Справа №601/1516/21
Провадження № 1-кп/601/35/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2022 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000175 від 23 квітня 2021 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого: 29.06.2021року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (одну тисячу сімсот) гривень (в редакції закону від 28 квітня 2020 року),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2021 року приблизно о 21 год. 30 хв. між ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_5 , які в цей час перебували в квартирі за місцем свого проживання, розпочалася суперечка на ґрунті виниклих неприязних відносин, під час якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень дружині ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, 22 квітня 2021 року приблизно о 21 год. 45 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на коридорі перед входом у квартиру за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки на ґрунті виниклих неприязних відносин, наблизився до своєї дружини ОСОБА_5 з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень та правою ногою умисно наніс один удар по лівому передпліччі ОСОБА_5 , внаслідок чого остання відчула різку біль в лівій руці.
Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому середньої третини діафіза (тіла) лівої ліктьової кістки із зміщенням, який не був небезпечним для життя, проте у своєму клінічному перебігу супроводжувалася тривалим (більше 21 дня) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що між ним та його дружиною ОСОБА_5 в квітні 2021 року за місцем спільного проживання виникла сварка, під час якої вдарив дружину тому що приревнував її. Однак, про скоєне щиро шкодує, просить суворо не карати.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що за місцем спільного проживання в неї з чоловіком ОСОБА_3 виникла сварка, під час якої він умисно її вдарив, внаслідок чого в неї була поломана рука, після цього вона лікувалася місяць. Обвинувачений попросив вибачення. Просить його не карати.

Крім повного визнання вини обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в ході досудового слідства і підтверджували його винність у вчиненні кримінального правопорушення згідно пред`явленого обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України слід визнати за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме - спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 50, 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до ст. 66 КК України при призначенні покарання суд також враховує обставини, які пом`якшують покарання, а саме обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України при призначенні покарання суд враховує обставини, які обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим щодо подружжя.

З врахуванням викладеного та думки потерпілої, яка просить не карати обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі.

Підстав для обрання ОСОБА_3 більш м`яких або тяжких покарань суд не знаходить.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та пом`якшуючі обставини: визнав вину, щире каяття, активно сприяв розкриттю злочину, думку потерпілої, яка просить не позбавляти волі обвинуваченого, має на утриманні двох малолітніх дітей, обставини справи, а тому суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і вважає за доцільне відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк і покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Поряд з цим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 не відбув покарання за попереднім вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.06.2021. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України вчинено ним 22.04.2021, тобто до ухвалення попереднього вироку від 29.06.2021, а тому остаточне покарання слід визначити за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України, а покарання призначене даним вироком та вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.06.2021 мають виконуватись самостійно на підставі ч.3 ст. 72 КК України.
Дане покарання обвинуваченому на думку суду відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого, запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Керуючись статтями ч.3 ст. 349, 369, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів та покарання призначене даним вироком та вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.06.2021 на підставі ч.3 ст. 72 КК України - виконувати самостійно.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча