ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/1377/22
Провадження № 1-кп/211/400/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження №000386 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Ранній ранок, Криворізького району Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, на утриманні дітей та інших осіб не має, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-23.10.2021 Жовтневим р/с м. Кривого Рогу за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2021 року, приблизно 00:30 годині, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні власної квартири, розташованої по АДРЕСА_2 разом з раніше знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявив у викраденому ОСОБА_6 спортивному рюкзаку чорного кольору марки «Taikesi Fashion» банківську картку АТ «Сбербанк» НОМЕР_1 , видану АТ «Сбербанк» у користуванні ОСОБА_7 , яка згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 200 КК України є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_4 виник корисливий намір на здійснення незаконних дій із документом на незаконне зняття грошових коштів, які належать власнику вищевказаної картки.

Так, реалізуючи свій корисливий умисел, ОСОБА_4 завдяки викраденого ОСОБА_6 мобільного терміналу, марки "Samsung Galaxy J7" ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку "Київстар" № НОМЕР_4 , належного ОСОБА_7 змінив пін-код від зазначеної банківської картки. Після чого, ОСОБА_4 з викраденою банківською карткою № НОМЕР_1 , прибув до банкомату, який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, 2, в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де вставив картку до банкомату та ввів пін-код.

Так, 15.09.2021 приблизно о 02:20 годині ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення незаконних дій із документом, а саме: зняття грошових коштів з використанням викраденої ним банківської картки № НОМЕР_1 , виданої АТ «Сбербанк», прибув до банкомату, який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, 2, в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де, діючи повторно, за допомогою попередньо зміненого пін-коду від банківського рахунку картки № НОМЕР_1 , відкритого у банку АТ «Сбербанк» на ім`я потерпілого, через банкомат отримав грошові кошти у загальній сумі 3,400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , у період часу з 02:20 години по 02:25 години 15.09.2021, витративши діючий ліміт грошових коштів банківської картки № НОМЕР_1 з місця вчинення злочину зник, та розпорядившись ними на власний розсуд, завдав ОСОБА_7 грошовий збиток на вищезазначену суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, та пояснив, що він 15.09.2021 року приблизно о 00.30 год по вул. Героїв АТО 86/66, знаходився в себе вдома зі знайомим, де у рюкзаку, який викрав його знайомий знайшов банківську картку, та за допомогою мобільного телефону, який також був викрадений, змінив пін-код від банківської картки, після чого пішов до банкомату, де зняв грошові кошти в сумі 3400 гривень. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та документів, що характеризують його особу, досудову доповідь, експертизи, що стосуються судових витрат та речових доказів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України; у викраденні офіційних документів з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд виходить із положень ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, звертався за медичною допомогою до лікаря психіатра з 2014 року з приводу змішаного розладу емоцій та поведінки. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №76 ОСОБА_4 під час інкримінованого йому діяння міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. В теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Згідно висновку досудової доповіді його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним.

Обставиною, що пом`якшує покарання у відповідності до ст.. 66 КК України є щире каяття. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що б обтяжували покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, однак вважає можливим звільнити від відбування покарання з іспитовим строком згідно ст..75 КК України, та покладанням обов`язкі, у відповідності до ст.. 76 КК України. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає необхідним при призначенні покарання врахувати вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 23.10.2021 року.

Кримінально -правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів у випадку, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Самостійне виконання вироків порушує приписи ч. 4 ст. 70 КК України , які не визначають відмінних варіантів призначення покарання залежно від того, чи застосовано при призначенні покарання звільнення від його відбування з випробуванням. Закон про кримінальну відповідальність в ч. 1 ст. 70 КК України встановив три альтернативних способи призначення покарання: поглинання менш суворого більш суворим, повне складання покарань, часткове складання покарань. Зміст ст. 70 КК України не передбачає самостійного виконання вироків.

Саме тому суд, при призначенні покарання за злочин, про який стало відомо після ухвалення першого вироку, яким призначено покарання від відбування якого особу звільнено згідно положень ст. 75 КК України, має вирішити питання про можливість звільнення від відбування покарання з іспитовим строком із урахуванням всіх вчинених злочинів (застосувавши ст.70 КК). Таким чином, суд, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Разом із цим, необхідно виходити з того, що статтями 70, 72, 75-78 КК України не передбачено повне або часткове складання, поглинення іспитового строку. Зазначені в ст. 70 КК України правила застосовуються лише до покарань. Дійшовши висновку про можливість виправлення особи без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд має керуватися виключно положеннями ст. 75 КК України.

Речові докази та судові витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

за ч.1 ст.357 КК України 2 (два) роки обмеження волі

На підставі ч.1 ст.70, 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 23.10.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття покарання звільнити з випробуванням із іспитовим строком на 2 (два) роки, зобов`язавши його періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання, без погодження з ним не виїжджати за межі України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1