В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2022 м. Київ
Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
за участі :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00013822 від 09.12.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, непрацевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
22.03.2011 Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 на підставі ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
12.04.2012 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 30.07.2013 року звільненого з Ізяславської виправної колонії №31 Хмельницької області;
17.07.2014 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та 17.04.2014 року звільнений з-під варти в залі суду на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року у зв`язку із відбуттям ј частини строку;
09.07.2015 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
02.10.2015 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, 29.09.2017 звільненого із ДУ «Березанська виправна колонія №95»;
06.04.2018 Подільським районним судом м. Києва за ст. 395 КК України до арешту строком на 1 місяць, 23.06.2018 звільненого із ДУ «Київський слідчий ізолятор»;
07.11.2019 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 07.08.2020 звільненого із Старобабанівської виправної колонії №92 Черкаської області,
09.09.2021 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

09.12.2020 приблизно о 03 год.00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Замковецька, 49/12, побачив припаркований зачинений легковий автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, салон та багажне відділення якого, виходячи з конструктивних особливостей, що об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, призначений для зберігання майна. В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, а саме до салону автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 підійшов до припаркованого автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», д.н.з. НОМЕР_1 та, впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, за допомогою викрутки розбив скло на задніх лівих дверках та за відсутності законних підстав проник до салону автомобіля, звідки повторно таємно викрав комбінезон чоловічий флісовий, фірми «ZIPUPS», вартість якого, згідно з висновком товарознавчої експертизи № 20 від 12.12.2020 становить 1620,00 грн., сумку (бананка) фірми Julia`s Dream, чорного кольору, вартість якої, згідно з висновком товарознавчої експертизи № 20 від 12.12.2020 становить 219,00 грн. в якій знаходився паспорт громадянина України, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру та посвідчення водія, видані на ім`я ОСОБА_7 , банківська карта «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , без грошових коштів на рахунку, дисконтні картки, які матеріальної цінності не представляють, та грошові кошти в сумі 300 доларів США, що згідно з курсом НБ України на момент вчинення кримінального правопорушення становить 8424,84 грн.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 відкрив з середини салону багажне відділення автомобіля, звідки повторно таємно викрав вудилища Flagman Pole 400, вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи № 20 від 12.12.2020 становить 247,00 грн., чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 10511,04 грн., після чого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому визнав. Пояснив, що він дійсно 09.12.2020 року близько 04 год. ранку йшов по вул. Замковецькій у м.Києві, побачив припаркований автомобіль марки «Хюндай» сріблястого кольору, розбив скло автомобіля за допомогою викрутки, з заднього сидіння автомобіля взяв сумку-бананку, в якій були документи, дисконтні картки, банківська картка приватбанку, а також комбінезон. Зазначив, що відчинив багажник, звідки взяв вудилище. В подальшому намагався зняти гроші з картки, однак там їх не виявилося, а також просив свою знайому зняти гроші, щоб купити цигарки. Вказав, що усвідомив наслідки своїх дій, зобов`язався в подальшому подібного не вчиняти. При цьому, позовні вимоги потерпілого визнав в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні надав показання про те, що вночі з 08 на 09 грудня 2020 до нього подзвонили працівники поліції та повідомили про те, що в машині розбите скло. Коли він вийшов на вулицю, дійсно виявив, що в його автомобілі розбите скло і пропали речі, які були там, а саме: комбінезон, сумка-бананка з документами та грошима (триста доларів), вудка. Також вказав, що близько 3-4 години ночі хтось намагався зняти гроші з його банківської картки, яка була в сумці, оскільки йому на телефон надходили смс повідомлення. В подальшому, в слідчого йому повернули усі речі, які були викрадені, окрім грошей, що знаходилися в сумці. При цьому, потерпілий поданий цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 10424,84 грн. та 2000 грн. моральної шкоди, яка полягає у нематеріальних втратах потерпілого, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті, оскільки він та члени родини залишились без засобу пересування, крім того, у потерпілого були наявні переживання за втрачене майно, переживання щодо можливості вчинення аналогічних злочинів щодо нього та членів його сім`ї. Стосовно покарання вказав, що просить призначити обвинуваченому максимальне покарання.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала показання про те, що проживає разом з потерпілим ОСОБА_7 та користується його автомобілем «Хюндай». Зазначила, що 09 грудня 2020 року поверталися з роботи, забрали деякі речі з машини і пішли додому. Зранку їм зателефонували працівники поліції і повідомили, що скло в машині розбите. З машини зникли речі, а саме: сумка-бананка, в якій були гроші, документи; та картки; вудка; комбінезон. Зазначила, що їм повернули усі викрадені речі, окрім грошових коштів в розмірі 300 доларів США.
Пояснення потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 безпосередньо надані в судовому засіданні є послідовними, логічними, узгоджуються з іншими доказами у справі, відсутні будь-які сумніви щодо їх правдивості, а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Окрім цього, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України також доводиться дослідженими безпосередньо в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.12.2020, згідно якого, потерпілий ОСОБА_7 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність згідно ст. 383 КК України, повідомив, що в період часу з 08.12.2020 з 21 год. 50 хв. по 09.12.2020 04 год. 50 хв. невстановлені особи шляхом розбиття скла підійшли до його автомобіля марки «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 , звідки викрали барсетку із документами на ім`я ОСОБА_7 та грошові кошти у розмірі 300 доларів США;
протоколом огляду місця події від 09.12.2020, згідно якого слідчим СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві у присутності потерпілого, оглянуто земельну ділянку на якій знаходиться приватна територія за адресою: АДРЕСА_2 , по якій припаркований автомобіль «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 , в ході якого виявлено пошкодження заднього вікна лівої дверки автомобіля, всередині автомобіля явних зовнішніх ушкоджень не виявлено, уламки скла всередині;
протоколом огляду місця події від 09.12.2020, згідно якого слідчим СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві у присутності понятих оглянуто службовий кабінет №4, за адресою: м. Київ, просп. Правди, 35, де чоловік, який представився ОСОБА_6 повідомив, що чорну сумку, яку він тримає при собі в руках він викрав з автомобіля «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом розбиття заднього скла, після чого добровільно дістав речі: паспорт, картку платників податків на ім`я ОСОБА_7 , маленьку сумку чорного кольору, інші папери які потребують додаткового огляду;
протоколом проведення слідчого експерименту від 21.12.2020 та фототаблицею до нього, згідно якого слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві провів слідчий експеримент у присутності понятих за участю підозрюваного ОСОБА_6 , який вказав, що близько 03 год. в ніч з 08 на 09 грудня 2020 року йшов по вул. Замковецькій, де біля будинку №49/12 помітив припаркований автомобіль марки «Хюндай», де на задньому сидінні побачив барсетку. Зазначив, що за допомогою викрутки вибив скло в автомобілі, проник всередину салону та звідти викрав сумку і комбінезон, також відкинув заднє сидіння автомобіля та відкрив багажник, звідки викрав вудилище. Після чого ОСОБА_6 привів всіх учасників слідчого експерименту на вул. Замковецьку та вказав на припаркований автомобіль марки «Хюндай», вказавши, що саме з цього автомобіля здійснив крадіжку;
протоколом огляду місця події 11.12.2020, згідно якого слідчим СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві у присутності понятих, оглянуто земельну ділянку на якій знаходиться приватна територія за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого встановлено особу ОСОБА_6 , який тримав в руках знаряддя для риболовлі вудку та комбінезон. ОСОБА_6 повідомив, що вказані речі викрав з автомобіля марки «Хюндай»;
висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 12.12.2020, згідно якого ринкова вартість досліджуваних об`єктів станом на 09.12.2020 становила 2086 грн.20 коп.;
протоколом огляду предмету від 12.12.2020, відповідно до якого встановлено, що в пакеті №SUD2094831 знаходиться чорна сумка (бананка), в якій містяться паспорт громадянина України; довідка про присвоєння ідентифікаційного коду ОСОБА_7 ; посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_7 ; дисконтні картки в кількості 9 штук; чехол-ключниця чорного кольору. Також встановлено, що в пакеті чорного кольору знаходиться вудилище Flagman Pole 400; комбінезон чоловічий темно-зеленого кольору фірми «ZIPUPS». Потерпілий ОСОБА_7 вказав, що ці речі належать йому та були викрадені з його автомобіля в ніч з 08 на 09 грудня 2020;
розпискою ОСОБА_7 від 15.12.2020, якою він засвідчує отримання на збереження речей , а саме: чорної сумки (бананки), паспорта громадянина України; довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; посвідчення водія.; дисконтних карток; чехла-ключниці чорного кольору; вудилища Flagman Pole 400; комбінезона чоловічого темно-зеленого кольору фірми «ZIPUPS».;
протоколом огляду предмету від 16 грудня 2020, проведеного в присутності понятих та за участю потерпілого, відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон марки «iPhone 6 S+» та встановлено в ньому наявність додатку Приват 24, в якому в папці повідомлення міститься сповіщення про спробу зняття грошей 09.12.2020 з картки 51*109.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ушаков проти України» від 18 червня 2015 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року - «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у приміщення, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Це підтверджує і усталена судова практика, викладена у постанові Касаційного кримінального суду від 17 березня 2020 року (справа №653/3/18) де констатовано, що салони та / або багажні відділення автомобілів, можуть бути віднесені за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з їх конструктивних особливостей, наявності пристосувань чи засобів охорони, у тому числі технічних, які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказані місця як такі, що мають, окрім іншого, призначення для постійного або тимчасового зберігання майна (тобто є сховищем).
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно вимог ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, ступінь реалізації злочинного наміру, ставлення ОСОБА_6 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини.
Крім цього, суд бере до уваги характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий та станом на дату ухвалення вироку має непогашені та не зняті у встановленому законом порядку судимості, раніше був засуджений за вчинення аналогічних злочинів до реальних термінів відбування покарання та після їх відбуття на шлях виправлення не став; у нього наявне постійне місце реєстрації та проживання, де він характеризується посередньо, спокою громадян та громадського порядку не порушує, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно непрацевлаштований, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження.
Враховуючи вищевикладене, думку потерпілого в частині призначення покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.185 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого є неможливим без реального відбування покарання.
Відтак, виходячи із принципів справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 65 КК України покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 суд зазначає наступне.
За змістом частин 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Частиною 1 ст. 129 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір заподіяної матеріальної та моральної шкоди обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні не оспорював.
Вирішуючи питання про заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд з огляду на положення ст.ст. 22, 23, 1166,1167 ЦК України, приймаючи до уваги визнання обвинуваченим позовних вимог, враховуючи те, що заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому, позовні вимоги потерпілого підлягають задоволенню у повному обсязі та стягненню з обвинуваченого.
Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_6 суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, вважає за необхідне повністю приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2021 року. З урахуванням того, що покарання у виді арешту терміном 6 місяців за вказаним вироком станом на день постановлення даного вироку відбуте повністю, суд дійшов висновку щодо необхідності зарахування його, як повністю відбутого покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2021року.
Крім цього, відповідно до ст. 72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_6 , слід зарахувати строк попереднього ув`язнення.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно з ст. 124 КПК України, судові витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Крім того, вирішуючи питання, які відповідно до положень п.п.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне залишити без змін обраний ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 01.07.2021 року відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 70 КК України до цього покарання повністю приєднати покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2021 року за правилами ч. 1 ст. 72 КК України та, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, зарахувавши у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, як повністю відбуте, покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2021 року у виді арешту на строк 6 (шість) місяців, перерахувавши його у покарання у виді позбавлення волі, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає один арешту.
На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України, з 14.06.2021 по день набрання цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 14.06.2021 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 01.07.2021 року, - залишити без змін.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме:
- мобільний телефон марки «Iphone 6S+», чорну сумку (бананка) фiрми « Julias Dream», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 в обкладинці, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_7 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , дисконтні картки різних торгівельних мереж у кількості 9 (девять) штук, чехол-ключниця, вудилище «Flagman Pole 400», комбінезон чоловічий фірми «Zipups», , які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 на підставі розписки, залишити у власності законного володільця ОСОБА_7 ;
- довідка, видана АТ КБ «ПриватБанк, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження №0001382 залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- CD-R TDK 80 min./700 mb. із відеозаписом, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0001382 залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду в розмірі 10 424 (десять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 84 (вісімдесят чотири) копійки та моральну шкоду у сумі 2000 (дві тисячі) гривень.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №20 від 12.12.2020, що складають 300,00 грн. в дохід держави з відповідним призначенням платежів.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1