Справа № 333/3651/22
Провадження №1-кс/333/1118/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000559 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та додані до нього матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000559 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 16.08.2022 до ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_5 про те що 05.08.2022 року невстановлена особа, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволоділа мобільним телефоном "Айфон 8", в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 6600 грн. (ЄО№ 17655 від 16.08.2022.)
19.08.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видав мобільний телефон «іPhone 8» білого кольору, з пам`яттю 64 ГБ, ІМЕІ: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 та повідомлено про те, що вказаний мобільний телефон він придбав на центральному ринку по вул. Базарна у м.Запоріжжі.
19.08.2022 року слідчим слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області було проведено огляд мобільного телефону марки «іPhone 8» білого кольору, з пам`яттю 64 ГБ, ІМЕІ: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 .
Присутній при огляді вказаного мобільного потерпілий ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначив, що оглянутий мобільний телефон належить саме йому.
Під час проведення огляду вищезазначений телефон було вилучено та упаковано до паперового конверту.
19.08.2022, вказаний мобільний телефон було визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0000559 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.08.2022.
Мобільний телефон марки «іPhone8» білого кольору, з пам`яттю 64 ГБ, ІМЕІ: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 має доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберіг на собі сліди злочину, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення.
Отже вказаний мобільний телефон має доказове значення в рамках проведення досудового розслідування.
З метою проведення товарознавчої експертизи, необхідно накласти арешт на мобільний телефон "Айфон8", в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 .
Слідчий у судове засідання не з?явився, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, заперечував проти накладення арешту на його телефон, оскільки даним телефон він користується. Зобов`язується зберігати всю наявну інформацію у телефоні до закінчення розслідування та постановлення відповідного рішення у справі, не відчужувати його.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З огляду на вищенаведене, слідчий мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше 48 годин після вилучення майна про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.
Відповідно до частини 2 та 7 статті 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час.
У свою чергу, статтею 116 КПК України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
З матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено 19.08.2022 о 15 годині 10 хвилин - час закінчення огляду, а тому клопотання про арешт майна повинно було бути поданим до суду не пізніше 48 годин після вилучення майна, в тому числі в порядку, передбаченому ст. 116 КПК України, тобто за допомогою поштового зв`язку.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Разом із тим, з клопотанням про арешт майна відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України слідчий звернувся до слідчого судді 25.08.2022 року, тобто після спливу граничного строку.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом.
Згідно матеріалів справ вбачається, що клопотання про арешт майна було направлено до суду поштовим відправленням, зі штампом поштового зв`язку «Укрпошта» датованим 19.08.2022 року. Конверт також мав заклеєний трекінг відправки, де дата відправлення датована 31.08.2022 року, що вказує на пропуск строку звернення до суду із відповідним клопотанням.
Отже з огляду на вищенаведене, слідчий мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше 48 годин після вилучення майна про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.
Пропустивши строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий у своєму клопотанні не просить його поновити, а надає відомості відправки, які суперечать дійсності.
Слідчий суддя вважає, що слідчий об`єктивно мав нагоду звернутись до слідчого судді, а посилання слідчого на те, що встановлював відомості про право власності та долучав до матеріалів кримінального провадження документів, не доводять, що ці обставини були об`єктивно непереборними, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом, а тому і не свідчать про наявність поважних причин для реалізації слідчим права на звернення з клопотанням про накладення арешту на майно в строк, визначений кримінальним процесуальним законодавством.
Оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано з пропуском строку, зважаючи на імперативну норму абзацу другого частини 5 статті 171 КПК України, вказане клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000559 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1