КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» про накладення арешту.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» (надалі - АТ «Ріетуму Банка») подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання АТ «Ріетуму Банка» (з урахуванням заяви про зміну виду арешту) та з метою забезпечення цивільного позову, поданого АТ «Ріетуму Банка», накласти арешт на грошові кошти в розмірі 93 777 777 гривень 00 копійок, які знаходяться на рахунку Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, які були отримані від реалізації на електронних торгах олії соняшникової нерафінованої урожаю 2019-2020 років у кількості 3 412,324 тон, що належала компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.», яка TOB «АПК ЕНЕРГІЯ» була передана на комісію ТОВ «Агрофірма Україна» у квітні-травні 2021 року згідно актів прийому-передачі товару від 27.04.2021, 29.04.2021, 30.04.2021, 17.05.2021, 18.05.2021 поставлена компанії «Oлеос ОСОБА_8 » на ТОВ МП «Термінал-УХЗС», та щодо якої 04.06.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_9 в інтересах АТ «Ріетуму Банка» зареєстроване обтяження «застава рухомого майна».
___________________________________________________________________________
Справа №757/62125/21-к Слідчий суддя ОСОБА_10
Апеляційне провадження № 11-сс/824/2850/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Посилаючись на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апелянт зазначав, що клопотання про арешт майна розглянуто у відсутності представника цивільного позивача, а повний текст ухвали йому вручено 11.07.2022 в приміщенні суду.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що у поданому слідчому судді клопотанні про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову в даному провадженні (з урахуванням заяви цивільного позивача про зміну виду арешту від 24.11.2021) заявником було детально обґрунтовано наявність підстав для арешту майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення (цивільний позов), яке належить юридичній особі - компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.», яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану її працівником - ОСОБА_11 , та було додано всі необхідні копії документів на підтвердження позову, які також наявні в матеріалах кримінального провадження.
Однак, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання з тих підстав, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, не з`ясувавши усі обставини справи, зокрема факт пред`явлення потерпілим цивільного позову з обґрунтуванням розміру шкоди; факт належності грошових коштів юридичній особі - компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.» Ю, яка є цивільним відповідачем, та за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану її працівником ОСОБА_11 ; факт повідомлення підозри ОСОБА_11 .
Апелянт зазначав, що 25.01.2022 ним було подано слідчому судді заяву про витребування у прокурора відомостей щодо повідомлення про підозру ОСОБА_11 та інформацію про власника грошових коштів, на яких він просив накласти арешт, оскільки потерпілий згідно із нормами КПК не вправі отримати таку інформацію про факт повідомлення про підозру конкретній особі.
Однак, слідчий суддя не розглянув вказане клопотання, чим допустив неповноту судового розгляду.
У матеріалах кримінального провадження є інформація про повідомлення ОСОБА_12 про підозру, а також інформація про те, що грошові кошти належать цивільному відповідачу - компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.», яка несе цивільну відповідальність за дії підозрюваного ОСОБА_11 , та такі відомості підлягають витребуванню апеляційним судом у органу досудового розслідування.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах АТ «Ріетуму Банка», думку прокурора ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.
До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто у відсутності представника цивільного позивача, від якого 27.06.2022 надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутності.
Дані по вручення представнику АТ «Ріетуму Банка» копії оскаржуваної ухвали у матеріалах провадження відсутні.
Апелянт зазначав, що копію оскаржуваної ухвали йому було вручено в приміщенні суду 11.07.2022 та як убачається із матеріалів судового провадження, 12.07.2022 ним подано апеляційну скаргу.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах АТ «Ріетуму Банка» про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0001683 за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 388 КК України за фактом заволодіння службовими особами компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.» за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «АГРОФІРМА УКРАЇНА», ТОВ «АПК ЕНЕРГІЯ», ТОВ «ЗНАМЕНІВСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД», ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами у травні 2021 року шляхом обману грошовими коштами в сумі 3 000 000 Євро, наданих АТ «РІЕТУМУ БАНКА» у кредит компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.», підробки судового рішення, його використання, та замаху на вчинення незаконних дій щодо заставленого майна під даний кредит, а саме 3 412,324 тон олії соняшникової нерафінованої.
12.11.2021 захисник ОСОБА_7 в інтересах АТ «Ріетуму Банка» у межах кримінального провадження № 0001683 подав цивільний позов до компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.», ТОВ «АПК ЕНЕРГІЯ», ТОВ «АПК ЕНЕРГІЯ», ТОВ «ЗНАМЕНІВСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД» та ТОВ "АБДУЛАЄВА ФІРМА" про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ «Ріетуму Банка» майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 3 000 000 Євро, що за курсом Національного Банку України на момент подання позовної заяви становить 90 150 000 грн.
22.11.2021 представник цивільного позивача АТ «Ріетуму Банка» ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просив з метою забезпечення цивільного позову, для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, накласти арешт на майно компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.», а саме олію соняшникову нерафіновану урожаю 2019-2020 років у кількості 3 412,324 т, яка ТОВ «АПК Енергія» була передана на комісію ТОВ «Агрофірма Україна» і ТОВ «Агрофірма Україна» у квітні-травні 2021 року згідно актів прийому-передачі товару від 27.04.2021, 29.04.2021, 30.04.2021, 17.05.2021, 18.05.2021 поставлена компанії «Oлеос ОСОБА_8 » на ТОВ МП «Термінал-УХЗС», та щодо якої 04.06.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_9 в інтересах АО «Ріетуму Банка» зареєстроване обтяження «застава рухомого майна», незалежно від місця її знаходження та зберігання на момент постановлення слідчим суддею ухвали, шляхом заборони користування, розпоряджання, відчуження, переміщення даного майна.
24.11.2021 представник цивільного позивача АТ «Ріетуму Банка» ОСОБА_7 подав до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва заяву про зміну видку арешту, в якій зазначив, що 24.11.2021 АТ «Ріетуму Банка» отримало лист Офісу Генерального прокурора про те, що олія соняшникова, на яку цивільний позивач просив в своєму клопотанні накласти арешт, була реалізована з торгів, проведених Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами в межах вказаного кримінального провадження та згідно з протоколом № 560069 проведення електронних торгів від 17.11.2021 року переможцем визнано ТОВ «СОЛЕО». Кошти за придбаний актив у сумі 93 777 777 гривень 00 копійок 19.11.2021 ТОВ «СОЛЕО» в повному обсязі внесені на рахунок Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами.
Як зазначено представником цивільного позивача АТ «Ріетуму Банка» ОСОБА_7 у заяві, оскільки олія соняшникова належала на праві власності для компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.», тому отримані Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами грошові кошти від покупця цієї олії на електронних торгах належать компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.», у зв`язку з чим цивільний позивач просить накласти арешт на вказані грошові кошти в розмірі 93 777 777 гривень 00 копійок, які знаходяться на рахунку Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах АТ «Ріетуму Банка» про накладення арешту на вказане у клопотанні майно.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно вимог ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач, де повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Як встановлено колегією суддів під час апеляційного розгляду, згідно даних долученого до клопотання листа прокурора у кримінальному провадженні № 0001683 - прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 24.11.2021 № 09/2/3-5688-21, у даному кримінальному провадженні ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13.09.2021 повторно накладено арешт на речовий доказ у даному кримінальному провадженні - олію соняшникову нерафіновану урожаю 2019-2020 років у кількості 3 412,324 т, яка ТОВ «АПК ЕНЕРГІЯ» була передана на комісію ТОВ «АГРОФІРМА УКРАЇНА» і ТОВ «АГРОФІРМА УКРАЇНА» у квітні-травні 2021 року згідно актів прийому-передачі товару від 27.04.2021; 29.04.2021, 30.04.2021, 17.05.2021, 18.05.2021 поставлена компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.» на ТОВ МП «ТЕРМІНАЛ-УХЗС», та щодо якої 04.06.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_9 в інтересах AT «РІЕТУМУ БАНКА» зареєстроване обтяження «застава рухомого майна», а місцем її зберігання визначено ТОВ МП «ТЕРМІНАЛ-УХЗС» за адресою: Україна, 57286, Миколаївська обл., Жовтневий р-н, с. Галицинове, вул. Набережна, 27.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.09.2021 вищевказаний речовий доказ передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційний та інших злочинів, для реалізації у порядку, визначеному чинним законодавством.
Відповідно до листів Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами від 22.11.2021 № 8822/1-25-21/6 та від 23.11.2021 № 8910/6.1-25-21/6, останнім на виконання вищезазначених ухвал суду від 13.09.2021 та від 14.09.2021, відповідно до умов договору від 29.01.2021 № 1910 та додатку до договору від 29.01.2021 № 1910, укладеного між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами та ДП «СЕТАМ» заявкою від 11.11.2021 № 5/1 (вих. № 8478/6.1-33-21/6) передано для реалізації на електронних торгах олію соняшникову нерафіновану урожаю 2019-2020 років у кількості 3 053,699 т, яка ТОВ «АПК ЕНЕРГІЯ» була передана на комісію ТОВ «АГРОФІРМА УКРАЇНА» і останнім у квітні-травні згідно актів прийому-передачі товару від 27.04.2021; 29.04.2021, 30.04.2021, 17.05.2021, 18.05.2021 поставлена компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.» на ТОВ МП «ТЕРМІНАЛ-УХЗС».
17.11.20210 відбулись електронні торги щодо реалізації вищевказаної олії соняшникової (лот № 500695).
Згідно з протоколом № 560069 проведення електронних торгів від 17.11.2021 переможцем визнано ТОВ «СОЛЕО». Кошти за придбаний актив у сумі 93 777 777 грн 19.11.2021 ТОВ «СОЛЕО» в повному обсязі внесені на рахунок Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами.
З наведеного убачається, що станом на день звернення цивільного позивача із клопотанням про арешт майна - олії соняшникової, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на вказане майно вже було накладено арешт у встановленому законом порядку, з метою його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні № 0001683, та передано у порядку ч.ч. 6, 7 ст. 100 КПК України для реалізації Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами.
Ураховуючи, що 17.11.2021 передане Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами майно - олія соняшникова було реалізовано, та кошти за придбаний актив у сумі 93 777 777 грн 19.11.2021 в повному обсязі внесені на депозитний рахунок зазначеного агентства, то фактично, станом на день розгляду слідчим суддею клопотання цивільного позивача про арешт грошових коштів в сумі 93 777 777 грн, вказані грошові кошти не перебували у володінні та власності юридичної особи - компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.», що унеможливлює за таких обставин накладення арешту на вказані грошові кошти з метою, передбаченою п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Крім того, у клопотанні представника цивільного позивача не доведено наявність у кримінальному провадженні передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження грошових коштів, на які він просить накласти арешт, з огляду на ту обставину, що грошові кошти від реалізації арештованої у кримінальному провадженні № 0001683 олії соняшникової, перебувають на депозитному рахунку Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами.
За таких обставин, цивільним позивачем не доведено необхідність арешту такого майна у даному випадку та його відповідність завданням такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Колегія суддів звертає увагу, що під час розгляду судом кримінального провадження по суті № 0001683, у випадку ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, у відповідності до вимог ч. 10 ст. 100 КПК України, під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації насамперед має бути вирішене питання про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. З урахуванням наведеного, потерпілий у кримінальному провадженні має першочергове право на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у тому числі за рахунок грошових коштів, отриманих від реалізації арештованого майна.
Крім того, згідно ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Звертаючись із клопотанням про арешт майна, представник цивільного позивача не дотримався вказаних вимог, оскільки у поданому клопотанні (з урахуванням заяви про зміну виду арешту від 24.11.2021) просив накласти арешт на грошові кошти в сумі 93 777 777 грн., у той час як поданий цивільний позов до компанії «ОЛЕОС СВІС С.А.», ТОВ «АПК ЕНЕРГІЯ», ТОВ «АПК ЕНЕРГІЯ», ТОВ «ЗНАМЕНІВСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД» та ТОВ «АБДУЛАЄВА ФІРМА» про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, містить вимоги про стягнення з вказаних відповідачів грошових коштів в сумі 90 150 000 грн.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що представником цивільного позивача не було доведено необхідність накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на депозитному рахунку Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління, з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та не доведено розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Таким чином, з метою, яка передбачена п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт на грошові кошти у сумі 93 777 777 грн, які знаходяться на депозитному рахунку Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, не може бути накладений за обставин, викладених в клопотанні цивільного позивача про арешт майна, а тому слідчий суддя обгрунтовано відмовив у їх арешт і з такою метою.
Разом з тим, як убачається із мотивувальної частини ухвали слідчого судді, дійшовши обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання, слідчий суддя, як на одну із підстав для такої відмови, послався на ту обставину, що із клопотанням про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання має право звертатися лише прокурор або слідчий.
Колегія суддів не погоджується з таким обгрунтуванням для відмови у задоволенні клопотання, оскільки у клопотанні захисника ОСОБА_7 в інтересах АТ «Ріетуму Банка» не порушувалось питання про арешт майна з вищенаведених підстав.

Однак, вказаний висновок слідчого судді у даному випадку не впливає на суть та результат прийнятого рішення, а тому колегія суддів вважає, що вказана обставина не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не задоволено клопотання сторони захисту та не витребувано у прокурора відомості щодо повідомлення про підозру ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, не впливають на правильність висновків слідчого судді, з огляду на встановлену колегією суддів сукупність обставини, які свідчать про відсутність підстав для накладення арешту на грошові кошти у сумі 93 777 777 грн, які знаходяться на депозитному рахунку Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами.
Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями - без задоволення.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 117, 170, 173, 376, 395, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3