двох мобільних телефонах, які (заходи) завершено після проведення незаконних оперативних закупок у обвинуваченого 09 січня 2015 року.

Аналізуючи в загальному тексти телефонних розмов обвинуваченого із потенційними закупниками наркотичних засобів, відображені у роздруківці із додатку до протоколу № 382т, починаючи з 02 січня і по 09 січня 2015 року, не зрозуміло, чому зняття інформації було завершено 09 січня 2015 року, коли остання оперативна закупка відбулася 10 січня 2015 року. При цьому слід звернути увагу на те, що жодний із телефонних абонентів обвинуваченого не телефонував йому ні у день закупки, ні в попередні дні і не просив придбати засіб через когось, чи передати комусь, а троє вищевказаних закупників, окрім « ОСОБА_6 » зазначили, що про придбання наркотичного засобу домовлялися не вони, а їх знайомі. Однак, тексти розмов про такі домовленості відсутні на роздруківках. Також виникає запитання чому орган досудового розслідування маючи ухвалу слідчого судді, якщо вірити протоколу оперативного працівника від 16 лютого 2015 року, подав суду роздруківку тільки з одного номера.

Крім того, суд зазначає, що вчиняючи оперативні закупки, працівники міліції не вжили заходів до фіксації факту збуту наркотичних засобів під час проведення оперативних закупок технічними засобами, хоч потреба у їх здійсненні була. Необгрунтоване небажання працівників СБНОН заручитись використанням технічних засобів при здійсненні оперативно-розшукової діяльності ставить під сумнів достовірність даних, отриманих в ході їх проведення.
Результати першої закупки 09 січня 2015 року «марихуани» особою під вигаданим прізвищем « ОСОБА_6 » були достатніми для відкриття кримінального провадження та притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності та обгрунтованого затримання його. Однак, цього не відбулося, як і належної реєстрації злочину.

Впродовж цього дня ще двічі працівниками міліції були проведені повторні незаконні оперативні закупки наркотичних засобів у обвинуваченого особами під вигаданими анкетними прізвищами « ОСОБА_20 » та « ОСОБА_21 », а наступного дня таким же чином ще і особою за прізвищем « ОСОБА_22 ». Отже, за обставин виявлення вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів 09 січня 2015 року, працівники міліції зобов`язані були вчинити дії щодо запобігання та припинення злочину. Не вчинивши цього, вони допустили сприяння та провокацію до вчинення особою наступних злочинів.

Із позицій, висловлених Європейським судом з прав людини у рішенні по справі справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» вбачається, що використання негласних агентів має бути обмеженим і забезпеченим гарантіями навіть у справах, пов`язаних із боротьбою з торгівлею наркотиками. Суспільним інтересом не можна виправдати використання доказів, здобутих шляхом підбурювання до такої діяльності з боку працівників міліції.

Аналогічною є позиція даного суду і у справі «Ваньян проти Росії», де у п. 46 зазначено, що із вимог справедливого суду за ст. 6 Конвенції випливає, що суспільний інтерес в боротьбі проти наркоторгівлі не може виправдати використання доказів, отриманих в результаті провокації.

Із висновків по даних рішеннях випливає, що після виявлення злочинної діяльності особи відпадає необхідність у наступних негласних заходах - перевірочної закупівлі, яка носить характер провокації. Стверджується, що по суті має місце провокація злочину, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивним встановленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності підстав притягнення її до відповідальності, підбурюють цю особу до вчинення нового злочину.

Оскільки практика вказаного Суду є невід`ємною частиною законодавства України, то суду при розгляді таких справ необхідно перевіряти, чи не було з боку працівників міліції та їхніх довірених осіб підбурювання та організації придбання і збуту наркотичного засобу.

Зазначені висновки містяться в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2015 року, по справі № 52801480, де колегія суддів скасувала з передачею на новий апеляційний розгляд ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 19 травня 2015 року, якою було скасовано вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2014 року, де предметом судових досліджень були аналогічні дії працівників міліції при розкритті злочинних дій за ч.2 ст. 307 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що негласні слідчі розшукові дії у формі оперативної закупки 9 та 10 січня 2015 року були здійснені спільно о/у СБНОН та карного розшуку Коломийського МВ ( 67, 79, 94, 108), т. 1.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що письмового доручення на проведення слідчих дій працівниками оперативних підрозділів органів внутрішніх справ у даному кримінальному провадженні слідчий не давав, що підтверджується відсутністю такого доручення в матеріалах кримінального провадження і вказує на порушення вимог ст. 41 КПК України, згідно з вимогами якої оперативні підрозділи органів внутрішніх справ здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора.

Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, під час проведення оперативних закупок працівниками міліції використовувався автомобіль, на якому доставляли закупника та інших учасників заходу на оперативну угоду, однак, в порушення правил проведення оперативно-розшукових заходів даний транспортний засіб не оглядався, процесуальні документи з цього приводу не складалися, що створює у захисту сумніви щодо можливості приховування в автомобілі доказів вини та незаконного їх використання в подальшому.

Показання працівників міліції ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , які організовували проведення оперативних закупок наркотичних засобів, в частині підтвердження збуту ОСОБА_5 наркотичних засобів 09 січня і 10 січня 2015 року, є показаннями з чужих слів, а саме зі слів осіб закупників, а тому в силу ч.7 ст. 97 КПК України є недопустимими доказами, оскільки давалися стосовно пояснень, наданих їм в результаті їх професійної діяльності, під час здійснення оперативно розшукових заходів.
Стосовно додатків до протоколу № 382т про результати проведення оперативно розшукового заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, з яких вбачається можлива причетність обвинуваченого до незаконного збуту наркотичних засобів, то суд рахує, що даний доказ може бути використаний як доказ винуватості ОСОБА_5 тільки в сукупності з іншими законно процесуально здобутими, а іншим чином він є тільки припущенням причетності обвинуваченого до злочинної діяльності, передбаченої ч.2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, суд визнає істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

У рішенні Конституційного суду України від 20 жовтня 2011 року, де він давав тлумачення положення ч. 3 статті 62 Конституції України вказано, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність" (2135-12), особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

Отже, дані, отримані в результаті проведення оперативних закупівель, не можуть бути покладені в основу доказів вини обвинуваченого за ч.2 ст. 307 КК України, так як вони отримані з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства та норм, що регулюють порядок проведення оперативних закупівель, і тому є недопустимими доказами для підтвердження вини обвинуваченого.

Крім того, слід звернути увагу на процесуальну поведінку представників органу державного обвинувачення в цьому судовому процесі, які допускали систематичні неявки в судові засідання, а також неодноразово клопотали про надання додаткових строків для подання прокурорами доказів, однак, в подальшому такі докази не подавали, грубо і систематично порушуючи, таким чином, вимоги процесуального закону щодо розумності строків розгляду кримінального провадження, яке передано судді ОСОБА_1 13.11.2019 року.
Із вказаних причин за клопотанням сторони захисту ухвалами суду від 23.11.2020 року та від 19.03.2021 року стороні обвинувачення встановлено в порядку ст.114 КПК України строки для подання доказів. Зокрема, ухвалою від 23.11.2020 року призначено допит свідків « ОСОБА_6 », « ОСОБА_14 », « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 » (анкетні дані змінені) в порядку ч.9 ст.352 КПК України з використанням технічних засобів з іншого приміщення, а саме кімнати для допиту учасників судового провадження, щодо яких вжито заходів безпеки у спосіб, що унеможливлює їх ідентифікацію, зі створенням акустичних перешкод, в приміщенні Івано-Франківського апеляційного суду на 12.01.2021 року до 13 год. 00 хв. та встановлено строк для допиту цих свідків, а ухвалою від 19.03.2021 року - такий допит в порядку ч.9 ст.352 КПК України повторно призначався на 05.04.2021 року об 11 год. та повторно встановлено строк до 05.04.2021 року для забезпечення допиту зазначених свідків.

Однак, стороною обвинувачення допит вказаних свідків не забезпечено в жодне із судових засідань, а також не забезпечено допит інших свідків, крім ОСОБА_8 та ОСОБА_15 .

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не надано суду достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченого у вчинені інкримінованого злочину в суді і вичерпано можливості їх отримання.

Із зазначених підстав відповідно до правил п.2 ч.1 ст.373 КПК України слід ухвалити виправдувальний вирок, оскільки в судовому засіданні не доведено, що вчинений злочин вчинено обвинуваченим.

Питання про процесуальні витрати за проведення експертиз стягнуто з ОСОБА_5 вищевказаним вироком від 14.07.2016 року пропорційно доведеності винуватості обвинуваченого, тобто з урахуванням його засудження згідно з цим вироком за ч.1 ст.309 КК України.

Речовими доказами слід розпорядитися за належністю.

Керуючись ст.ст.100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, та виправдати за недоведеністю його винуватості у вчиненні даного злочину.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

паперовий згорток з подрібненою речовиною, яка згідно висновку експерта являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, вагою 0, 924 грама, який 10.01.2015 добровільно видав ОСОБА_6 ;

два паперових згортки з подрібненою речовиною, яка згідно висновку експерта являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, вагою 1, 556 грама, який 10.01.2015 добровільно видав ОСОБА_14 ;

паперовий згорток з подрібненою речовиною, яка згідно висновку експерта являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, вагою 0, 789 грама, який 10.01.2015 добровільно видав ОСОБА_12 ;

паперовий згорток з подрібненою речовиною, яка згідно висновку експерта являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, вагою 0, 888 грама, який 10.01.2015 добровільно видав ОСОБА_13 ;

два паперових згортки з подрібненою речовиною, яка згідно висновку експерта являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, вагою 1,9142 грама, які були вилучені під час обшуку у ОСОБА_5 ;

чарункова упаковка з написом «SUBUTEX» із залишками на внутрішній поверхні порошкоподібної речовини, яка згідно висновку експерта містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін в слідовій кількості (менше 0,0001 грама), вилучену в ході огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_5 ;

частина пластикової пляшки без дна та 2 (два) металевих наперстка, один з яких в корку на стінках яких, згідно висновку експерта виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу в кількості 0,497 грама, вилучену в ході огляду місця події за місцем проживання

ОСОБА_5 ;

фольговий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта являється психотропною речовиною - амфетаміном, вагою 0,034 грама, яка була вилучена під час обшуку ОСОБА_5 ;

пластикову карту КБ «ПриватБанк» із залишками на стінках порошкоподібної речовини, яка згідно висновку експерта, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, в слідовій кількості (менше 0,0001 грама), вилучену під час обшуку ОСОБА_5 ;

пластикову карту «ОЩАДБАНК» із залишками на стінках порошкоподібної речовини, яка згідно з даними висновку експерта містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, в слідовій кількості (менше 0,0001 грама), вилучену під час огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_5 ;

відрізок фольги, на стінках якої згідно висновку експерта виявлено порошкоподібну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, в слідовій кількості (менше 0,0001 грама), вилучену під час огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_5 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів при УМВС України в Івано-Франківській області, - знищити.

Після набрання вироком законної сили зняти арешт із майна, що належить ОСОБА_5 , а саме:

-грошових коштів купюрами 50 гривень - серія та номер КИ 2496333, 50 гривень

серія та номер РГ 5701440, «100 гривень» - серія та номер ЗГ 9832377, купюрами 200 гривень - серія та номер ЕФ 1863668, 200 гривень - серія та номер 33 1757023, 200 гривень серія та номер КЛ 1433110, «50 гривень» - серія та номер РГ 0816432, «50 гривень» серія та номер ПИ 2012022, «20 гривень» - серія та номер СД 5539213, «10 гривень» - серія та номер НБ 2977642, «1 гривня» - серія та номер РЄ 6264243, «1 гривня» - серія та номер БУ 7649153, що передано на зберігання в бухгалтерію фінансового сектору Коломийського MB УМВС України в Івано-Франківській області;

-мобільного телефону марки "Нокіа 1110 І" ІМЕІ: НОМЕР_3 , мобільного

телефону марки "самсунг Е НОМЕР_4 " ІМЕІ: НОМЕР_5 , сім карти мобільного оператора «Лайф» серійний номер НОМЕР_6 , сім карти мобільного оператора «Лайф», серійний номер НОМЕР_7 , сім-карти мобільного оператора «МТС» із номером НОМЕР_8 , портмоне коричневого кольору, стартового пакету мобільного оператора зв`язку «МТС»;

-1/2 (однієї другої) частини квартири АДРЕСА_2 .

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1