Справа №522/1606/20
Провадження №1-кп/522/78/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002700 від 21.12.2019 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пасицели Балтського району Одеської області, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 13.04.2004 року Тарутинським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, ст. 75 КК України 1 рік іспитового строку;

- 25.08.2005 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 2-х років 1 місяця позбавлення волі;

- 11.07.2011 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 13.06.2016 року по відбуттю строку покарання,

- 02.08.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст.189 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
21.12.2019 року в денний час у ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, направлений на отримання чужого майна шляхом незаконної вимоги грошових коштів у експерта-оцінювача ПТ «Ломбард Парус», розташованого за адресою: місто Одеса, провулок Книжний, будинок № 1.
Реалізуючи свій злочинний намір, 21.12.2019 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 здійснив телефонний дзвінок до ПТ «Ломбард Парус», розташованого за адресою: місто Одеса, провулок Книжний, будинок №1, та, в ході спілкування, висунув експерту-оцінювачу ОСОБА_9 незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в розмірі 3000 гривень, мотивуючи свою незаконну вимогу вигаданим боргом за начебто неналежну оцінку його мобільного телефону торгової марки «HUAWEI», моделі «P 30 lite».
Далі, не отримавши згоди від експерта-оцінювача ОСОБА_9 на незаконну вимогу про передачу грошових коштів, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на отримання чужого майна, 21.12.2019 року приблизно о 15 годині 55 хвилин, більш точного часу не встановлено, прибув до приміщення ПТ «Ломбард Парус», розташованого за вищевказаною адресою, біля якого дістав з кишені одягненого на ньому одягу кухонний ніж.
Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, 21.12.2019 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 зайшов до приміщення ПТ «Ломбард Парус», розташованого за адресою: місто Одеса, провулок Книжний, будинок № 1, та умисно, з корисливих мотивів, погрожуючи насильством експерту-оцінювачу ОСОБА_9 , шляхом демонстрації кухонного ножа, висунув останній незаконну вимогу про передачу йому, належних ПТ «Ломбард Парус», грошових коштів у розмірі 3000 гривень, мотивуючи свою незаконну вимогу вигаданим боргом за начебто неналежну оцінку його мобільного телефону торгової марки «HUAWEI», моделі «P 30 lite».
Сприйнявши незаконні вимоги ОСОБА_4 , вчинені останнім з погрозою насильства, як реальну загрозу, експерт-оцінювач ОСОБА_9 визвала на місце скоєння кримінального правопорушення працівників охорони ПТ «Ломбард Парус», які у подальшому затримали ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України за ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене повторно.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив суду такі встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини, а саме, що дійсно 21.12.2019 року після отримання в телефонному режимі відмови експерта-оцінювача ОСОБА_9 повернути йому кошти у розмірі 3000 грн. за неналежну оцінку його мобільного телефону, прибув до приміщення ПГ «Ломбард Парус» за адресою: м.Одеса, провулок Книжний, буд. 1, та вимагав у експерта-оцінювача ОСОБА_9 повернути йому кошти у сумі 3000 грн., погрожуючи їй ножем, після чого вона викликала працівників поліції. Просив суд призначити йому справедливе покарання.
Прокурор просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.

Потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, підтвердила, що матеріальну шкоду їй не спричинено, цивільний позов не заявляла.

Представник потерпілого ПТ «Ломбард Парус» () ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, підтвердив, що матеріальну шкоду йому не спричинено, цивільний позов не заявляв, просив суд визначити ОСОБА_4 мінімальну міру покарання.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 189 КК України, за ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене повторно.
У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачені ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
При визначенні мотивів призначення покарання суд керується наступним.
Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».
Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначати покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.
Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Суд, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У вчиненому обвинувачений ОСОБА_4 щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, на наркологічному обліку не значиться, матеріальний збиток потерпілим не спричинив.
Також суд бере до уваги суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, зміст обвинувачення, посередню характеристику та те, шо обвинувачений ОСОБА_4 є раніше судимою особою за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення на встав, належних висновків для себе не зробив, та знов вчинив умисний корисливий злочин, наявність пом`якшуючої обставини та обтяжуючої обставини, у зв`язку з чим, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі.

Окрім того, суд встановив, що вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 02.08.2021 року, який набрав законної сили 01.12.2021 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 скоїв до набрання зазначеним вироком Малиновського районного суду м. Одеси законної сили.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1, 2, 3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Отже, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , на думку суду, повинно бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень
за даним вироком та вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 02.08.2021 року, при цьому суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд також встановив, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 перебував під вартою з 21.12.2019 року по 26.12.2019 року у зв`язку із застосуванням до нього ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2019 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому в силу положень ч. 5 ст. 2 КК України в строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_4 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Крім того, суд враховує, що покарання за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 02.08.2021 року ОСОБА_4 вже відбуває з моменту фактичного затримання, а саме з 06.05.2021 року, тобто приписи ч. 4 ст. 70 КК України щодо зарахування до остаточного покарання відбутого повністю або частково за попереднім вироком, у даному випадку підлягають застосуванню.
Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, призначеного за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 02.08.2021 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, суд ухвалює остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (роки) роки 2 (два) місяці.
Крім того, у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 03.02.2020 року, так як у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба.
Постановою КМУ від 11.01.2012 року №15 передбачено те, що кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінально-процесуальним кодексом України.

Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, застава за обвинуваченого ОСОБА_4 у розмірі 38420,00 грн. була внесена ОСОБА_11 відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2019 року, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 26.12.2019 року, тому суд приходить до висновку про необхідність повернення суми застави у розмірі 38420,00 грн. ОСОБА_11 .

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.
Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 02.08.2021 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 10 травня 2022 року.
Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання термін його перебування під вартою з 21.12.2019 року по 26.12.2019 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч. 5 ст. 72 КК України).
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання повністю зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 02.08.2021 року до постановлення нового вироку.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів.
Суму застави у розмірі 38420,00 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять гривень 00 коп.), яка була внесена заставодавцем ОСОБА_11 відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2019 року, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 26.12.2019 року, повернути ОСОБА_11 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 03.02.2020 року, а саме на: два предмети ззовні з своїми ознаками схожі на ножі.
Речові докази: два предмети ззовні з своїми ознаками схожі на ножі, - знищити.
Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення, а для особи, яка утримується під вартою - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії такого рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1