ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5324/22
провадження № 1-кс/753/965/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора вищого рівня щодо нерозгляду скарги про недотримання розумних строків досудового розслідування у межах кримінального провадження № 0000150 від 17.03.2020, -
ВСТАНОВИВ:
У червні 2022 року до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської міської прокуратури вищого рівня щодо нерозгляду скарги ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про недотримання розумних строків досудового розслідування відповідних прокурором, який здійснює повноваження згідно п. 15 ч. 1, ст. 3, ст. 36 КПК України, у межах кримінального провадження № 0000150 від 17.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.
Вивчивши скаргу з доданими до неї матеріалами, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
У провадження Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві передано матеріали досудового розслідування, відосості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 17.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.
ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні допитано в якості свідка.
Так, адвокат ОСОБА_2 звертаючись із вказаною скаргою у порядку ст. 308 КПК України вказує на те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 є особою, права та законні інтереси якої зазнають певних обмежень під здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.
24 травня 2022 року адвокат ОСОБА_2 звертався до прокурора вищого рівня з Київської міської прокуратури зі скаргою про недотримання розумних строків досудового розслідування відповідних прокурором, який здійснює повноваження згідно п. 15 ч. 1, ст. 3, ст. 36 КПК України, у межах кримінального провадження № 0000150 від 17.03.2020, з вимогою надати останньому обов`язкові вказівки стосовно розумних строків вчинення процесуальних (слідчих) дій та/або прийняття процесуальних рішень, необхідних для закінчення вказаного кримінального провадження.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні забезпечується у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України.
Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги особі яка її подала, із огляду на наступні обставини.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.
Відповідно до п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 має процесуальний статус свідка.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Права свідка визначені в ст. 66 КПК України, зокрема, свідок має право: знати, у зв`язку з чим і в якому кримінальному провадженні він допитується; користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій правовою допомогою адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу; відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями статті 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню; давати показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, і користуватися допомогою перекладача; користуватися нотатками і документами при даванні показань у тих випадках, коли показання стосуються будь-яких розрахунків та інших відомостей, які йому важко тримати в пам`яті; на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для давання показань; ознайомлюватися з протоколом допиту та заявляти клопотання про внесення до нього змін, доповнень і зауважень, а також власноручно робити такі доповнення і зауваження; заявляти клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом; заявляти відвід перекладачу.
Таким чином, враховуючи процесуальний статус ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, вона не наділена процесуальними можливостями передбаченими процесуальним законом звертатись до слідчого судді зі скаргами, а у даному на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування у порядку ст. 308 КПК України.
Слідчий суддя критично ставиться до посилань адвоката ОСОБА_2 на статус ОСОБА_3 в розрізі п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України, оскільки процесуальний статус останньої у кримінальному проваджені встановлений, будь-яким чином її права чи законні інтереси не обмежуються під час досудового розслідування.
У свою чергу, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Звольський та Звольська проти Чешської Республіки» (Zvolsky and Zvolska v. the Czech Republic, заява № 46129/99, п. 46, Европейського суду з прав людини 2002 - ІХ вказано, що тлумачення національного законодавства, зокрема, процесуальних правил, що застосовуються у судовому провадженні здійснюється судами.
При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74 - 75, рішення від 07 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально - правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
У справі «Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь - яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.
Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких; не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.
За таких обставин, враховуючи, що скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора вищого рівня щодо нерозгляду скарги про недотримання розумних строків досудового розслідування у межах кримінального провадження № 0000150 від 17.03.2020 - повернути.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора вищого рівня щодо нерозгляду скарги про недотримання розумних строків досудового розслідування у межах кримінального провадження № 0000150 від 17.03.2020 - повернути.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: