Справа № 185/6249/22
Провадження № 1-кс/185/1705/22
07 жовтня 2022 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Павлограда, Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, одруженому, маючому малолітню дитину 2021 року народження, працюючому ВСП «Шахтоуправління Тернівське», «шахта Тернівська», ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ГРП, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -
У обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що 14 серпня 2022 року, приблизно о 22 години 15 хвилин, ОСОБА_6 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на автобусній зупинці, разом з малознайомим йому ОСОБА_7 . У цей же день, 14 серпня 2022 року, приблизно о 22.25 год., між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виникла сварка, у ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Далі, 14 серпня 2022 року, приблизно о 22.30 год., ОСОБА_6 , знаходячись за вказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, знаходячись навпроти ОСОБА_7 , коли той перебував у стоячому положенні біля зупинки, що розташована на вказаному місці, наніс обома руками по черзі, а саме кулаками обох рук не менше 3 ударів в область голови ОСОБА_7 , від чого останній не втримав рівновагу та впав на землю спиною до низу. Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, скориставшись тим, що потерпілий знаходився на землі у безпорадному стані та не в змозі чинити опір, стоячи біля ОСОБА_7 , наніс останньому не менше п`яти ударів обома руками в область голови та обличчя ОСОБА_7 .
У подальшому, коли потерпілий піднявся на ноги та сів на лаву, яка знаходиться на зупинці де відбувався конфлікт, ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , скориставшись тим, що потерпілий перебуває в розгубленому та безпорадному стані від нанесених йому ударів в область голови, перебуваючи в стоячому положенні по відношенню до потерпілого, наніс йому кулаками обох рук не менше трьох ударів в область голови та обличчя, від яких ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав з лави на землю, при цьому втративши свідомість. Після чого ОСОБА_6 , скориставшись тим, що потерпілий знаходився на землі та перебував без свідомості і не міг чинити опору, продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому наніс останньому не менше трьох ударів обома ногами в область голови та обличчя ОСОБА_7 ..
У результаті протиправних дій ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді політравми, відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІІ ступеню, субдуральної гематоми малого об`єму справа, субарахноїдального крововиливу, перелому кісток основи черепу, лицевого черепу, забою м`яких тканин голови, закритої травми грудної клітини, двобічного пневмотораксу, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер.
Таким чином ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
16 серпня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
17 серпня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, а саме до 13 жовтня 2022 року до 12.30 годин.
05 жовтня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Оскільки встановлений ухвалою слідчого судді строк тримання під вартою спливає 13 жовтня 2022 року слідчий просить продовжити строк тримання під вартою до 16 листопада 2022 року, у межах строку досудового розслідування.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, пояснила, що на даний час ризики встановлені по даному кримінальному провадженню не перестали існувати і мають місце.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний вигляді застави. Пояснив, що умислу на вбивство потерпілого у нього не було, він захищався. Має постійне місце роботи, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2021 року народження.
Захисник адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила застосувати запобіжний захід у вигляді застави. ОСОБА_6 має постійне місце роботи, регулярний дохід, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2021 року народження, має постійне місце проживання. Наміру щодо переховування, впливу на свідків або вчинення інших правопорушень ОСОБА_6 не має.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Як вбачається зі ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
На даний час строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, але необхідно виконати ще ряд слідчих дій, зокрема: отримати висновки судово-медичних експертиз; за результатами отриманих експертиз вирішити питання щодо зміни раніше повідомленої підозри з урахуванням висновків експертиз провести інші слідчі дії, в проведенні яких виникне необхідність, дати оцінку всім зібраним по справі доказам з точки зору їх достовірності, допустимості і достатності та прийняти по справі законне і обґрунтоване рішення; надати доступ до матеріалів досудового розслідування усім сторонам кримінального провадження; виконати вимоги ст. 290 КПК України; вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», враховуючи те, що обставини та підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є й надалі доцільними, доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а сторона захисту не назвала та не надала переконливих доказів того, що вони на день розгляду цього клопотання, зменшилися чи взагалі перестали існувати слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, раніше судимий, а саме 06 травня 2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, надані матеріали не містять, тому слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Відповідно до пункту 1 частини 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, та те, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, вчиненому із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини, суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Строк дії ухвали - до 16 листопада 2022 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1