Справа № 353/378/22
Провадження № 1-кп/353/89/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, що зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 08.05.2022 року за № 0000038, 15.07.2022 року за № 0000064 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, проживаючого без реєстрації у АДРЕСА_1 , українця, громадянина російської федерації, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, депутатом не обирався, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнногостану, привласнив офіційний документ з корисливих мотивів та незаконно заволодів паспортом, а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнногостану, повторно.

Вказані кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку із повномасштабною російською збройною агресією, на території України введено воєнний стан. У подальшому дію воєнного стану на території України продовжено Указом Президента України № 7300 від 19.04.2022 року до 25.05.2022 року. У подальшому дію воєнного стану на території України продовжено Указом Президента України № 341 від 17.05.2022 року на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.05.2022 року ОСОБА_6 знаходився по місцю проживання у АДРЕСА_1 та вирішив піти до знайомого ОСОБА_8 , до якого раніше неодноразово ходив у гості. Тоді, близько 18 год 00 хв ОСОБА_6 зайшов на територію господарства ОСОБА_8 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , однак останній на той час по місцю проживання був відсутній.

Знаходячись на території господарства ОСОБА_8 , ОСОБА_6 підійшовши до криниці, побачив водяний насос у ній. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення вказаного водяного насосу.

Тоді, ОСОБА_6 , користуючись тимчасовою відсутністю власника господарства і що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, в умовах воєнного стану з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, вийняв із криниці потерпілого водяний насос марки «Урожай» бувший у вжитку вартістю 497 грн та поклав до мішка.

Після цього ОСОБА_6 із викраденим водяним насосом місце вчинення злочину покинув та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 497 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Також обвинувачений ОСОБА_6 15.07.2022 року близько 10 год 00 хв, знаходячись неподалік відділення АТ КБ «ПриватБанк», що у м. Тлумач по вул. Макуха,7, Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, побачив на тротуарі паспорт громадянина України, підняв його із тротуару.

Відкривши знайдений документ, ОСОБА_6 побачив, що паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_9 , в якому знаходились картка фізичної особи-платника податків ДПІ в Тлумацькому районі на ім`я ОСОБА_9 , на якій записано РІN-код для банківської картки та банківська картка для виплат АТ КБ «ПриватБанк», яка відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію», п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом.

Тоді у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння паспортом та наявними у ньому документами.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, усвідомлюючи те, що вказаний паспорт належить іншій особі, не повідомив відповідні державні органи про його знайдення, тим самим незаконно заволодів вказаним паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_9 та карткою фізичної особи-платника податків ДПІ в Тлумацькому районі на ім`я ОСОБА_9 із ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , яка є офіційним документом.

Також, з метою викрадення в подальшому грошових коштів, які знаходяться на банківській картці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних документів, який забезпечує нормальну діяльність прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення, заволодів знайденим ним офіційним документом, а саме банківською карткою «Приват Банк» № НОМЕР_2 , видана на ім`я ОСОБА_9 , якою в подальшому розпорядився на свій розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, тобто привласнив офіційний документ з корисливих мотивів та кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України, тобто незаконно заволодів паспортом.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, 15.07.2022 року близько 10 год 03 хв, перебуваючи в АДРЕСА_2 , шляхом обману переконав невстановлену слідством особу жіночої статі перевірити баланс знайденої банківської картки.

Дізнавшись, що на банківській картці для виплат «Приват Банку» № НОМЕР_2 , видана на ім`я ОСОБА_9 , знаходяться грошові кошти у сумі 11 759 грн 18 коп, у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення вказаних грошей.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без дозволу та відома ОСОБА_9 , шляхом обману, видаючи банківську картку за свою, переконав невстановлену слідством особу жіночої статі, яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_6 , зняти з банківської картки для виплат АТ КБ «Приват Банку» № НОМЕР_2 , видана на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 5000 гривень, попередньо вказавши від неї РІN-код.

Вищевказана невстановлена слідством жінка, за проханням ОСОБА_6 зняла у банкоматі, що в АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 5 000 грн, та не знаючи хто є справжнім власником банківської картки, передала їх ОСОБА_6 .

Цього ж дня, близько 10 год 25 хв, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу та відома ОСОБА_9 , шляхом обману, видаючи банківську картку за свою переконав ОСОБА_10 , який не був обізнаний про його злочинні наміри, зняти з банківської картки для виплат АТ КБ «Приват Банку» № НОМЕР_2 , видана на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 5000 грн, попередньо вказавши від неї РІN-код. На прохання ОСОБА_6 ОСОБА_10 зняв у банкоматі, що в АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 5 000 грн. та, не знаючи хто є справжнім власником банківської картки, передав їх ОСОБА_6 .

Вчинивши в такий спосіб повторне таємне викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної школи на суму 10 000 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень відповідно до викладеного та за обставин, наведених у обвинувальному акті та надав показання про те,що 04.05.2022 року він зайшов на подвір`я будинку свого троюрідного брата ОСОБА_8 , що в с. Колінці Тлумацької міської ради, проте останнього не було дома. Підійшовши до криниці, побачив водяний насос у ній та вийняв його із криниці і поклав до мішка. Після цього він із викраденим водяним насосом пішов геть з подвір`я ОСОБА_8 . У той день до нього приїхала поліція і забрала водяний насос, який потім ОСОБА_8 забрав додому.

Також 15.07.2022 року, біля 10 год ранку, він вийшов покурити біля податкової інспекції, що у м.Тлумач та побачив на тротуарі паспорт громадянина України та підняв його із тротуару. Відкривши його побачив, що паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_9 , в якому знаходились картка фізичної особи-платника податків ДПІ в Тлумацькому районі на ім`я ОСОБА_9 , на якій записано РІN-код для банківської картки та банківська картка для виплат АТ КБ «ПриватБанк». Дані документи він забрав собі, не маючи наміру їх повернути власнику чи віднести до поліції. У подальшому він пішов до відділення АТ КБ «ПриватБанк» та спочатку попросив невідому йому жінку зняти у банкоматі з банківської карточки, яку він знайшов, 5000 грн, що остання і зробила та дані кошти йому віддала. Пізніше він попросив невідомого йому чоловіка зняти ще 5000 грн з банківської карточки, яку він знайшов, на що останній погодився, зняв кошти у вказаній сумі, які йому і віддав. За ці гроші він купив собі мобільний телефон, радіо та парасолю, потративши всього 3080 грн. На решту грошей він хотів вставити собі зуби. Пізніше приїхала до нього додому поліція і забрала з хати куплені ним речі та гроші, що залишилися. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні просила суд суворо не карати обвинуваченого та призначити йому покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення із застуванням статті 69 КК України, враховуючи щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування збитків потерпілим.
Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованих діянь та призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, врахувавши щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого, застосувавши ст.69 КК України, та призначити покарання у виді 3 місяців арешту; за ч.1 ст. 357 КК України покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч.3 ст. 357 КК України у виді 3 місяці арешту. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом повного складання кримінальних правопорушень призначити остаточне покарання у виді 6 місяців арешту. Покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив його суворо не карати (а.к.п. 22).
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого та розгляд кримінального провадження у його відсутності. Крім того, у цій заяві зазначив, що просить обвинуваченого суворо не карати (а.к.п. 73).
У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та його захисник, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185КК України, а також у привласненні офіційного документа з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, в незаконному заволодінні паспортом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та в таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», а тому суд враховуючи вищезазначене, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим, з яких кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 357 КК України та ч.3 ст. 357 КК України є проступками.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку п. 1,2 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_8 та часткове відшкодування збитків потерпілому ОСОБА_9 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд також враховує і спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.
Виходячи з вищенаведеного, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень та його особу, а саме те, що він згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, є особою похилого віку, не має постійного місця проживання та не має реєстрації, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_8 та часткове відшкодування збитків потерпілому ОСОБА_9 та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає дані обставини такими, що дають підставизастосувати до обвинуваченого ч.1 ст.69 КК України та призначити йому покарання у виді арешту за ч.4 ст.185 КК України, а остаточне покарання визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами передбаченими ч.1 ст.70 КК України та ч.3 ст. 72 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та досягненням мети покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено та учасниками розгляду відповідних клопотань не заявлялось.
На підставі наведеного та, керуючись ст. 100, 124, 368-371, 373, 374, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді арешту строком на 3 (три) місяці;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок;

- за ч.3 ст. 357 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом повного складання призначених покарань призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді арешту на строк 6 (шість) місяців та штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок, який на підставі ч.3 ст.72 КК України, виконувати самостійно.

Строк відбування ОСОБА_6 призначеного остаточного покарання рахувати з часу обрання щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме з 29 серпня 2022 року, після набрання цим вироком законної сили. Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередньо обраний - у виді тримання під вартою у Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:
- парасолю чорного кольору із етикеткою «Max Komfort» та цінником на ній; радіо-колонку моделі «Golon RX-A08AC»; коробку синього кольору із надписом «Highgrade Stainless Steel Knife» та ножем всередині; коробку із мобільним телефоном марки «Sigma mobile», з зарядним пристроєм, інструкцією та гарантійним талоном у якому зазначена дата продажу 15.07.2022 року; сім-карту мобільного оператора «Vodafone»; стартовий пакет мобільного оператора «Vodafone» із пустою пластиковою картою з-під сім-картки із зазначеним номером мобільного телефону НОМЕР_3 ; дріт чорного кольору - повернути власнику ОСОБА_6 ;
- грошові кошти у сумі 6640 гривень купюрами по: 200 гривень -17 купюр, 1000 гривень 3 купюри, 100 гривень одна купюра, 20 гривень 2 купюри та 50 гривень 2 купюри - повернути власнику ОСОБА_9 ;
- CD-R диск із інформацією про фото/відео фіксацію особи, яка 15.07.2022 року зняла грошові кошти з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 в банкоматі АТ КБ «ПриватБанк» - залишити при матеріалах кримінального провадження;
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 та картка фізичної особи-платника податків ДПІ в Тлумацькому районі на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_4 , банківська картка для виплат АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , картка фізичної особи платника податків ДПІ в Тлумацькому районі, виданої на ім`я ОСОБА_9 із ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , квитанція АТ КБ «Приватбанк» від 14.07.2022 року, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 , вважати повернутими власнику;

- водяний насос марки «Урожай», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , вважати повернутим власнику.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн 62 коп стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_12