Справа № 947/9624/22
Провадження № 1-кс/947/5395/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000232 від 20.04.2022 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з вищою освітою, фізичної особи-підприємця, працюючого водієм на ТОВ «ПСГ «КАМБІО-ІНВЕСТ»,неодруженого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою забезпечення реалізації спільного умислу, в проміжок часу з 24.05.2022 року по 25.05.2022 року, ОСОБА_7 в ході спілкування у кросплатформовій системі миттєвого обміну повідомленнями «WhatsApp», домовився з особами, які бажають перетнути державний кордон України, про організацію переправлення останніх до Республіки Молдова, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - за грошову винагороду у сумі 3200 доларів США, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - за грошову винагороду у сумі 3200 доларів США, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - за грошову винагороду у сумі 3000 доларів США та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - за грошову винагороду у сумі 5500 доларів США.

Далі, ОСОБА_7 , з метою забезпечення реалізації спільного умислу, передав номери мобільних телефонів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . виконавцю ОСОБА_12

25.05.2022 року, приблизно о 19:00 год., більш точний час в ході слідства не встановлено, ОСОБА_12 , попередньо зателефонувавши та узгодивши час, з різних частин міста Одеси зібрав осіб, яких необхідно було незаконно переправити через державний кордон України, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та приблизно о 19:19 год. доставив останніх на орендованому автомобілі марки «DAIHATSU MATERIA», д.н.з. НОМЕР_1 до Центрального автовокзалу м. Одеси, розташованого за адресою: вулиця Колонтаївська, 58, Одеса, за що отримав від останніх 8 тис. грн. Діючи відповідно відведеної ролі, ОСОБА_12 , виконуючи вказівки ОСОБА_7 , з метою конспірації та аби не бути викритими, інструктував ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з приводу відповідей на запитання у разі зупинення на блок-постах та повідомив останнім легенду, відповідно до якої останні їдуть на риболовлю, а також передав останнім номер телефону виконавця - ОСОБА_13 , який необхідно було зберегти як «Дмитро рибалка». Перебуваючи на Центральному автовокзалі м. Одеси, ОСОБА_12 діючи відповідно відведеної ролі, передав осіб, яких необхідно переправити через державний кордон України та частину грошових коштів в сумі 4 тис. грн, виконавцю ОСОБА_5 , який на автомобілі марки «ToyotaCamry», д.н.з. НОМЕР_2 , приблизно о 19:35 год.повіз останніх до с. Троїцьке Біляївського району Одеської області. В ході поїздки, ОСОБА_5 , згідно розробленого плану та відведеної йому ролі, інструктував осіб, яких планувалось незаконно переправити через державний кордон, з приводу відповідей на запитання у разі зупинення на блок-постах та надавав вказівки з приводу видалення в телефонах викликів, смс-повідомлень та будь-якої іншої інформації, що підтверджує зв`язки та домовленності з організатором.

Приблизно о 20:35 год. ОСОБА_5 , на автомобілі марки «ToyotaCamry», д.р.н. НОМЕР_2 , доставив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, де останніх вже очікував ОСОБА_13 .

Забравши ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , діючи згідно розробленого плану та відведеної йому ролі, використовуючи автомобіль марки «NissanMicra», д.р.н. НОМЕР_3 , який за попередньою домовленістю, для вчинення протиправних дій, передав останньому ОСОБА_14 , приблизно о 20:46 год. доставив останніх до нежитлової будівлі, без визначеного місця реєстрації, розташованого на земельній ділянці, що перебуває у користуванні ОСОБА_15 по АДРЕСА_3 та передав ОСОБА_15 .

В проміжок часу, приблизно з 21:00 год. 25.05.2022 року по 01:45 год. 26.05.2022 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , разом з ОСОБА_15 знаходитись в спеціально підготовленій нежитловій будівлі, очікуючи на команду ОСОБА_7 . У вказаний проміжок часу ОСОБА_15 , згідно розробленого плану та відведеної йому ролі, виконуючи вказівки ОСОБА_7 , з метою конспірації протиправної діяльності аби не бути викритими, вимагав від ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вимкнення мобільних телефонів та недопускав використання останніх.

Приблизно о 01:45 год. 26.05.2022 року, отримавши команду невстановленої досудовим розслідуванням особи, ОСОБА_15 , на автомобілі марки «NissanMicra», д.н.з. НОМЕР_3 , який за попередньою домовленістю передав ОСОБА_14 , привіз ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , неподалік від берега Кучурганського лиману, залишивши вказаний автомобіль на узбіччі проїжджої частини, звідки останній забрав ОСОБА_14 та з метою конспірації, аби не бути викритими, приховав до власного гаражу за адресою: АДРЕСА_4 . В цей самий час на березі Кучурганського лиману, останніх вже очікував моторний човен з реєстраційним номером НОМЕР_4 , який за попередньою домовленістю передав ОСОБА_14 , під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи. Далі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , разом з ОСОБА_15 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, сіли до вказаного моторного човна та приблизно о 01:55 год. почали рух по Кучурганському лиману в сторону протилежного берегу на території Республіки Молдова, однак їх протиправні дії були припинені працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 стороною обвинувачення підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного перенаправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи викладені вище обставини сторона обвинувачення вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, а тому слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. При цьому зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 з підозрою, пред`явленою йому стороною обвинувачення не погоджується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання, є фізичною особою-підприємцем, позитивно характеризується з місця роботи, займається благодійною діяльністю, має батьків пенсійного віку, які потребують його допомоги. Звернув увагу слідчого судді на те, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, характеризується з позитивного боку. Також посилався на те, що ризики, наведені у клопотанні сторони обвинувачення є необґрунтованими та такий суровий запобіжний захід відносно підозрюваного, як тримання під вартою, є винятковим і не може бути застосований до останнього.

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що з підозрою, пред`явленою йому стороною обвинувачення не погоджується, оскільки він за проханням особи підвіз людей на відпочинок до с. Троїцьке Одеської області, ніяких грошових коштів не отримував, ще в травні після зазначених подій, він був запрошений до слідчого, та допитаний в якості свідка. Під час показів він повідомив всі обставини які йому були відомі, та у зв`язку з відсутністю будь яких питань до нього, поїхав додому. За цей час не укривався. Щодо обрання відносно нього запобіжного заходу підтримав думку свого захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 21.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, організованою групою, з корисливих мотивів, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 від 03.05.2022 року;протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.05.2022 року;протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.05.2022 року;протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 25.05.2022 року;протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 25.05.2022 року;протоколом огляду місця події від 26.05.2022 року;протоколом обшуку автомобілю марки «NissanMicra», д.р.н. НОМЕР_3 від 26.05.2022 року;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.05.2022 року;протоколом пред`явлення особи для впізнання з свідком ОСОБА_10 від 26.05.2022 року;протоколом пред`явлення особи для впізнання з свідком ОСОБА_10 від 26.05.2022 року;протоколом пред`явлення особи для впізнання з свідком ОСОБА_10 від 26.05.2022 року;протоколом пред`явлення особи для впізнання з свідком ОСОБА_10 від 26.05.2022 року;протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.05.2022 року;протоколом пред`явлення особи для впізнання з свідком ОСОБА_11 від 26.05.2022 року;протоколом пред`явлення особи для впізнання з свідком ОСОБА_11 від 26.05.2022 року;протоколом пред`явлення особи для впізнання з свідком ОСОБА_11 від 26.05.2022 року;протоколом пред`явлення особи для впізнання з свідком ОСОБА_11 від 26.05.2022 року таіншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, CampbellandHartley v. TheUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі SelahattinDemirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі IlgarMammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.1.1. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У клопотанні сторона обвинувачення вказує на ризики, передбачені п. п. 1 -4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Суд погоджується зі стороною обвинувачення в частині існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме із тим, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як матеріали клопотання сторони обвинувачення містять протоколи допиту свідків, а тому підозрюваному при ознайомлені стануть відомі анкетні дані останніх, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду. Крім цього, в обґрунтування вказаного ризику сторона обвинувачення посилається на те, що станом на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено та не допитано всіх свідків, покази яких можуть мати істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а тому підозрюваний може здійснювати вплив на ще недопитаних слідством свідків у кримінальному провадженні з метою відмовити їх від надання показів чи зміни показів.
При цьому ризик незаконного впливу на свідків є об`єктивним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає вказані ризики недоведеними стороною обвинувачення, з огляду на наступне.

З аналізу посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюванийможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує, слідчий суддя приходить до наступного.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на наступне: підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, займається благодійною діяльність, веде активний спосіб життя, має на утриманні батьків-пенсіонерів, один з яких хворіє. Також, з початку досудового розслідування ніяким чином не ухилявся від органу досудового розслідування та суду.

Вищевказане в сукупності свідчить про наявність у підозрюваногоміцних соціальних зв`язків, висвітлює його активний спосіб життя, належну поведінку у соціумі та спростовує ризик переховування.
Крім цього, слідчий суддя вважає, що у клопотанні відсутнє належне обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення щодо того яким чином підозрюваний буде мати можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також які речі чи документи він буде мати можливість знищити, а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.
Також, посилання сторони обвинувачення на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на підозрюваного у кримінальному провадження у разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, на думку слідчого судді є необґрунтованим, адже не доводить того, що застосуваннябільшм`якого запобіжного заходу з покладенням на підозрюваного певних обов`язків не буде достатнім для запобіганнявказаного ризику.
4.2. Вирішення питання щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання, є фізичною особою-підприємцем, позитивно характеризується з місця роботи, займається благодійною діяльністю, має батьків пенсійного віку, а також те, що батько підозрюваного хворіє та потребує його допомоги.

Вищевикладені обставини вказують на наявність міцних соціальних зв`язків, а також на неможливість утримувати підозрюваного під вартою в умовах слідчого ізолятора, слідчим суддею враховуються як обставини того, що ризику незаконного впливу на свідків, який встановлений, можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арештуз покладенням на підозрюваного виконання процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
При цьому, слідчим суддею враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
В свою чергу відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Враховуючи встановленіу судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленому в судовому засіданні ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000232 від 20.04.2022 року відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 27.07.2022 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, за винятком випадків офіційного повідомлення про необхідність евакуації відповідно до діючого законодавства. Зобов`язавши негайно повідомляти слідчого про місце свого перебування під час евакуації.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 27.07.2022 року, в межах строку досудового розслідування, обов`язки:
1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4. утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;
5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1