Номер провадження: 11-кп/813/1903/22
Справа № 522/1966/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2022 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Тирасполь, Молдова, громадянина Молдови, який має неповну середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, в рамках досудового розслідування у об`єднаному провадженні №522/1966/21 обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0003357 від 06.12.2020 року та №0000021 від 12.07.2020, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

встановила:

Зазначеною ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2022

продовжено стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 30.08.2022, який діє до 28.10.2022 включно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вважає рішення слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 незаконним та безпідставним.

Зокрема захисник зазначає, що обвинувачений перебуває під вартою понад 1 рік та 9 місяців. За час розгляду справи фактично нічого не відбувалося, окрім продовження строків запобіжного заходу.

Звертає увагу на той факт, що під час останнього судового засідання був наданий лист від організації, яка готова взяти на офіційне місце роботи обвинуваченого та ряд інших документів щодо можливості надання житла останньому.

Крім того, зазначає, що існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України документально не доведено та не підтверджено. Всі ризики перелічені стороною обвинувачення вже були предметом вивчення суду першої інстанції.

Просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2022 відносно ОСОБА_7 змінити, встановити відповідний розмір застави достатній для виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Учасники судового засідання були своєчасно та належним чином повідомленні про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги, але в судове засідання не з`явилися, клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до вимог ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за які законом передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі.

Колегія суддів звертає увагу на дані про особу обвинуваченого, який є громадянином Молдови, зареєстрований : АДРЕСА_1 , раніше не судимий, не працевлаштований, не одружений, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зав`язків та те, що він може залишити територію України.

Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , за який передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, тому на думку суду продовжує існувати ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, будучи громадянином іншої держави, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому, даний ризик виправдовує необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доводи апелянта, які це заперечують, являються необґрунтованими.

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою врахував підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначив розмір застави у цьому кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 напад з метою заволодіння чужим майном був поєднаний з погрозою застосуванням насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу.

З огляду на вищевикладене, твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та встановлення розміру застави, є непереконливими.

Доводи апеляційної скарги захисника про незаконність ухвали, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника про відмову в продовженні строку запобіжного заходу, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 407 ч. 3 п. 1; 422 КПК колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2022 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 .