Справа № 487/1723/22
Провадження № 1-кс/487/1539/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.06.2022 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000081 від 22.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України - про арешт майна
ВСТАНОВИВ:
24.06.2022 року, слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000081 від 22.03.2022, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на об`єкти рухомого майна, а саме: автомобіль «Volkswagen Passat 1968» 2007 р.в. коричневого кольору, номер двигуна № НОМЕР_1 , номер кузову № НОМЕР_2 ; автомобіль «ВАЗ-2109» сірого кольору номер двигуна № НОМЕР_3 , номер кузову № НОМЕР_4 , заборонивши будь-яким реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (продажу, дарування, перереєстрації тощо) змін права власності на вищевказане майно.
В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 22.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.03.2022, впродовж 12:00-15:00 год. начальник СРПП ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 та начальник СМ ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, забезпечили вилучення та передачу у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Миколаївська область, Баштанський район, м. Снігурівка, вул. Центральна, 91) представникам збройних формувань держави-агресора (РФ) матеріальних ресурсів ГУНП в Миколаївській області у вигляді табельної вогнепальної зброї, виданої на постійній основі особовому складу ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області пістолетів «ПМ» серії НОМЕР_5 1963 р.в. із двома магазинами балансовою вартістю 216 грн., споряджений 16-ма патронами балансовою вартістю 8,16 грн.; серії ТА № 4340 1967 р.в. із двома магазинами балансовою вартістю 216 грн., споряджений 16-ма патронами балансовою вартістю 8,16 грн.; серії ЕШ № 5157 1963 р.в. із двома магазинами балансовою вартістю 216 грн., споряджений 16-ма патронами балансовою вартістю 8,16 грн.; серії КЕ № 3999 1990 р.н. із двома магазинами балансовою вартістю 216 грн., споряджений 16-ма патронами балансовою вартістю 8,16 грн.; серії КЕ № 4063 1990 р.в. із двома магазинами балансовою вартістю 216 грн., споряджений 16-ма патронами балансовою вартістю 8,16 грн.; серії ГВ № 8415 1987 р.в. із двома магазинами балансовою вартістю 216 грн., споряджений 16-ма патронами балансовою вартістю 8,16 грн.; серії КЕ № 4194 1990 р.в. із двома магазинами балансовою вартістю 216 грн., споряджений 16-ма патронами балансовою вартістю 8,16 грн.; серії КЕ № 2905 1990 р.в. із двома магазинами балансовою вартістю 216 грн., споряджений 16-ма патронами балансовою вартістю 8,16 грн. та серії ТА № 4891 1967 р.в. із двома магазинами балансовою вартістю 216 грн., споряджений 16-ма патронами балансовою вартістю 8,16 грн.
Внаслідок наведеного юридичній особі ГУНП в Миколаївській області завдано майнової шкоди в розмірі 2 017,44 грн.
04.06.2022 о 19:05 год. ОСОБА_5 за вказаним фактом оголошено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України, за яке законом передбачено обов`язкову конфіскацію майна як вид додаткового покарання.
Одночасно зазначив, що як було встановлено під час досудового розслідування, ОСОБА_5 особисто 06.06.2022 та 08.06.2022, одразу після повідомлення йому 04.06.2022 (в суботу, неробочий день) про підозру, з метою приховування майна шляхом його відчуження в інтересах близьких осіб, а саме в інтересах родичів дружини, з якою проживає спільною родиною без оформлення шлюбу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснив відчуження належних йому транспортних засобів «Volkswagen Passat 1968» 2007 р.в. номер двигуна № НОМЕР_1 , номер кузову № НОМЕР_2 , шляхом реєстрації права власності на нього за ОСОБА_8 , та «ВАЗ-2109» сі номер двигуна № НОМЕР_3 , номер кузову № НОМЕР_4 шляхом реєстрації права власності на нього за ОСОБА_9 , при цьому залишившись фактичним володільцем вказаних транспортних засобів.
Відчуження майна відбулося на підставі договорів, укладених в ТСЦ.
Таким чином під час досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно з метою його конфіскації, як виду покарання та запобіганню його відчуження, приховування чи знищення.

До судового засідання слідчий не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути клопотання за його відсутності, вимоги зазначені в клопотання підтримав у повному обсязі.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто за відсутності власників майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному № 0000081 від 22.03.2022.
04.06.2022 ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме у передачі групою осіб за попередньою змовою матеріальних ресурсів збройним формуванням держави - агресора.
Санкція даної статті КК України передбачає обов`язкову конфіскацію майна як вид додаткового покарання.

Дане клопотання слідчим було подано з метьою забезпечення, конфіскації майна, як виду покарання, яке може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 ..

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Правовий порядок застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження , як арешт майна визначено Главою17 КПК України.
Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, серед іншого, конфіскації майна як виду покарання.
Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями статті 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, та має застосовуватися з метою досягнення дієвості цього провадження.
За положеннями статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом своїх переконань.
Так, відповідно до Довідки з РСЦ ГСЦ МВС в Миколаївській області № 31/968-14-2022 від 23.05.2022 року вказані у клопотанні транспортні засоби належали ОСОБА_5 на праві приватної власності.
У подальшому, згідно до інформаційної Довідки за результатами аналітичного пошуку транспортного засобу по "НАІС ДДАІ" МВС України - право власності на транспортні засоби було перереєстровано за Договорами, укладеними в ТСЦ 06.06.2022 та 08.06.2022.
Так на теперішній час власником транспортного засобу «Volkswagen Passat 1968» 2007 р.в. номер двигуна № НОМЕР_1 , номер кузову № НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , власником транспортного засобу «ВАЗ-2109» номер двигуна № НОМЕР_3 , номер кузову № НОМЕР_4 є ОСОБА_9 ..

З урахуванням зазначеного, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, може мати негативні наслідки для реальних власників майна, процесуальний статус яких у кримінальному провадженні не встановлений, та стосовно яких до матеріалів клопотання не додано будь-яких доказів, які б свідчили, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є не добросовісними набувачами вищезазначених транспортних засобів..
З урахуваннням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено, що шляхом застосування арешту зазначеного майна, буде забезпечено мету даного заходу забезпечення кримінального провадження, а саме конфіскацію майна, як виду покарання, враховуючи, що відповідно до ч.1 ст.59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Сукупність вищезазначених обставин є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000081 від 22.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України - про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1