Справа № 489/1227/22
Номер провадження 1-кс/489/493/22
УХВАЛА
Іменем України
26 квітня 2022 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000394 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про арешт майна,

встановив:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що у період часу з 23.03.2022 по 30.03.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, вул. Нагірна, 61, діючи таємно, незаконно заволоділа транспортним засобом марки Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сума збитків встановлюється.

30.03.2022 було відібрано пояснення у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого у власності був автомобіль марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 . На момент смерті батька, документи та ключі від автомобіля перебували у його співмешканки ОСОБА_4 , а сам автомобіль стояв у приватному гаражі за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний автомобіль було придбано у 2013 році. 30.03.2022 ОСОБА_6 прибув до гаражу, де виявив відсутність автомобіля. Після цього зателефонував ОСОБА_4 , яка повідомила, що автомобіль взяла для вирішення своїх сімейних обставин.

31.03.2022 до ЄРДР за № 0000394 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

18.04.2022 на блок-посту на перетині пр. Богоявленського та вул. Космонавтів в м. Миколаєві було зупинено вказаний автомобіль, за кермом якого був ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за № НОМЕР_2 , автомобіль Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; відповідно до свідоцтва про шлюб від 01.06.1994 ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_8 .

Підстава арешту майна: незастосування арешту на вилучене майно: автомобіль, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, ключ-брелок від вказаного автомобіля, які є предметом вчинення злочину, може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, що може позбавити можливості використати його як доказ у кримінальному провадженні, перешкодити швидкому, повному та неупередженому розслідуванню, а також притягненню до відповідальності кожного, хто вчинив кримінальне правопорушення, в міру своєї вини.

Мета арешту: збереження вилученого майна як речового доказу, а також збирання, фіксація відомостей, що можуть бути використані у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження як докази.

Особи, за участю яких розглядається клопотання, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином; у судове засідання не прибули.

Прокурор надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність; клопотання підтримує в повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_9 надав письмові заперечення щодо клопотання; просив відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту в повному обсязі. Заперечення мотивував наявність цивільно-правового спору щодо вилученого майна; крім того зазначив про наявність процесуальних порушень під час проведення огляду транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України розгляд клопотання проведено у відсутність осіб, які не прибули в судове засідання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 30.03.2022 звернувся до правоохоронних органів із заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , який належав його батькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

31.03.2022 до ЄРДР за № 0000394 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

18.04.2022 на блок-посту на перетині пр. Богоявленського та вул. Космонавтів в м. Миколаєві було зупинено вказаний автомобіль, за кермом якого був ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Під час огляду 18.04.2022 у м. Миколаєві по вул. Космонавтів, поблизу буд. 60, було виявлено та вилучено транспортний засіб Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за № НОМЕР_2 та ключ-брелок чорного кольору від автомобіля, які видав ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за № НОМЕР_2 , право власності на автомобіль Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , зареєстровано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 01.04.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Миколаєві.

Матеріали провадження не містять доказів щодо володіння зазначеним вище транспортним засобом іншими особами на визначених законом підставах.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; одним із таких заходів є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час вирішення питання про арешт майна слідчий суддя зобов`язаний враховувати окрім правових підстав для арешту майна, ще й наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Прокурором доведено необхідність арешту автомобіля, ключа-брелоку та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу для надання у якості речового доказу, запобігання ризикам відчуження майна.

Під час вирішення клопотання про арешт майна, враховано правову підставу для арешту майна, його відповідність критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу, який може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні за наявності ризиків, передбачених п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України. Крім того, враховано, що власник транспортного засобу помер, доказів володіння вилученим майном іншими особами на визначених законом підставах не надано.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника або іншого володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

- клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000394 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про арешт майна, - задовольнити;

- накласти арешт на майно виявлене та вилучене під час огляду 18.04.2022 у м. Миколаєві по вул. Космонавтів, поблизу буд. 60, а саме: автомобіль Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ключ-брелок чорного кольору від вказаного автомобіля; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1