Справа № 181/301/21
Провадження № 1-кп/185/173/22
У Х В А Л А

17 березня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 від 25 жовтня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

захисників - адвокатів - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 має бойовий досвід та в своїй заяві від 27 лютого 2022 року на ім`я Президента України виявив бажання, стати на захист Батьківщини.

Під час проходження служби в ППСПОП «Дніпро-1» ГУНП в Дніпропетровській області зарекомендував себе позитивно та військова частина НОМЕР_1 як підрозділ територіальної оборони АДРЕСА_1 готова прийняти до своїх лав ОСОБА_5 .

Захисники обвинуваченого та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали клопотання та вказали на бажання обвинуваченого захищати Україну від збройної агресії РФ.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, таку ж позицію висловили потерплий та його представник.

Вирішуючи дане клопотання суд враховує наступні об`єктивні підстави та положення чинного законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 122 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Отже, дане клопотання судом розглядається у відповідності до вимог КПК України, в контексті наявності підстав для зміни запобіжного заходу.

Захисник посилається на лист ВС від 03 лютого 2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», а саме п. 9. та п. 10 листа.

Однак п.9 стосується використання судом при вирішенні клопотань всіх наявних документів і матеріалів, зокрема й судових рішень у формі , і в якій їх внесено до ЄДРСР. При цьому суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів в сторін кримінального провадження. Тобто жодного стосунку до підстав заявленого клопотання вказаний пункт листа немає, а стосується питання недопущення надто формального підходу до підтвердження фактичних обставин, які були раніше встановлені при вирішенні клопотань про продовження дії запобіжних заходів.

А п. 10 стосується передачі застави на потреби оборони України, та зміни запобіжних заходів з домашнього арешту на особисте зобов`язання в місцях ведення активних бойових дій, що продиктовано безпекою підозрюваного(обвинуваченого).

Таким чином, посилання захисника на вказані пункти листа є безпідставними.

Суд з повагою ставиться до бажання обвинуваченого стати на захист Батьківщини від агресії РФ., однак посилання на законопроект «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку скасування запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації або його зміни з інших підстав» є передчасним, бо останній на даний час, не набув статусу чинного закону. Його текст як текст закону відсутній.

Зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання в зв`язку із бажанням стати на захист України в період військового стану не відповідає вимогам нині чинного Кримінально процесуального кодексу з врахуванням тяжкості обвинувачення, а наведені в клопотанні підстави, на даний час не є такими, що нівелюють встановлені раніше ризики.

Так, зокрема ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України віднесено до тяжкого та особливо тяжкого злочинів та за що законом передбачене найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна.

Дані обставини самі по собі свідчать про наявність ризику залишення обвинуваченим свого місця проживання (у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.

Водночас суд враховує ризик можливого впливу на свідків з боку обвинуваченого, адже у даному кримінальному провадженні станом на дату судового засідання не допитані свідки, хоча існує необхідність в їх допиті.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , дані про можливість ухилення від суду, впливу на свідків з тяжкістю пред`явленого обвинувачення спростовують доводи поданого клопотання на даний час.

У разі зміни законодавства та в зв`язку з цим появи нових підстав для зміни запобіжного заходу сторона захисту вправі повторно звернутись з аналогічним клопотанням у спосіб визначений законодавством щодо зміни запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 201, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в клопотанні захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3