Справа № 562/1225/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2022 року

Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000087, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Здовбиця, Рівненського району Рівненської області, українець, громадянин України, тимчасово не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16.02.2022 року за ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510(п`ятсот десять) грн.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , відповідно до рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19.04.2021 по справі №562/292/21 встановлено зобовязання сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 29.01.2021 і до досягнення повноліття дитини.

Крім цього, відповідно до рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28.02.2022 по справі №562/292/21 переглянута сума відрахувань та встановлено зобовязання сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень щомісячно до досягнення повноліття дитини.

Однак, ОСОБА_3 в період часу з січня 2021 року по травень 2022 року, злісно ухилявся від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати коштів (аліментів) в сумі 30 193,55 грн., що сукупно складають суму виплат більше як за три місяці відповідних платежів.

Зокрема, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про обов`язок покладений на нього рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19.04.2021 по справі №562/292/21 та рішення суду від 28.02.2022 по справі №562/292/21, ніяким чином не намагався виконати зобов`язання покладенні на нього, офіційно не працевлаштовувався, документів які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я до Здолбунівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не надав, маючи тимчасові заробітки жодної матеріальної допомоги своїй неповнолітній дитині у вказаний період не надавав, продуктами харчування та одягом дитину не забезпечував, чим свідомо вчиняв дії спрямовані на умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за .1 ст.164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого, суд вважає правильною.
Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України. У своїй заяві обвинувачений також вказав, що не заперечує проти застосування відносно нього покарання у обмеження волі строком на 1 рік, та звільнити його від відбуваня покарання з випробувальним строком відповідно до ст.75 КК України.
Потерпіла також надала заяву щодо надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження, покарання просить призначити на розсуд суду.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.
Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
За вказаних обставин сторони кримінального провадження у судове засідання не викликалися та фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч.4 ст.107 КПК України).
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має судимість.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

А тому, суд вважає призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, та звільнити обвинуваченого від відбуваня покарання з випробувальним строком відповідно до ст.75 КК України.

Процесуальні витрати в справі відсутні

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370-374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним за ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання 1 (Один) рік обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (Один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Документи кримінального провадження № 0000087 залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 (Тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1