В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, батька дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацевлаштованого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2010 року за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі, від відбування покарання звільненого з випробуванням тривалістю в один рік;

- вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2010 року з застосуванням положень ст. 71 КК України за ч. 2 ст. 309 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 6 квітня 2012 року умовно-достроково з невідбутим строком в п`ять місяців двадцять шість днів;

- вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2012 року з застосуванням положень ст. 71 КК України за ч. 2 ст. 309 КК України до двох років трьох місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 17 квітня 2014 року умовно-достроково з невідбутим строком в чотири місяці п`ятнадцять днів;

- вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2016 року з застосуванням положень ст. 71 КК України за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України до двох років позбавлення волі; від відбування покарання звільненого з випробуванням тривалістю в один рік;

- вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2021 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850 грн.;

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений, який має судимості за вчинення кримінально караних посягань проти чужої власності та в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, до його засудження вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2021 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України вчинив замах на таємне заволодіння чужим майном за таких обставин.

12 листопада 2020 року, близько 12 години 50 хвилин, обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, в приміщенні магазину «Сільпо» № 156 в будинку № 155-Б по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, де він опинився шляхом вільного доступу, намагався таємно заволодіти 0,285 кг цукерок «Bounty» вартістю без урахування податку на додану вартість 41 грн. 46 коп., 0,858 кг цукерок «Mars» вартістю без урахування податку на додану вартість 143 грн. 45 коп., 0,936 кг цукерок «Milki Way minis» вартістю без урахування податку на додану вартість 156 грн. 49 коп., проте не довів умисел на викрадення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину.

Сукупна вартість майна, що належить потерпілому товариству з обмеженою відповідальністю «Сільпо Фуд», посягання на крадіжку якого вчинив ОСОБА_4 , становить 341 грн. 41 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні таємного заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караних діянь.

Пояснив, що намагався вчинити крадіжку цукерок, купити які не мав можливості через скрутний майновий стан, щоб пригостити ними свою малолітню доньку.

У скоєнні злочину щиро розкаявся. Заявив, що повністю усвідомив протиправність та згубність вчиненого і щиро жалкує про те, що сталося.

Пояснив, що всі предмети викрадення були вилучені у нього ще в приміщенні магазину і повернуті володільцю.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин вчинення кримінально караних діянь, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що вчинена повторно.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених міркувань при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений, який має судимості за вчинення кримінально караних посягань проти чужої власності та в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, до його засудження вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2021 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України, а також вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України вчинив замах на таємне заволодіння чужим майном за таких обставин.

Наявність у обвинуваченого згаданих судимостей свідчить про його схильність до вчинення злочинних посягань та вказує на певний ступінь його небезпеки для суспільства.

Разом з цим у вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, а органу досудового розслідування у розкритті злочинів; через повернення предметів викраденого потерпілому на зберігання та їхнє остаточне потрапляння в розпорядження потерпілого у зв`язку з вирішенням судом питання про долю речових доказів усунуто майнову шкоду.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, відомості про особу винуватого, який є вдівцем та самостійно виховує малолітню дитину, що біологічно походить від нього, роботу, хоча й у відсутність офіційного працевлаштування, дають суду підстави для призначення покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції частини статті обвинувачення.

З наведених міркувань виходить суд, ухвалюючи про застосування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання, якими є не лише кара, а й виправлення винного.

Обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною є рецидив злочинів.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування не обирався, тому з урахуванням належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачений протягом іспитового строку тривалістю один рік не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноваженому органу з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази товарний чек та комп`ютерний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину «Сільпо № 156», долучені з матеріалами досудового розслідування, - зберігати з матеріалами досудового розслідування

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження, які не були присутні в судовому засідання, копію вироку буде направлено не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1