Справа № 204/6150/21
Провадження № 1-кп/204/251/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА УХВАЛА
26 липня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
В судове засідання не з`явилась потерпіла ОСОБА_6 , про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягала на допиті потерпілої.
Головуючим суддею на обговорення учасників процесу було поставлено питання про встановлення розумного строку стороні обвинувачення для подання доказів, оскільки тривалий проміжок часу у судові засідання не з`являється потерпіла ОСОБА_6 , а прокурор наполягає на її допиті. Окрім цього, за неявку в судові засідання без поважних причин та неповідомлення про причини свого неприбуття на потерпілу ОСОБА_6 .
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 не заперечувала проти встановлення стороні обвинувачення розумного строку для подання доказів.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що з 11 серпня 2021 року в провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою суду від 16 серпня 2021 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні було призначено до судового розгляду.
На початку розгляду даної справи у судовому засіданні судом в порядку ст.349 ч.1 КПК України була з`ясована думка учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. З урахуванням думки учасників судового провадження судом ухвалено про перевірку обставин у справі та дослідження доказів в наступному порядку: допит обвинуваченого, допит потерпілої, свідків, дослідження письмових доказів.
В судові засідання, призначені на 09.02.2022, 14.03.2022, 06.04.2022, 13.05.2022, 16.06.2022, 28.06.2022 та 26.07.2022, потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, про дату та час повідомлена належним чином.
Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.349 КПК України докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, зі сторони захисту - у другу.
При цьому прокурор наполягає на допиті потерпілої (в даному випадку такий допит є доказом сторони обвинувачення), та не зважаючи на створення судом необхідних умов для виконання обов`язку, передбаченого ч.3 ст.23 КПК України, тривалий час не забезпечує прибуття вказаної потерпілої у судове засідання для її безпосереднього допиту.
При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито дієвих заходів для розгляду кримінального провадження у розумінні положень закону про розумність строків.
За приписами статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із статтею 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст.28 КПК України, кожна процесуальна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті у розумні строки. Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.
Дотримання розумного строку розгляду провадження є елементом справедливого судового розгляду в розумінні ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.
У п.116 рішення ЄСПЛ від 12 березня 2009 року у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13 липня 1983 року у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п.1 ст.6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06 вересня 2005 року у справі «Павлюлінець проти України»).
Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст.28 КПК України та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ ґрунтуються на існуючій практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Суд звертає увагу, що по вказаному кримінальному провадженню допитано обвинуваченого, свідків та досліджено письмові докази, а постійна неявка потерпілої у судові засідання є неприпустимим в розумінні ст.28 КПК України.
З огляду на вказане, з врахуванням принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які на думку суду не будуть порушені, оскільки стороною обвинувачення заявлено про наявність певних доказів та запропоновано включити їх до порядку дослідження, тобто суд не вимагає надання інших доказів, про які не заявляв прокурор, однак представлення їх суду прокурором відбувається дуже повільно (забезпечення явки для допиту потерпілої ОСОБА_6 ), що призводить до затягування розгляду справи, та не дозволяє суду здійснити дослідження доказів у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 22, 26, 28, 114, 372 КПК України
Зобов`язати сторону обвинувачення забезпечити явку до суду для допиту потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1