Провадження №: 1-кс/755/959/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2022 р. cлідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000751 від 16.01.2015 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
встановив:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України на постанову дізнавача Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 12 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000751 від 16.01.2015 року за ч.1 ст. 125 КК України.
Обґрунтовуючи свою скаргу ОСОБА_3 вважає постанову дізнавача безпідставною, незаконною, необґрунтованою, передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України. Крім того, зазначає, що в матеріалах кримінального провадження існує чимало доказів, які дають змогу слідчому встановити всі обставини вчинення кримінального проступку.
Крім того, 28.09.2020 року ухвалою Київського апеляційного суду було скасовано постанову про закриття кримінального провадження. Жодних слідчих дій у кримінальному провадження протягом 2 років проведено не було.
У зв`язку з чим зазначену постанову про закриття кримінального провадження заявник просить скасувати, як незаконну, необґрунтовану, невмотивовану та передчасну.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити, надав копію відповіді на його звернення, яке надійшло з Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 15.06.2022 року та копію ухвали Київського апеляційного суду від 28.09.2020 року.

Представники Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка не перешкоджає розгляду скарги.

З урахуванням стислих строків, встановлених процесуальним законом України для розгляду таких скарг в порядку судового контролю, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги у відсутність сторін.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Дніпровського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000751 від 16.01.2015 р., за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Постановою дізнавача Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 12.04.2022 року кримінальне провадження №0000751 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Копію вказаної постанови ОСОБА_3 так і не отримав, натомість отримав відповідь на скаргу з Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 31.05.2022 року, де зазначено, що кримінальне провадження закрито. З постановою дізнавача не згоден та просить її скасувати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження потерпілим.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарга може бути подана протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, а якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з постанови слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 30.11.2021 року, в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановити свідків та очевидців не виявилось можливим. Однак, у постанові дізнавача взагалі не зазначено, яких конкретних дій здійснено під час досудового розслідування для встановлення обставин правопорушення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 284 КПК України).
Частиною 5 ст. 110 КПК України встановлено вимоги, яким має відповідати постанова слідчого, прокурора.
Положенням п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Як вбачається із листа дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 15.06.2022 року, в якому повідомлено про закриття кримінального провадження №0000751, вимоги закону, передбачені ч. 2 ст. 9 КПК України, дізнавачем виконані не в повній мірі.
За змістом ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Крім того, під час розгляду цієї скарги, зокрема через неявку представників Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, не виконано свій обов`язок, встановлений ст.ст. 91, 92 КПК України, та не доведено наявність підстав для закриття кримінального провадження і винесення оскаржуваної постанови.
При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення у цьому кримінальному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.
Не проведення дізнавачем вказаного вище переліку слідчих дій унеможливило встановлення, поза розумним сумнівом, сукупності неспростованих презумпцій щодо обставин цієї справи, а відтак, унеможливило встановлення істини у ній.
Крім того, невжиття дізнавачем описаних вище заходів призвело до необґрунтованості його вчинення, які містяться в оскаржуваній постанові щодо обставин, які повинні б були бути встановлені дізнавачем.
Таким чином, з огляду на викладене, вбачається формальний підхід дізнавача до проведення досудового розслідування. Слідчим суддею встановлена наявність фактів, які викликають сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про його закриття. Тому беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, слідчий суддя вважає, що висновки та процесуальне рішення дізнавача є наслідком неналежного виконання ним своїх процесуальних обов`язків та передчасними, а відтак таке слід скасувати.
Відтак, скаргу ОСОБА_3 щодо скасування оскарженої постанови слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя -
постановив:
Скаргу - задовольнити.
Постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 16.01.2015 року про закриття кримінального провадження №0000751 - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя