Справа № 932/2841/22
Провадження № 1-кс/932/1432/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000747 від 24.05.2022 за ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

слідчий, за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням в якому просить накласти арешт на автомобіль «TESLA MODEL 3», VIN НОМЕР_1 із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , за замовленням ОСОБА_6 , підібрав вказаний автомобіль на аукціоні в США. ОСОБА_6 оплатив за такий автомобіль 13 298 доларів США. Після доставлення автомобіля в м. Дніпро ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 7,3 тис. та 5 тис. доларів США для ремонту вказаного автомобіля. Проте, після його ремонту ОСОБА_5 автомобіль ОСОБА_6 не передав. Автомобіль є речовим доказом і його арешт необхідний для запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В судове засідання слідчий з`явився, вказав, що на даний час автомобіль відчужено ОСОБА_5 за заниженою вартістю третій особі.

Клопотання розглядається за відсутності власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Розглянувши клопотання, дослідивши наданні до нього додатки, заслухавши пояснення учасників, приходжу до наступних висновків.

Обставини справи.
В провадженні Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000747 від 24.05.2022 за ч.2 ст.190 КК України.

Згідно фабули кримінального провадження, надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 , шляхом обману, заволодів грошовими коштами заявника.

Пояснення ОСОБА_6 є ідентичними мотивуванню клопотання, суть якого наведено вище. При цьому ОСОБА_6 вказає, що автомобіль належить йому.

Слідчим надано копію інвойсу від 06.07.2020, англійською мовою, на автомобіль «TESLA MODEL 3», VIN # НОМЕР_1 , у якому вказано вартість 13 298 доларів США та вказано ім`я ОСОБА_8 .

Згідно копії банківської квитанції від 03.07.2020 ОСОБА_6 поповнив власний рахунок на 13 298 доларів США.

Згідно копії розписки від 19.03.2021 ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 в борг 7 300 доларів США та зобов`язується повернути на першу вимогу. У вказаній розписці міститься аналогічний запис про позику від 02.08.2021 на суму 5 тис. доларів США.

Постановою слідчого від 31.05.2022 автомобіль визнано речовим доказом. Постановою від 26.05.2022 автомобіль оголошено в розшук.

Із документів, вилучених у РСУ ГСУ МВС в Дніпропетровській області вбачається, що первинна реєстрація автомобіля здійснена 19.03.2021 за ОСОБА_5 на підставі ВМД 500030000/2020/513679 19.09.2020. Копія митної декларації зроблена неякісно, тому її зміст неможливо встановити.

03.09.2021 автомобіль зареєстровано за ОСОБА_9 .

Норми законодавства, що підлягають застосуванню.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно приписів ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 вказаної статті визначає чотири окремих підстави для арешту майна: 1) збереження речових доказів ; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Висновки за результатами розгляду клопотання.
Фабула кримінального провадження охоплює факт заволодіння ОСОБА_5 грошовими коштами ОСОБА_6 . Про заволодіння автомобілем не йдеться. Відтак, в межах даного кримінального провадження об`єктом кримінально протиправних дій є грошові кошти а не автомобіль.

Відтак автомобіль, про арешт якого просить слідчий, перебуває поза межами кримінального провадження.

Крім того, надана банківська квитанція підтверджує, що ОСОБА_6 вніс кошти на власний рахунок та не підтверджує факту сплати за автомобіль.

Надані розписки підтверджують існування між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відносин позики, а не оплати послуг із ремонту автомобіля. При цьому, оскільки не надано доказів вимоги про повернення позики то вбачається, що користування коштами ОСОБА_5 є правомірним.

За вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що автомобіль може бути доказом кримінального правопорушення, тому клопотання не може бути задоволено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_4 про арешт автомобіля «TESLA MODEL 3», VIN # НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1