Справа № 190/731/22
Провадження №1-кс/190/167/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м.П`ятихатки

Слідчий суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому зсіданні залі суду м. П`ятихатки клопотання прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000032 від 08.06.2022 року,

в с т а н о в и в:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000032 від 08.06.2022 року.

Прокурор обгрунтовує своє клопотання тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел виниклий заздалегідь, шляхом обману, діючи з метою заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання певних видів державної соціальної допомоги та незаконного збагачення, в порушення вимог пп. 2 п. 10 "Порядку призначення і виплати державної допомоги малозабезпеченим сім`ям", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250, 01.02.2021 року подала до Управління соціального захисту населення П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області власноручно заповнену заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг про отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомогу на дітей одиноким матерям № 179 від 02.02.2021 року і власноручно заповнену декларацію про доходи та майновий стан осіб за період часу з 01.02.2020 року по 01.02.2021 року, в якій умисно зазначила завідомо неправдиві відомості, зокрема, у Розділі IIІ «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей), вказала, що не має житлового приміщення.

Крім того, у Розділі VІІ «відомості про витрати, здійснені протягом 12 місяців перед зверненням, вказала, що у звітний період квартиру (будинок) не придбала, що суперечить договору купівлі-продажу від 26.09.2020 року № НРК 764635 укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за фактом купівлі останньою квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 110 373 грн., який засвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 .

Вказана заява і декларація були прийняті працівниками вищевказаного Управління, які вважаючи, що подані у них відомості є достовірними, відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", на їх підставі, 11.02.2021 року видали рішення № 1796 про призначення ОСОБА_4 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на термін шість місяців, внаслідок чого за період з 01.02.2021 року по 31.07.2021 року ОСОБА_4 неправомірно отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в розмірі 17 594,38 грн. у місяць, за період з 01.02.2021 року по 31.05.2021 року, за червень 2021 року - 17 861,40 грн. та липень 2021 року - 19 295,23 грн. на загальну суму 107 534,15 грн., крім того, ОСОБА_4 неправомірно отримала державну соціальну допомогу одиноким матерям в розмірі 1431,12 грн. у місяць, за період з 01.02.2021 року по 31.05.2021 року, за червень 2021 року 1534,48 грн. та липень 2021 року 2474,64 грн. на загальну суму 9 733,60 грн., що підтверджується висновком судової економічної експертизи № 24/06/2022 від 29.01.2022 року, чим заподіяла державі в собі Управління соціального захисту населення Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області майнову шкоду на загальну суму 117 267,75 грн.

Просить накласти арешт на вищевказане майно з метою тимчасового позбавлення підозрюваної права відчуження та розпорядження майном, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану своїми діяннями.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, заслухавши прокурора, слідчий суддя доходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ відділення поліції № 7 Кам`янського районного управління поліції Головного ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 08.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

26.07.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

З висновку судово-економічної експертизи № 24/06/2022 від 29.06.2022 року слідує, що ОСОБА_4 надмірно нараховано та виплачено допомогу на дітей одиноким матерям та державної допомоги малозабезпеченим сім`ям протягом періоду з 01.02.2021 року по 31.07.2021 року у сумі 117267,75 грн.

З довідки про оцінку вартості об`єкта нерухомості від 30.07.2022 року слідує, що вартість квартири в малоповерховій житловій будівлі по АДРЕСА_1 складає 371479,23 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із таких заходів є арешт майна (ч.1 ст.131, п.7 ч.2 ст.131 КПК України).

Відповідно до ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження недопускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Проте, стороною обвинувачення не надано доказів того, що належне ОСОБА_4 майно (квартира) є речовим доказом у даному кримінальному провадженні №№0000032 від 08.06.2022 року.

У випадку, передбаченому п.2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України (ч.4 ст.170 КПК України).

При цьому арешт на квартиру не може бути накладено у відповідності до ч.4 ст.170 КПК України, оскільки не підлягає спеціальній конфіскації згідно вимог ст.96-1 КК України.

У випадку, передбаченому п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Не підлягає застосуванню вказана норма, бо санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років та не передбачаює спеціальної конфіскації чи конфіскації майна як виду покарання.

В поданому клопотанні слідчий не навів достатніх та належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно (намір підозрюваної до приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор серед іншого не доведе, що потреба досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні та чи може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів в право власності фізичних та юридичних осіб.

Вказана норма спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності.

Таким чином, з`ясувавши всі обставини, з якими пов`язується можливість накладення арешту, врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами даного кримінального провадження, прихожу до висновку про відсутність на даний час правових підстав для накладення арешту на вищезазначене майно.

В даному випадку завдання кримінального провадження, заходи забезпечення кримінального провадження, мета досягнення дієвості цього провадження можуть бути досягнуті без обмеження (у формі заборони на відчуження, розпорядження та користування) права особи (підозрюваної).

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

У задоволені клопотання прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000032 від 08.06.2022 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1