КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

15 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2022 року,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
та засудженого ОСОБА_5 , який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)»,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою від 27 червня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» про перерахування йому строку попереднього увязнення.
Своє рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 , суд першої інстанції обґрунтував наступним.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно з вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10 січня 2020 року, ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років., за злочини, які він вчинив 09.12.2017. Строк відбування покарання рахується з 09.12.2017 року, тобто з дня його затримання.

Строк попереднього увязнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 № 838, застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (станом на 24.12.2015) набрав законної сили обвинувальний вирок та покарання за яким не відбутого повністю (відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення Закону»).
Оскільки вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10.01.2020 набрав законної сили, засудженого було взято під варту та ухвалено вирок за злочини, які ОСОБА_5 вчинив після скасування дії Закону України від 26.11.2015 № 838, таким чином підстав для зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання не має.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2022 року та задовольнити його клопотання про перерахування строку попереднього ув`язнення.
В обґрунтування вимог поданої скарги апелянт посилається на те, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області взагалі не було обґрунтовано рішення з приводу відмови у задоволенні його клопотання про перерахування строку попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як зазначає апелянт у своїй скарзі, він звернувся до суду із клопотанням про перерахунок строку попереднього ув`язнення обґрунтовано, так як відбуваючи покарання став на шлях виправлення, у зв`язку з чим вважає за можливе, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати весь строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про перерахування строку попереднього ув`язнення та обговоривши доводи його скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, приймаючи рішення щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що положення ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, які передбачали такий розрахунок, не можуть бути застосовані до ОСОБА_5 , оскільки станом на 09.12.2017, тобто на момент його затримання у кримінальному провадженні, за наслідками розгляду якого, останнього було засуджено, згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.01.2020 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 3 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, до вказаної вище норми закону України про кримінальну відповідальність були внесені зміни, на підставі Закону України № 2046-VІІІ від 18.05.2017 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», які набрали чинності з 21.06.2017, відповідно до яких попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі, з розрахунку день за день.

У зв`язку з наведеними вище вимогами закону, а також положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» в редакції Закону № 4652-VI від 13.04.2012 про те, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили, обґрунтованим слід також визнати посилання в оскаржуваній ухвалі на те, що згідно правил, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України, у строк покарання зараховується строк попереднього ув`язнення по день набрання вироком законної сили, що і було зроблено Дніпровським районним судом м. Києва при ухваленні вироку від 10.01.2020 щодо ОСОБА_5 .
Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права при зарахуванні ОСОБА_5 попереднього ув`язнення у строк відбування призначеного йому покарання судом першої інстанції допущено не було, а в апеляційній скарзі засудженого не наведено.

Що ж стосується доводів, якими засуджений ОСОБА_5 обґрунтовував своє клопотання, а також апеляційну скаргу щодо зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то вони не ґрунтуються на вимогах закону, в тому числі передбачених ч. 5 ст. 72 КК України, а тому не можуть служити підставами для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення апеляційної скарги.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що висновки суду першої інстанції, наведені в оскаржувані ухвалі повністю відповідають правовому висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18), а саме:
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього увязнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього увязнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього увязнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
За таких обставин, за наслідками розгляду поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним прийняти рішення, яким ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2022 року, відповідно до якої суд відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» про перерахунок йому строку попереднього увязнення, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 357/4605/22

Номер провадження : 11-кп/824/3043/2022
Категорія: ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України
Головуючий у 1-й інстанції суддя ОСОБА_7
Доповідач - суддя ОСОБА_1