Провадження № 1-кп/761/1933/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи відносно якої здійснюється розгляд клопотання ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відео конференцзв`язку клопотання про застосування примусових заходів медичного характер у кримінальному провадженні № 120 211 001 200 000 41 щодо особи:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , перебуваючи 30.03.2021 приблизно 23 год. 18 хв., на першому ескалаторі станції метро «Шулявська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, будучи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, з метою перешкоджання останній виконувати свої службові обов`язки, наніс тілесні ушкодження поліцейському взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції № 1 УП в метрополітені ГУНП у м. Києві сержанту поліції ОСОБА_7 при наступних обставинах.

Так, 30.03.2021, приблизно о 23 год. 15 хв., сержант поліції ОСОБА_7 , перебувала у кімнаті поліції на станції метро «Шулявська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, коли отримала повідомлення від контролера вище зазначеної станції метро, про те, що ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, перестрибнув через турнікети, порушуючи при цьому правила користування метрополітеном та направився до ескалатору.

Після чого сержант поліції ОСОБА_7 , яка перебувала на добовому чергування та виконувала свої службові обов`язки, була одягнена у формений однострій чорного кольору працівників поліції із розпізнавальними знаками та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» відносилась до працівників правоохоронних органів Національної поліції, підійшла до ОСОБА_5 , та попросила залишити приміщення станції метро «Шулявська» ЮТ «Київський метрополітен» у м. Києві.

У свою чергу, ОСОБА_5 на прохання працівника поліції ОСОБА_7 , почав поводити себе не адекватно, агресивно, висловлюватися при цьому нецензурною лайкою в її бік, п потім наніс один удар правою рукою в ліву область обличчя працівника поліції ОСОБА_7 , внаслідок чого, остання на мить втратила рівновагу але намагалась затримати та заспокоїти ОСОБА_5 . Продовжуючи вчиняти суспільно небезпечні діяння приблизно о 23 год. 18 хв., ОСОБА_5 знаходячись на ескалаторі станції метрополітену «Шулявська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, повторно, завдав поліцейському взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції № 1 УП в метрополітені ГУНП у м. Києві сержанту поліції ОСОБА_7 яка виконувала службові обов`язки щодо охорони громадського порядку, була одягнена у формений одяг із розпізнавальними знаками та несла службу на території КП «Київський метрополітен» у м. Києві, ще не менш двох ударів кулаком правої руки в ліву частину обличчя останньої.

Працівник поліції сержант поліції ОСОБА_7 , не дивлячись на нанесення їй ОСОБА_5 ,, тілесних ушкоджень все ж таки, намагалась вгамувати останнього та вивести зі зазначеної вище станції метрополітену.

В свою чергу, ОСОБА_5 продовжив наносити удари правою рукою по обличчю ОСОБА_7 , чим спричинив останній, сині на нижній повіці лівого ока з переходом у виличну ділянку, в скронево виличній ділянці зліва, крововилив на склері лівого ока в проекції зовнішнього кута, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_8 покинув місце події, однак невдовзі, о 23 год. 30 хв., був затриманий працівником поліції на стань метро «Хрещатик» КП «Київський метрополітен» у м. Києві.

Таким чином ОСОБА_5 , перебуваючи у стані обмеженої осудності (відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 106 від 26.08.2021), вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 частково підтвердив обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, зазначив, що працював на будівництві, повертався додому після роботи та у нього не вистачало на проїзд, внаслідок чого він перестрибнувши через огорожу та пішов по непрацюючому екскаватору. Після чого до нього підійшов працівник поліції та почав тягати за одяг, трохи порвала куртку, штовхнула його, в результаті чого він ледве не впав з ескалатору. У відповідь він завдав її два ляпаса. Уважає, що захищав себе, а дії працівника поліції не відповідають вимогам закону.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

Захисник просив суд застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до медичного закладу зі звичайним наглядом, стверджуючи, що останній не є суспільно небезпечною особою.

Заслухавши думки учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з огляду на таке.

Обґрунтованість клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами: показаннями потерпілої та свідків, даними судово-медичної експертизи, даними, що містяться у протоколах огляду місця події, даними диску, що відтворений у судовому засіданні та іншими доказами.

Допитана у судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_7 показала, що 30.03.2021 року перебуваючи на службі на станції метро «Шулявська». Приблизно о 23 год. 15 хв. Її викликав представник служби контролю, який повідомив, що п`яний чоловік переліз через турнікет та пішов по непрацюючому екскалатору. Після чого вона підійшла до ОСОБА_5 та почала розмовляти з ним про те, що останній порушує правила перебування у метрополітені. У подальшому він її відштовхнув, внаслідок чого вона впала. Після чого, він завдав їй удар рукою по лівій стороні обличчя, падаючи впала камера, хотіла камеру взяти, при падінні відчула удар в голову, а потім ще один удар. Стешин перебував у неадекватному стані, нецензурною лексикою висловлювався на її адресу, не реагував на її зауваження, можливо був у стані алкогольного сп`яніння. Незважаючи на те, що вона була у форменому одязі та повідомляла йому, що вона є працівником поліції, останній продовжував наносити їй тілесні ушкодження та відмовлявся виконувати її вимоги. Вказала, що у неї була гематома в області ока та скроні.

Свідок ОСОБА_9 надав показання суду, у яких зазначив, що 30.03.2021 заступив на чергування о 21:00 год., до його обов`язків входила охорона громадського порядку та поліпшення безпеки, перебував на службі у форменому одязі. Вперше побачив обвинуваченого увечері 30.03.2021, перебуваючи на чергуванні на станції метро Хрещатик. Передзвонила потерпіла та попередила про дану особу, спустившись на платформу побачив ОСОБА_5 , який поводив себе неадекватно, підійшовши до нього представився представником поліції та попросив пройти за мною, проте він чинив супротив, обвинувачений перебував у збудженому стані, можливо в алкогольному сп`янінні, був запах алкоголю. Про те обвинувачений відмовлявся йти за ним, намагався втекти, здійснюючи опір його було затримано та застосовано кайданки.

Свідок ОСОБА_10 показав суду, що коли відбулася вказана подія до його обов`язків входило чергування за пультом системи управління роботи станції метро «Шулявська», побачив з камери відеоспостереження, як обвинувачений спускався по екскаватору, який був відключений. Контролер викликала працівника поліції, яка спустилася за ОСОБА_5 , бачив як обвинувачений наносив удари працівнику поліції. Потерпілій, яка була у форменому одязі було нанесено близько 5 ударів. Підтвердив, що саме ОСОБА_5 є тією особою, що наносила удари поліцейській.

Суд, оцінює показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як належні та достовірні, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності та об`єктивно підтверджуються даними, що містяться на диску, який переглянуто в судовому засіданні.
Також діяння ОСОБА_5 доводиться й сукупністю інших доказів:
- рапортом від 30.03.2021 року, з якого вбачається, що 30.03.2021 року о 23 год. 59 хв. надійшло повідомлення від поліцейського УП в метрополітені сержанта поліції ОСОБА_7 про те, що 30.03.2021 року о 23 год. 15 хв. знаходячись на ескалаторі станції метро «Шулявська», невідомий громадянин наніс їй декілька ударів по обличчю. У подальшому вказану особу встановлено як ОСОБА_5 та якого було затримано на станції метро «Хрещатик»;
- рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції №1 УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві ОСОБА_11 від 30.03.2021 року, відповідно до якого 30.03.2021 року було затримано ОСОБА_5 на станції метро «Хрещатик»;
- довідкою № 3621 від 31.03.2021 року, з якої вбачається, що ОСОБА_7 31.03.2021 року перебувала у Міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з діагнозом струс головного мозку та забій тканин обличчя та голови;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 31.03.2021 року;
- заявою ОСОБА_7 від 31.03.2021 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.03.2021 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 , у присутності двох понятих впізнати особу на фото № 1 ( ОСОБА_5 ), яка нанесла їй тілесні ушкодження, вказавши, що за формою обличчя та посадкою очей, зачіскою, а також даний чоловік був з бородою;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.03.2021 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_12 , у присутності двох понятих впізнала особу на фото № 3 ( ОСОБА_5 ), вказавши, що даний чоловік був з бородою;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.03.2021 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_10 , у присутності двох понятих впізнав особу на фото № 4 ( ОСОБА_5 ), за формою обличчя, посадкою очей, бородою та іншими ознаками у сукупності;
- висновком експерта № 042-405-2021 за яким у потерпілої ОСОБА_13 встановлено тілесні ушкодження: синці на нижній повіці лівого ока з переходом у виличну ділянку, в скронево-виличній ділянці зліва, крововилив на склері лівого ока в проекції зовнішнього кута, які відносяться до легкого тілесного ушкодження;
- постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 06.12.2019 року, а саме: CD-R диска, на якому міститься відеозапис з камери спостереження ДЮСШ «Старт» (т. 2 а.п. 179);
- протоколом перегляду відеозапису від 31.03.2021 року, який було переглянуто у судовому засіданні за участю усіх учасників судового провадження, з якого вбачається, що слідчий УП в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_14 , провів огляд оптичного диску із відеозаписом за фактом протиправних дій особи яка почала наносити удари працівнику поліції. При перегляді відеозапису встановлено, що особа ОСОБА_5 наносив удари потерпілій ОСОБА_7
- висновком судово-психіатричного експерта № 106 від 26.08.2021 відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 у період вчинення правопорушення виявив ознаки шизофренії параноїдальної, виражений змішаний тип дефекту (згідно з МКХ-10, шифр F 20.0) за своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься правопорушення, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними у зв`язку із чим останній потребує застосування до нього примусовим заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій суспільно-небезпечного діянь ОСОБА_5 , суд вважає, що вони мають ознаки злочину за ч.2 ст. 345 КК України як заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Доводи Стешина з приводу того, що він захищався від незаконних дій працівника поліції не знайшли свого підтвердження та суперечать дослідженим доказам, сукупність яких вказує на протилежне та підтверджує, що саме ОСОБА_15 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке має ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру.
Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до ч. 4 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням ступеня небезпечності ОСОБА_5 для себе або інших осіб, суд вважає необхідним застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК

України,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України - задовольнити.

2. Застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

3. Речові докази ДВД диски зберігати при матеріалах кримінального провадження.

4. Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, залишити в силі до набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали проголошено 18.02.2022 року о 8.00.

Суддя: ОСОБА_1