Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6821/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 187 КК УКраїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за апеляційними скаргами прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.187, ч.2 ст.187, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
На розгляді Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.187, ч.2 ст.187, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід залишено тримання під вартою до набрання вироком законної сили та ухвалами Житомирського апеляційного суду від 30.12.2021 та 22.02.2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 22.04.2022 року включно.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду неодноразово продовжувалася дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів строк дії останньої до 17.06.2022 року включно.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки він закінчується 17.06.2022 року. Своє клопотання мотивує тим, що розгляд кримінального провадження наразі триває, та не можливо завершити розгляд до спливу строку тримання під вартою ОСОБА_7 . Зазначає, що на даний час не відпала необхідність в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , а тому з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п, 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які вказують, що обвинувачений може: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчините інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 категорично заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на недоведеність обвинувачення, тривале перебування без достатніх причин підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, які стосуються вирішення питання щодо запобіжного заходу, доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , а також доводи заперечення сторони захисту, колегія судів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, суд (в тому числі апеляційної інстанції) під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд (в тому числі і апеляційний) зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Положенням ст.199 КПК України прямо передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою стосується як досудового розслідування, під час якого воно подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого воно здійснюється, так і судового провадження. Крім того, під час судового розгляду з`ясування питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою також входить в обов`язки суду, незалежно від наявності клопотання прокурора, що передбачено положеннями ст.331 КПК України, як вже зазначалося вище.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положеньст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою під час постановлення вироку з призначенням покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна спливає. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжких та передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, вироком суду, який оскаржується йому призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Разом з тим існує ризик переховування ОСОБА_7 від суду, оскільки останній усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочини, за один з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

Крім того ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 15.05.2019 у кримінальному провадженні №0000261 слідчим суддею Коростенського міськрайонного суду стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Однак, останній втік із зали суду та, у подальшому, слідчим оголошений у розшук, а досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинялось.

Разом з тим, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, офіційно не працює, зареєстрований за однією адресою, а фактично проживав за іншою, не має стійких соціальних зв`язків, а тому з метою уникнення покарання, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності виїхати за межі м. Коростеня Житомирської області.

Також наявний ризик впливу обвинуваченим ОСОБА_7 на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі, будучи обізнаним про потерпілих та свідків, знаючи про їх фактичне місце проживання, може незаконно впливати на них шляхом вмовляння, підкупу тощо, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Наявний також ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий. Останній раз 20.05.2020 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту. Крім того, ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших умисних злочинів проти власності.

Вказані вище обставини дають підстави вважати, що обвинувачений може ухилитися від суду, впливати на потерпілих та свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення, тому наразі існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Посилання сторони захисту на тривалість провадження та недоведеність винуватості обвинуваченого не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились або ж відпали, наразі відсутні, тому підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на більш м`який - відсутні, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить в достатній мірі виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст.199, 331, 405 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 13.08.2022 року включно.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: