ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 06 червня 2022 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Ковпаківка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без фактичного місця мешкання, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України-
ВСТАНОВИВ:

06 червня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 , приблизно о 10 годині 45 хвилин, знаходячись біля будинку №47 по проспекту Петра Калнишевського в м.Дніпрі, зайшов у приміщення магазину «Продукти № 47», розташованого за вказаною адресою, де на підлозі біля холодильнику магазину побачив рюкзак, який належить ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , того ж дня, а саме 06.06.2022, перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, розуміючи, що на усій території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.05.2022 (зі змінами) введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяв з підлоги рюкзак, який належить ОСОБА_6 , вартістю 300 гривень та в якому знаходились грошові кошти в розмірі 1500 гривень у кількості трьох банкнот номіналом «500 гривень» кожна та ID-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 .
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та свідомо бажаючи їх настання, тримаючи в руці викрадений рюкзак із вказаними речами, вийшов з приміщення магазину, тим самим таємно викрав чуже майно, отримавши реальну можливість ним розпорядитись, спричинивши при цьому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1800 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, міцних соціальних зв`язків не має, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.185 КК України, саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання, враховуючи відсутність у обвинуваченого судимостей, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування ним покарання, а тому до призначеного судом покарання слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання із випробуванням, з покладенням обов`язків, передбаченими ст.76 КК України.

За таких обставин, запобіжний захід відносно обвинуваченого слід скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду, при цьому суд не вбачає підстав для застосування іншого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1358 від 15.06.2022 у розмірі 150 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 скасувати, звільнивши його з-під варти у залі суду.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 08 червня 2022 року по 04 серпня 2022 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 150 грн.

Речові докази: рюкзак чорного кольору в якому знаходились грошові кошти в розмірі 1500 гривень у кількості трьох банкнот номіналом «500 гривень» кожна та ID-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 повернути власникам за належністю; відеозапис з камер внутрішнього відео спостереження магазину №47 по пр.П.Калнишевського,47 у м.Дніпрі залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1