Справа № 214/1649/22
1-і/214/228/22
У Х В А Л А
Іменем України

11 травня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000405 від 03.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02.05.2022 року до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів.
В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив про те, що 03.10.2021 приблизно о 01-30 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , територія якого не огороджена належним чином - парканом, незаконно заволодів технічно справним транспортним засобом мопедом марки «Yamaha Jog» моделі «ZR 39», заводський номер № НОМЕР_1 , білого кольору, який знаходився без ключа у замку запалювання, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, не запускаючи двигун, викотив мопед з території вказаного домоволодіння та попрямував з ним до місця свого проживання, де залишив у господарському приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим розпорядився транспортним засобом на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що згідно ч.5 ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 06.10.2021, щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів по 03.12.2021 р. включно та у подальшому судом було продовжено запобіжний захід до 20.03.2022 року включно.

На даному етапі судового розгляду кримінального провадження, наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, які вже досліджені у суді під час судового розгляду по суті.

Окрім доказів причетності до інкримінованого злочину, також було вивчено особу обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є: уродженцем м. Мукачево Закарпатської області, з повною середньою освітою, українцем, громадянином України, не працює, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий.

На теперішній час судовий розгляд триває, ризики, які виправдовують застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, є реальними та дійсними.

Обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою є обґрунтованим, співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу обвинуваченого, тяжкості кримінального правопорушення (злочину) та його наслідкам, саме такий запобіжний захід може як запобігти імовірним ризикам, так і забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Обставини, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході відпала, відсутні.

Так, підставою продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання ризикам, а саме:

- переховуватись від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки обвинувачений ОСОБА_5 не має міцних родинних та соціальних зав`язків, знає про тяжкість покарання за вказаний злочин. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 має реєстрацію місця проживання: АДРЕСА_2 , але фактично там не проживає, а тому не має постійного місця проживання. Зазначені відомості вказують на те, що обвинувачений матиме реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду в разі перебування його на волі. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин, однак тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) оскільки свідки та потерпілий в судовому засіданні не допитувалися, є особами яким відомі обставини щодо вчинення злочину обвинуваченим. Обвинуваченому відоме їх місце проживання, та в разі перебування обвинуваченого на волі, останній матиме реальну можливість здійснювати вплив на свідків та потерпілих з метою зміни їх раніше наданих свідчень, або їх спотворення, оскільки причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України окрім зібраних доказів також ґрунтується на показах вказаних свідків та потерпілого у кримінальному провадженні. Так ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, (п. 4 ч.1 ст.177 КПК України), а саме в разі обрання обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, останній матиме можливість ігнорувати виклик суду, прокурора, затягувати повне, всебічне та неупереджене розслідування кримінального провадження шляхом не виконання належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Його процесуальна поведінка забезпечиться лише шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у якому він обвинувачується (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), про що свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_5 є особою не похилого віку, ніде офіційно не працює та не має постійного джерела доходів, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, у тому числі і за злочини майнового характеру.

Зазначені ризики існували, як під час обрання запобіжного заходу та продовжують існувати і на даний час.

Прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КК України. Так наведені ризики є обґрунтованими та такими, що виправдовують застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 застосованого запобіжного заходу, а встановлені обставини, є достатніми для переконання, що саме такий запобіжний захід забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Беручи до уваги вищевикладене з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.
Захисник в судовому засіданні, підтримав обвинуваченого.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додатки, суд приходить до висновку про необхідність і доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, виходячи з такого.
В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебувало кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000405 від 03.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
У відповідності до Розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Херсонським міським судом Херсонської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ на Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно з ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 15.03.2022 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжено до 13.05.2022 року.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.
Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд зважає на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену Херсонським міським судом Херсонської області при вирішенні попереднього клопотання у цьому кримінальному провадженні в ухвалі від 15.03.2022 року.
Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем м. Мукачево Закарпатської області, з повною середньою освітою, українцем, громадянином України, не працює, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.
Судом встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченим продовжити свою злочинну діяльність; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та переховуватися від суду.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд бере до уваги в сукупності зазначені вище обставини з приводу тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, у рази визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тобто намагання переховуватися від суду. Вказаний ризик, також, підтверджується відсутністю у обвинувачених утриманців, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. До того ж, обвинувачений ОСОБА_5 має реєстрацію місця проживання: АДРЕСА_2 , але фактично там не проживає, а тому не має постійного місця проживання, що також, може свідчити про можливість його переховування від суду.
Окрім того, характер вчиненого кримінального правопорушення та особа обвинуваченого вказують на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто намагання незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки останні у ході судового розгляду не допитані. Окрім того, обвинуваченому відоме їх місце проживання, та в разі перебування його на волі, останній матиме реальну можливість здійснювати вплив на свідків та потерпілих з метою зміни їх раніше наданих свідчень, або їх спотворення.
Також, існує ризик продовження ОСОБА_5 вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, у якому він обвинувачується, про що свідчить те, що обвинувачени офіційно не працює та не має постійного джерела доходів, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, у тому числі і за злочини майнового характеру.
Окрім того, на думку суду, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме в разі обрання обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, останній матиме можливість ігнорувати виклики до суду, затягувати повне, всебічне та неупереджене розслідування кримінального провадження шляхом недотримання належної процесуальної поведінки.
За таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на цьому наполягав обвинувачений та його захисник, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .
Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам його можливого продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується.
Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.
Вказані вище обставини, на думку суду, в сукупності, беззаперечно свідчать про необхідність продовження обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.
Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10.07.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1