ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/549/22 Справа № 184/241/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 березня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000055, про продовження строку тримання під вартою щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-09.10.2002 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.104 КК України до позбавлення волі на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
-20.09.2005 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.186, ст. 76 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
-03.04.2008 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.121, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 26.10.2012 року умовно достроково, невідбутий строк: 2 роки 2 місяця 20 днів;
-24.12.2013 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.186, 69 КК України до З років позбавлення волі, на підставі ст. 71 частково приєднаний невідбутий термін 3 місяці по вироку від 03.04.2008 року. До відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі. 17.06.2012 року перегляд вироку Ленінським районним судом м. Дніпропетровськ на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в термін попереднього ув`язнення з 11.09.2013 року до 24.01.2014 року. Звільнений 28.07.2016 року по відбуттю терміну покарання;
-26.06.2020 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн.,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

в режимі відеоконференції:

підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7
прокурора ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 березня 2022 року у продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 30 квітня 2022 року включно.
Слідчим суддею була врахована наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, котре відноситься до особливо тяжких злочинів, він в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі за вчинення замаху на навмисне позбавлення життя людини, характеризується негативно, як особа, котра зловживає алкогольними напоями, агресивний до оточуючих, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має та інших будь-яких соціальних чинників, які б стримували його у с. Шолохове, Нікопольського району, Дніпропетровської області, немає, що свідчить про існування ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, а також ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
В апеляції:
- підозрюваний вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, вказує, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення він не вчиняв.
Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону на момент розгляду клопотання слідчого судом першої інстанції дотримані.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя в достатньому об`ємі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного під вартою.
Визначені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ризики доведені та продовжують існувати, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, вчиненому проти життя та здоров`я особи, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому, раніше неодноразово судимий, не працює, ніяких дій, спрямованих на працевлаштування, не вживає, за місцем реєстрації характеризується негативно, як особа, котра зловживає алкогольними напоями, агресивний до оточуючих, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, а тому, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, на даний час продовжують існувати ризики переховування останнього від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
Отже, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, що відповідає та є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Що стосується доводів апеляційної скарги щодо недоведеності фактичних обставин вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, то вони фактично зводяться до оцінки доказів та вирішення питань доведеності чи недоведеності вини підозрюваного в інкримінованих злочинах, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і на даному етапі кримінального провадження ці питання не розглядаються.
Посилання підозрюваного та його захисника на наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання, соціальних зв`язків, а саме співмешканки, в якої є донька, то вказані обставини хоча і мають місце, проте не є достатнім важелем для зменшення встановлених ст. 177 КПК України ризиків, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.
З огляду на наведене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України, є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому апеляційну скаргу підозрюваного слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 березня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000055, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4