ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/651/22 Справа № 191/756/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Артемівка Васильківського району Дніпропетровської області, працевлаштованого штабелювальником в ВАТ Інтерпайп нікетьюб, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді від 29.04.2022 року скасувати, та постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги висловлює незгоду з прийнятим рішенням суду першої інстанції, посилається на поганий стан здоров`я та безпідставність застосування до нього саме виключного запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді від 25.04.2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , обрати останньому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що обраний запобіжний захід є надмірно суворим, оскільки до його підзахисного можливо застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вказує, що ОСОБА_8 не має на меті уникати відповідальності, оскільки вину у вчиненні злочину не визнає, а тому підстав вважати, що він може продовжити злочинну діяльність також немає, за раніше вчинений злочин він вже відбув покарання і є раніше не судимою особою в силу ст. 89 КК України. Зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце роботи та проживання.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволене клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Строк тримання під вартою ухвалою визначено до 22 червня 2022 року. Відмовлено у задоволенні клопотання захисника про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, має негативну репутацію, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, може переховуватися від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначив, що одночасно у провадженні суду перебуває інше кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Судом першої інстанції констатовано, що будь який із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника та підозрюваного, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження, зокрема протоколом обшуку від 24 квітня 2022 року; протоколом огляду трупа від 24.04.2022 року; лікарським свідоцтвом про смерть №129 від 25.04.2022 р.; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.04.2022 року; протоколами допитів свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; повідомленням про підозру від 24.04.2022 року; протоколом допиту підозрюваного від 24.04.2022 року.

З наведених обставин слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо останнього в обсязі, достатньому для застосування у відношенні нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Є правильними також висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_8 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, колегія суддів вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато лише 24 квітня 2022 року та органу слідства необхідно провести слідчі дії за участю свідків, ризик незаконного впливу на останніх з боку підозрюваного також існує.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів враховує, що останній, небезпідставно підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням до іншої особи фізичного насильства у виді численних ударів у різні частини тіла стиснутими в кулаки руками та не встановленим слідством предметом, що потягло смерть потерпілого, за який у разі доведення вини підозрюваного, передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що, на думку колегії суддів, дозволяє грунтовно припускати, що останній може спрямувати свої дії на перешкоджання слідству шляхом здійснення впливу на свідків та переховування. Колегія суддів зважає і на те, що ОСОБА_8 негативно характеризується за місцем проживання.
Також приймаються до уваги дані про особу підозрюваного, який працевлаштований, має місце проживання та реєстрації, втім ці відомості колегія суддів не вважає такими, що свідчать про неможливість реалізації останнім вищенаведених ризиків та забезпечення ним належної процесуальної поведінки без тримання його під вартою.
Доводи апеляційних скарг щодо недоведеності наявності відносно ОСОБА_8 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України та реальної можливості усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, - є по суті особистими упередженими міркуваннями та оцінками апелянтів як осіб, зацікавлених у вирішенні порушеного слідчим питання на користь сторони захисту, та не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним.
Що стосується доводів апелянтів про поганий стан здоров`я ОСОБА_8 , то вони не знаходять свого підтвердження в матеріалах провадження.
Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про його особу, є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4