ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1580/22 Справа № 202/5697/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
представника третіх осіб, щодо майна
яких вирішується питання про арешт ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000467,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000467 від 01 вересня 2022 року, за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 213, ч. 4 ст. 358 КК України.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що прокурором жодним чином не обґрунтовано підстави вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуте кримінально протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто органом досудового розслідування не доведено, що перелічене у клопотанні тимчасово вилучене майно, відповідає вимогам та критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, має доказове значення у даному кримінальному провадженні та набуте протиправним шляхом або отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому арешт вилученого у ході обшуку майна не є розумним та співрозмірним обмеженню права власності та завданням кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя також зазначив, що саме по собі винесення постанови про визнання речовим доказом від 01.09.2022 року без належного обґрунтування клопотання, - не є належною підставою для накладення арешту.

Разом з тим, твердження прокурора про неможливість встановити, ідентифікувати та розкрити зміст комерційної діяльності ТОВ «ПФК Террамет» з іншими суб`єктами господарювання, то такі дані встановлюються відповідними судово - економічними експертизами, актами податкових перевірок, тощо, у спосіб, передбачений законодавством України, а не під час зупинки транспортного засобу.

Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, прокурор Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучене 01.09.2022 року в ході огляду місця події .
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що виявлені та вилучені в ході огляду речі є тимчасово вилученим майном, оскільки містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані в якості доказів вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 213, ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно із наданим актом приймання брухту та відходів кольорових металів від 01.09.2022 року зазначено, що джерело походження брухту та відходів кольорових металів є комерційна діяльність, але документів на підтвердження факту провадження господарської діяльності на території міста Краматорська та документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт не надано.

Разом з цим, неможливо ідентифікувати та розкрити зміст комерційної діяльності та суб`єктів, які здійснювали постачання брухту кольорових металів ТОВ «ПФК ТЕРРАМЕТ», і наявність у них дозвільних документів на здійснення операцій з металобрухтом.

Джерелами походження брухту кольорових металів є діяльність невстановлених осіб, і відносини на їх придбання з цими особами не оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, що свідчить про ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 213, ч. 4 ст. 358 КК України, а автомобіль «MAN» моделі 10.163 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору 1998 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , використовується як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із договором №1203/2021 від 12.03.2021 ТОВ «ПФК ТЕРРАМЕТ» передає ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ» брухт та відходи кольорових металів. Юридичною адресою: ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ» є вул. Ростроповича Мстислава, 74 А, м. Слов`янськ, Донецька область, тобто цей договір свідчить про факт продажу товару підприємству ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ», а не передання на зберігання. Разом з цим, договорів на зворотній продаж товарів від ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ» до ТОВ «ПФК ТЕРРАМЕТ» не надано.

Крім цього, слідчим суддею з істотним порушенням вимог ст. ст. 2, 9, п. 1 ч. 2 ст, 173, 370 КПК України залишено поза увагою той факт, що вилучені документи, є безпосередніми предметами вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, як завідомо підроблені документи.

Крім того, металобрухт, який містився в транспортному засобі «MAN» моделі 10.163 д.н.з. НОМЕР_3 білого кольору 1998 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , є предметом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, а сам транспортний засіб використовується як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, - адвокат ОСОБА_6 , просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін.

Зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена за результатами повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, висновки слідчого судді відповідають фактично встановленим обставинам, та спростовують доводи клопотання прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_6 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Так, клопотанням прокурора та наданими до нього матеріалами підтверджено, щоЧЧ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 90000467 від 01.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ст. 213. ч. 4 ст. 358 КК України.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив викладене в ньому обґрунтування та дійшов обґрунтованого висновку, що органом досудового розслідування не доведено, що перелічене у клопотанні тимчасово вилучене майно, відповідає вимогам та критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, має доказове значення у даному кримінальному провадженні та набуте протиправним шляхом або отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому арешт вилученого у холі обшуку майна не є розумним та співрозмірним обмеженню права власності та завданням кримінального провадження.
Посилання прокурора на те, що неможливо ідентифікувати, розкрити зміст комерційної діяльності та суб`єктів, які здійснювали постачання брухту кольорових металів ТОВ «ПФК ТЕРРАМЕТ» і наявності у них дозвільних документів на здійснення операцій з металобрухтом, та що джерелами походження брухту кольорових металів є невстановлені особи і відносини на їх придбання з цими особами не оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, не є слушним з огляду на таке.
З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення за ст. 213 КК України може виражатися у таких формах: а) здійснення операцій з металобрухтом без державної реєстрації; б) здійснення операцій з металобрухтом без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством; в) надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту; г) організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.
Статтею 5 Закону України «Про металобрухт» встановлені вимоги до суб`єктів господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом.
Згідно із Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 2 березня 2015 року № 222-VIII операції з металобрухтом не підлягають ліцензуванню.
Разом з цим ні в клопотанні, ні в апеляційній скарзі не наведено, що саме було порушено та ким у відповідності до ч. 1 ст. 213 КК України.
Доводи прокурора про відсутність дозвільних документів, - є необґрунтовані, оскільки прокурором цьому не надано будь-яких підтверджень.
Інші ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення за ст. 213 КК України у клопотанні про арешт майна не зазначено.
Надання документів, якими обґрунтовується клопотання, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України покладено на слідчого, прокурора.
Разом з цим, слідчий суддя правильно вказав не те, що ознаки підроблених документів, то ці дані встановлюються відповідними судово - економічними експертизами, актами податкових перевірок, тощо, у спосіб передбачений законодавством України, а не під час зупинки транспортного засобу.
Твердження прокурора про необхідність перевірки походження металобрухту виходить на межі об`єктивної сторони с. 213 КПК України, а тому не є підставою для накладення арешту.
З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді щодо відсутності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження і накладення арешту на автомобіль «MAN» моделі 10.163 д.н.з. НОМЕР_3 , білого кольору 1998 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ;свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 на автомобіль MAN» моделі 10.163 д.н.з. НОМЕР_3 ;ключі від автомобіля «MAN» моделі 10.163 д.н.з. НОМЕР_3 ; вантаж котрий знаходиться в кузові автомобіля «MAN» моделі 10.163 д.н.з. НОМЕР_3 , а саме металобрухт кольорового металу у кількості 4400 кг. згідно із ТТН № АА 1010 від 01.09.2022 року та документи на вантаж.
У зв`язку з вищевказаним, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокура слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000467 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000467 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3