Справа № 742/2028/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/385/22
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000438 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Кіровоград, мешканець АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 17.03.2021 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, з конфіскацією майна,

засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 17.03.2021, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 11 червня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 653,80 грн. процесуальних витрат.

Вироком місцевого суду встановлено, що 02 квітня 2020 року, в період часу з 19.00 год. по 19.20 год., ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, прибув до одного з під`їздів багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, повторно, з жіночої сумки, що була розміщена на підвіконні у вказаному під`їзді, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung», вартістю 3199,00 грн., що належав ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду, в частині призначеного покарання, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Гребінківського районного суду від 17.03.2021, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна. Послався на те, що при призначенні остаточного покарання місцевий суд не призначив ОСОБА_7 додаткове покарання, вказане у вироку Гребінківського районного суду від 17.03.2021.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_7 , який поклався на розсуд суду; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з пунктами 2, 4 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання чи неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оскаржується.

Разом з тим, доводи апелянта про неправильність застосування судом закону України про кримінальну відповідальність є слушними, з огляду на таке.

Згідно положень ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 міру покарання, суд першої інстанції, згідно вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не працює; перебуває на обліку у лікаря-нарколога, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра; обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; відсутність обставин, які обтяжують покарання; та правильно дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі на певний строк, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Разом з тим, відповідно до частини 4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.70 КК України, до основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 17.03.2021 року ОСОБА_7 було визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна.

Місцевий суд в оскаржуваному вироку зазначив, що враховуючи, що злочин ОСОБА_7 було вчинено до ухвалення вироку Гребінківським районним судом від 17.03.2021, то відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Проте, в резолютивній частині оскаржуваного вироку, при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання, на підставі ч.4 ст.70 КК України, суд не вказав про призначення йому додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати у частині призначеного йому покарання.

ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 17 березня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, з конфіскацією майна.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4