Справа №760/5462/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000064 від 01.04.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою на бездіяльність уповноважених слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000064 від 01.04.2022 року.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, не з`явлався. На адресу суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про повернення скарги, особі яка її подала.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки, слідчий про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, а особа, яка звернулася із скаргою подала заяву про залишення скарги без розгляду, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст.27, ч.4 ст.107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що заявник не підтримує скаргу та просить її повернути, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого - повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 26, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000064 від 01.04.2022 року- повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1