Березівський районний суд Одеської області
26.05.2022
Справа № 494/477/21
Провадження № 1-кп/494/107/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2022 року Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Березівці, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 від 29.10.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Одеса, з середньою освітою, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працююча, раніше не судима,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2019 року приблизно о 13 год. 20 хв. на території подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_5 виникла сварка з ОСОБА_4 . В ході сварки на грунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно з метою спричинення тілесних ушкоджень, штовхнула ОСОБА_4 від чого остання впала на землю та завдала кулаком правої руки близько п`яти ударів в область голови ОСОБА_4 , чим спричинила ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої внутрішньочерепної травми у формі струсу головного мозку, синця лівого вуха, синців лівого плеча та саден крижі, тобто, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не визнала, зазначила, що ОСОБА_4 вкрала її кіз, вона звернулась до поліції, де їй надали пораду звернутися безпосередньо до ОСОБА_4 28.10.2019 року вона так і зробила та пішла за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 . Остання відмовилась показати, де знаходяться кози ОСОБА_5 . Під час розмови ОСОБА_4 почала розмахувати руками, чіпати за волосся, подряпала обличчя. Сказала, якщо її кози пропали, значить такі знаходяться сама в неї. В подальшому вони кинулись у бійку. Ствердила, що не заподіяла ОСОБА_4 тілесні ушкодження, під час сварки сама ОСОБА_4 не землю не падала, вона її не штовхала. Звідки в останньої виникли тілесні ушкодження не знає. Сварку припинила між ними поліція, яка і допомогла ОСОБА_5 добратись додому.
Відповідно до статті 129 Конституції України, статті 7 Кримінального процесуального кодексу України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом, повага до людської гідності.
Вирок суду як найважливіший акт правосуддя покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.
Відповідно до норм статті 56 КПК України - потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні.
Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила, що 28.10.2019 року вона приїхала з нічної зміни, почула гавкіт собак та вийшла на вулицю, де побачила ОСОБА_5 , яка прийшла і вимагала повернути їй кіз. ОСОБА_4 відмовилась, так як кози поїли зелень на городі, таким чином остання хотіла компенсувати шкоду завдану їй. ОСОБА_5 відмовилась, в подальшому 2 рази вдарила ОСОБА_4 , остання зачепилась впала на спину, тоді ОСОБА_5 сіла на неї зверху і почала бити обома руками по голові приблизно 5-6 разів, а також вдарила у вухо. ОСОБА_4 зазначила, що хотіла вибратись з під ОСОБА_5 , однак тільки роздерла свою спину. Почала кликати сусідів, на заклик відгукнувся сусід ОСОБА_6 , який почав їх рознімати. В подальшому прийшов чоловік ОСОБА_5 з ножем та почав протягати руки до ОСОБА_6 , вдарив останнього один раз. Далі перерізав канат та забрав кіз. Пізніше за викликом ОСОБА_5 приїхала швидка та поліція. Далі ОСОБА_4 зазначила, що поїхала до лікарні, де в неї були виявлені синяки на обличчі та пошкодження на спині. До цієї події будь-яких пошкодження потерпіла зазначила, що не мала.
Суд немає підстав не вірити показанням потерпілої ОСОБА_4 , оскільки вони об`єктивно відображають обставини справи, підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом.
Судом не встановлено обставин, за яких потерпіла може оговорювати обвинувачену.
Відповідно до статей 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань та приведеним до присяги, повідомив, що 28.10.2019 року він був на городі, почув крик ОСОБА_4 , коли прибіг то побачив, що ОСОБА_7 сидить зверху на ОСОБА_4 , остання лежала на спині. Попросив ОСОБА_5 відпустити ОСОБА_4 , остання піднялась та почала кидатись на нього. Момент заподіяння ударів ОСОБА_4 він безпосередньо не бачив, однак бачив, як ОСОБА_5 тримала за руки ОСОБА_4 . В подальшому, коли обвинувачена відпустила потерпілу, вона вийшла за браму та почала ламати калітку ОСОБА_4 . Далі ОСОБА_5 скаржилась на високий тиск та викликала швидку, яка приїхавши, надавала медичну допомогу як обвинуваченій, так і потерпілій. Бачив, що після бійки у ОСОБА_4 були подряпини на спині та біля вуха була кров. Також свідок зазначив, що день перед подією бачив потерпілу, та ній не було тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 ствердив, що в кінці жовтня 2019 року більш точну дату не пам`ятає, приїхав з роботи та зайшов у двір, почув сторонній крик про допомогу. Відкрив ворота, де проживає потерпіла та побачив, що обвинувачена ОСОБА_5 сидить на потерпілій ОСОБА_4 та б`є останню по обличчі та животі кулаками. В процесі бійки між обвинуваченою та потерпілою була розмова за повернення грошей за знищений козами сад. Свідок зазначив, що відтягнув обох від бійки. Крім цього, на місці бійки був присутній чоловік ОСОБА_5 . Також ОСОБА_8 зазначив, що удари ОСОБА_5 заподіювала потерпілій обома руками. Бачив тілесні ушкодження на потерпілій, а саме з носа в неї йшла кров, на обвинуваченій тілесних ушкоджень не було. Свідок зазначив, що його дружина ОСОБА_9 була на місці сварки та бачила таку з самого початку.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 ствердила, що приблизно три роки тому назад поверталась додому, йшла по АДРЕСА_2 та почула крики. Звернула увагу на подвір`я потерпілої ОСОБА_4 та побачила як остання лежить на землі, а на ній сидить ОСОБА_5 та б`є потерпілу обома руками по голові, шиї та душить останню. Свідок також зазначила, що, за станом здоров`я, вона не втручалась у бійку, не розбороняла обвинувачену і потерпілу та пішла до себе додому. Тілесні ушкодження на потерпілій побачила на наступний день.
Так, даними висновку експерта про проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 №155 від 29.10.2019 р. стверджується, що при обстеженні лікарем судово-медичним експертом Березівсько-Миколаївського МВ СМЕ ОСОБА_10 у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми у формі струсу головного мозку, синця лівого вуха, синців лівого плеча та саден крижі. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути кулаки, пальці, тощо; садна крижі могли утворитися при падінні на тверду поверхню по механізму удар-тертя, в тому числі і від поштовху. Враховуючи ступінь загоєння саден та колір синців, давність утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 в межах 12-24 годин, тобто вони могли утворитися 28.10.2019 року, в денний час. Виявлене при судово-медичній експертизі ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку потягло за собою розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше 3 неділь і відноситься до легких, з короткочасним розладом здоров`я.
Із протоколу слідчого експерименту від 15 квітня 2021 року та долученого відеозапису такого, оглянутого судом в судовому засіданні, вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 погодилась надати покази про події 28.10.2019 року, продемонструвала, як саме і при яких обставинах ОСОБА_5 нанесла їй тілесні ушкодження руками. Потім продемонструвала, де знаходились свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в момент заподіяння тілесних ушкоджень.
Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
З врахуванням норм статей 368, 370 КПК України, суд, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.
Оцінюючи досліджені судом докази, а саме: пояснення потерпілої, висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , протокол проведення слідчого експерименту з потерпілою, суд приходить до висновку, що вказані та досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Дані докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні доведена та спростовують ствердження обвинуваченої про те, що вона не наносила удари потерпілій, тому суд розцінює таку позицію обвинуваченої як спробу уникнути відповідальності за вчинений нею кримінальний злочин.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 повністю доведена та вірною є кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки вона заподіяла умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до статті 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обтяжуючих покарання обставин немає. Обставин, які пом`якшують покарання також немає.
Щодо особи обвинуваченої, то встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судима, на обліку в лікаря психіатра чи нарколога не перебуває.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт.
Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцять днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1