Справа № 453/1057/21
№ провадження 1-кп/453/39/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2022 року Сколівський районний суд Львівської області
в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області в режимі відеоконференції клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , працюючи на посаді начальника Сколівського районного відділу земельних ресурсів, являючись службовою особою органу державної влади, в період з липня 2006 року по вересень 2006 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, будучи відповідно до ст.ст. 25, 26 Закону України «Про державну службу» державним службовцем 6-ої категорії 11-го рангу, що уповноважений на здійснення організаційно-розпорядчих функцій в своєму службовому кабінеті в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: м.Сколе, вул. Стрийська, 30а Львівська область, повторноумисно, зловживаючи своїм службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів в інтересах ОСОБА_6 , вчинив службове підроблення офіційних документів, а саме: в порушення вимог ч.2 ст.60 Земельного кодексу України та ст.88 Водного кодексу України, відповідно до яких прибережні захисні смуги встановлюються по берегах малих річок, струмків і потічків та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною 25 метрів, розглянувши технічний звіт про виконані роботи по підготовці та видачі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_6 на території Верхньосиньовидненської селищної ради, свідомо знаючи, що дана земельна ділянка лежить в межах прибережної захисної смуги струмка Середнього - лівої притоки річки «Стрий» (басейн Дністра), умисно видав висновок, в якому умисно не зазначив, що дана земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги струмка Середнього- лівої притоки річки «Стрий» (басейн Дністра), підписав його та скріпив відтиском печатки ІНФОРМАЦІЯ_1 , внісши при цьому неправдиві відомості в офіційний документ, а в подальшому 26.09.2006 року умисно безпідставно видав та підписав офіційний документ, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 , загальною площею 1,0753 га, яка розташована в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства, скріпивши відтиском печатки ІНФОРМАЦІЯ_1 , що призвело до незаконної передачі у власність ОСОБА_6 вказаної вище земельної ділянки вартістю 45 700 гривень, завдавши збитків державі в особі Верхньосиньовидненської селищної ради, що у 250 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та, відповідно до примітки до ст. 364 КК України, спричинило тяжкі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.2 ст. 366 КК України.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364 та ч.2 ст. 366 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке мотивує тим, що згідно обвинувального акту, інкриміновані йому діяння, вчинені в період з липня по вересень 2006 року, а тому на даний час спливли строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання, подане його захисником, підтримав та просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 364 та ч.2 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала, щодо задоволення такого клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання захисника обвинуваченого, а також матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З системного аналізу норм процесуального законодавства вбачається, що суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття справи за такою підставою, у разі згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності і виконати вимоги, передбачені статтями 284-288, 314, 315 КПК України.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям провадження у справі як під час підготовчого судового засідання, так і під час розгляду справи по суті в загальному порядку, керуючись статтями 12, 49 КК України.

Стаття 49 КК України обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини. Строк давності - це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу після вчинення злочину, сплив якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання, виконанні завдань загальної і спеціальної превенції.

Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 в період з липня по вересень 2006 року вчинив злочини, передбачені ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України, до кримінальної відповідальності за

вчинення інших злочинів не притягувався, від явки до органів слідства, прокуратури та суду не ухилявся, а строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вказані злочини не зупинявся і не переривався, обвинувачений не заперечує проти застосування до нього інституту звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, юридичні наслідки такого закриття йому зрозумілі і він із ними погоджується.

Окрім цього, кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого та тяжкого злочинів, отже строк давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України складає п`ять та десять років відповідно.

На момент розгляду справи в суді вказані строки минули. Таким чином, у суду наявні всі підстави для задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення його від кримінальної відповідальності.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 284, 288, 314-316, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності -задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення в період з липня по вересень 2006 року злочинів, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000096 від 07.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 364 КК України - закрити.
Речові докази: державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №510131 та технічний звіт про виконані роботи по підготовці та видачі державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_6 №000128 - повернути Відділу № 4 Управління у Стрийському районі Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя