Справа № 333/2801/22
Провадження № 1-кс/333/780/22
УХВАЛА
Іменем України

16 липня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого СВВП № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000993 від 15 липня 2022 року та додані до нього матеріали відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000993 від 15 липня 2022 року відносно ОСОБА_5 .
Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан.
Відповідно до Указу Президента України №3341/2022 17.05.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» у зв`язку з триваючою широкомасштабною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановив на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами) від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 №2212-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.07.2022 року, приблизно о 11 годині 28 хвилини, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись в приміщенні кіоску з випічкою, який розташований на території ресторану «Венеція» по вул. Космічна, буд. 42-А у м. Запоріжжя, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 втратила пильність та залишила свій мобільний телефон біля касової зони, таємно викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy-A 50», в корпусі чорного кольору, який належить потерпілій, вартістю 6 000 гривень.
Після цього, ОСОБА_5 разом із викраденим майном зник з місця скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на зазначену суму.
ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
15.07.2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
15.07.2022 року слідчим СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_8 вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується у повній мірі зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 15.07.2022 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 15.07.2022 року; протоколом огляду мобільного телефону з потерпілою ОСОБА_7 від 15.07.2022 року; протоколом впізнання особи за фотознімками від 15.07.2022 року; протоколом огляду відеозапису з кіоску по вул. Космічна, буд. 42-А у м. Запоріжжя за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 15.07.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 .
Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки під час проведення слідчих дій підозрюваному ОСОБА_5 стали відомі анкетні данні потерпілого та свідків, а також місце мешкання останніх, тому підозрюваному ОСОБА_5 ніщо не заважає, шляхом погроз або іншими засобами, здійснювати вплив та залякування останніх з метою зміни показів;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, а саме, враховуючи вимогу про судимість, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, 05.03.2021 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт, 20.07.2021 року кримінальне провадження №0000543 за ч. 2 ст. 389 КК України направлено до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, 14.03.2021 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України, кримінальне провадження припинено на підставі ч. 4 ст. 309 КК України. Крім цього, беручи до уваги, нестійкі соціальні зв`язки, а також, зокрема, те, що підозрюваний ОСОБА_5 не має офіційного місця працевлаштування, тобто не має постійного джерела доходу, що дає підстави припускати, що заробітком грошових коштів для існування є вчинення кримінальних правопорушень.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи обставини вчинення інкримінованого злочину, відомості про особу підозрюваного, зокрема, відсутність постійного місця проживання, виконання умов зазначених запобіжних заходів підозрюваним нічим не гарантовано;
- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжних заходів у вигляді особистої поруки та застави.
Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для ОСОБА_5 з огляду на обставини вчиненого та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував у повному обсязі, пояснивши, що хворіє на ряд хронічних захворювань. Додатково пояснив, що вину визнає.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею було встановлено, що 15.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (кримінальне провадження № 0000993).
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. У судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 підтвердили, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та матеріали до нього отримали 15.07.2022 року.
Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наступними доказами: витягом з ЄРДР, даними, встановленими з протоколу огляду місця події від 15.07.2022 року; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 15.07.2022 року; протоколу огляду мобільного телефону з потерпілою ОСОБА_7 від 15.07.2022 року; протоколу впізнання особи за фотознімками від 15.07.2022 року; протоколу огляду відеозапису з кіоску по вул. Космічна, буд. 42-А у м. Запоріжжя за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 15.07.2022 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 .
Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного (обвинуваченого) при розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного (обвинуваченого), способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.
При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкцією якої передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.
Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.
При цьому, слідчий суддя вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.
Крім того, слідчий суддя вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний матиме змогу незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, виходячи з наступного.
Згідно пред`явленої ОСОБА_5 підозри, останній підозрюється в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК України показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо у судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.
Оскільки досудове розслідування наразі ще триває, свідки підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, то залишається існувати ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілу та свідків, який, на переконання слідчого судді, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.
На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, незаконному впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, особу підозрюваного, майновий стан останнього, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить 2600 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 78000 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Щодо клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаним з триманням під вартою через стан здоров`я останнього, слідчий суддя залишає вказане клопотання без задоволення, оскільки не надано жодних документів на підтвердження хвороб ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВВП № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000993 від 15 липня 2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 12 вересня 2022 року (включно).
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 12 год. 30 хв. 15 липня 2022 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 78000 (сімдесят вісім тисяч) грн.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваній особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 18 липня 2022 року.

Слідчий суддя
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1