Справа № 579/77/22
Провадження № 1-кп/577/207/22
У Х В А Л А
"14" вересня 2022 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000313 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, освіта професійна технічна, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 152 ч.5, 135 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Конотопському міськрайонному суді перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

Обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжений до 24.00 год. 24.09.2022 року.

Прокурор пропонує продовжити цей запобіжний захід до двох місяців. На обґрунтування вказав, що внаслідок об`єктивних причин подальший розгляд справи по суті є неможливим, а тому просить вирішити питання про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу. Зауважив на існуванні ризику, передбаченого пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості переховуватись від суду. При цьому зазначив, що наведений ризик доводиться підозрою висунутою ОСОБА_8 у скоєнні, зокрема тяжкого та особливо тяжкого злочину із застосуванням сексуального насильства та суворістю покарання, що загрожує у випадку визнання винним.

Потерпіла ОСОБА_7 підтримала правову позицію прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його адвокат ОСОБА_6 , кожен окремо, вважають що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту цілком забезпечить виконання підсудним процесуальних обов`язків, покладених судом, а тому просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора у продовженні раніше обраного запобіжного заходу. Вислухавши доводи учасників процесу, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи, що судове провадження внаслідок об`єктивних обставин не може бути завершено до спливу строку запобіжного заходу обраного обвинуваченому ОСОБА_8 (не допитаний обвинувачений, не дослідженні письмові докази тощо), а ризик, наведений у клопотанні, продовжує існувати, зокрема можливість переховуватись від суду, про що свідчать обвинувачення висунуте ОСОБА_8 у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів із застосуванням насильства проти статевої свободи та недоторканості особи, суворість покарання у випадку визнання його винним, то слід дійти висновку про підвищену суспільну небезпеку підсудного і необхідність продовження саме раніше визначеного запобіжного заходу.

Крім того, суд бере до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст.131 КПК), з огляду на необхідність попередження ризику переховування ОСОБА_8 від суду, під тиском тягаря можливого відбування покарання.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Зокрема судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання суду продовження ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу, відповідно до пп.«с» п.1 ст.5 Конвенції відповідатиме принципу пропорційності, оскільки застосований до нього запобіжний захід буде необхідним за встановлених обставин, унеможливить переховування обвинуваченого від суду.

Отже, прокурор довів, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобіганню спробі, зазначеної у пункті 1 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, пропозиція сторони захисту про пом`якшення запобіжного заходу не заслуговує на увагу.

Керуючись: ст.ст. 331 ч.3, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинуваченому ОСОБА_8 продовжити строк тримання під вартою без визначення застави до 24 години 11 листопада 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду з дня оголошення, а для обвинуваченого протягом того ж строку з дня отримання копії.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3
Суддя ОСОБА_2