Справа № 161/2357/22
Провадження № 1-кп/161/546/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 червня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002144 від 18.06.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17 червня 2019 року близько 17 год. 20 хв., ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Рівненською у місті Луцьку в напрямку проспекту Відродження, в порушення п. п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, перевищив максимальну швидкість руху, проявив неуважність, не правильно оцінив дорожню обстановку, не своєчасно вжив заходів для зменшення швидкості руху та зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який виконував маневр розвороту ліворуч, рухаючись в попутному напрямку.

Внаслідок грубих порушень вищевказаних Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_4 , спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді травматичного пошкодження (розриву) зв`язок лівого акроміально-ключового суглобу 3 ст, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №452 від 17.07.2019 за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21-ї доби, садна на лобній ділянці голови зліва, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. (п. п. 1.10 перешкода для руху нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу; безпечний інтервал відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху);

- п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

- п. 12.9 Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 до суду подав на адресу суду письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав в повному обсязі та підтримав клопотання про закриття кримінального провадження, думку захисника, який підтримав клопотання обвинуваченого та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, прокурора, яка не заперечувала щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд прийшов до висновку про доцільність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 285 ч.1 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Ч.2 ст.49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилась від досудового слідства або суду.

Відповідно до ч.3 ст.12 КК України, нетяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з моменту вчинення ним кримінального правопорушення минуло більше 3-ох років, безпосередньо у судовому засіданні подано клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, перебіг строків давності не зупинявся, оскільки ОСОБА_4 від досудового слідства і суду не ухилявся, окрім того, обвинувачений раніше не судимий, що стверджується матеріалами кримінального провадження №0002144, тому суд вважає за можливе, у відповідності до п.2 ч.1 ст.49 КК України, звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 р. №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" вбачається, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до ст.129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду, що узгоджується із постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі №192/3301/16к провадження № 51-3094 км 20.

Тому, враховуючи вище викладене, цивільні позови КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» та потерпілої ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а скасування арешту майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Керуючись ст.ст. 284, 372 КПК України, на підставі ст. 49 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002144 від 18.06.2019, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити.

Цивільні позови КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» та потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування збитків завданих злочином залишити без розгляду.

Речові докази:

-Оптичний диск для лазерних систем зчитування зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-автомобіль марки «Рено Мастер», д.н.з. НОМЕР_1 повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

-автомобіля марки «Рено Сеннік», д.н.з. НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави за проведення:

- судово інженерно-транспортної експертизи №267 від 14.08.2019 у розмірі 2512 гривень16 коп. (дві тисячі п`ятсот дванадцять гривень 16 копійок);

- судово інженерно-транспортної експертизи №269 від 14.08.2019 у розмірі 2512 гривень16 коп. (дві тисячі п`ятсот дванадцять гривень 16 копійок);

- судово інженерно-транспортної експертизи №268 від 29.07.2019 у розмірі 1099 гривень 07 коп. (одна тисяча дев`яносто дев`ять гривень 07 копійок);

- судово інженерно-транспортної експертизи №8770 від 22.11.2019 у розмірі 2512 гривень 00 коп. (дві тисячі п`ятсот дванадцять гривень 00 копійок);

- судово транспортно-трасологічної експертизи №8778 від 21.11.2019 у розмірі 5495 гривень 00 коп. (п`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривень 00 копійок);

- судово інженерно-транспортної експертизи №116 від 16.04.2020 у розмірі 1961 гривня 40 коп. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна гривень 40 копійок);

- судово інженерно-транспортної експертизи №8243 від 10.08.2020 у розмірі 2615 гривня 04 коп. (дві тисячі шістсот п`ятнадцять гривень 04 копійок);

- судово інженерно-транспортної експертизи №8554 від 21.10.2020 у розмірі 3268 гривень 80 коп. (три тисячі двісті шістдесят вісім гривень 80 копійок);

- судово інженерно-транспортної експертизи №8379 від 28.05.2021 у розмірі 4118 гривень 64 коп. (чотири тисячі сто вісімнадцять гривень 64 копійок);

- судово інженерно-транспортної експертизи №8802 від 28.12.2021 у розмірі 4118

суму 30 212 гривень 91 коп. (тридцять тисяч двісті дванадцять гривень 91 коп.)

Арешти, які накладені ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.07.2019 року та 16.07.2019 року на речі та предмети, скасувати, а саме з автомобіля марки «Рено Мастер», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки «Рено Сеннік», д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду, шляхом її подання через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1