Провадження №1-кс/463/87/22
У Х В А Л А

04 квітня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 03.11.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000054 від 28.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 03.11.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000054 від 28.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України, просив скасувати зазначену постанову з мотивів та підстав викладених у скарзі.
Скаргу мотивує тим, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження. Так постановою старшого слідчого ОСОБА_4 від 03.11.2021 року закрито кримінальне провадження № 0000054 від 28.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України, за фактом вчинення кримінальних правопорушень слідчим ТУ ДБР у м.Львові ОСОБА_5 при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000032 слідчий тричі виносив постанову про закриття кримінального провадження та постанови були скасовані ухвалами слідчих суддів. Враховуючи наведене вважає вказану діяльність незаконною та просить внесити відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, у поданій скарзі просила таку слухати у її відсутності, скаргу підтримує з підстав наведених у ній, у зв`язку із чим просила скаргу задовольнити.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, скерував до суду матеріали кримінального провадження № 0000054 для огляду та дослідження в судовому засіданні.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000054 від 28.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно дост. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0000054 від 28.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 03.11.2021 вказане кримінальне провадження було закрито.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова.Так слідчими першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000054 від 28.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України.

28.04.2021 на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.04.2021 у справі № 161/7208/21 провадження 1-кс/161/3257/21, якою зобов`язано прокурора відділу Волинської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 16.04.2021. Згідно з даною заявою, слідчим ТУ ДБР у м.Львові ОСОБА_5 при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000032 таке проведено поверхнево, неповно з порушеням норм процессуального законодавства та яке неправомірно закрито. Окрім цього слідчий тричі виносив постанову про закриття кримінального провадження та такі постанови були скасовані ухвалами слідчих суддів.

Разом з цим судом встановлено, що з 28.02.2020 по 19.10.2020 слідчий ОСОБА_5 здійснював досудове розслідування кримінального провадження №0000032 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.2 ст.382, ч.3 ст.383 КК України, зареєстроване прокураторою Волинської області на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2020 у справі 161/2873/20, відповідно до заяви ОСОБА_3 від 20.02.2020. Із заяви останньої вбачається, що слідчим Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 28.11.2019 в її будинку за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді від 21.11.19 у справі 158/3197/19. ОСОБА_3 вважає, що даний обшук проведено без дотримання вимог законодавства та з поєднанням неправомірних дій працівників поліції. Так в ході досудового розслідування допитано в якості свідків оперуповноваженого кримінальної поліції Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які показали, що 28.11.2019 були учасниками у проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . Хід обшуку фксувався на відеокамеру, обшук проводився в рамках кримінального провадження №00000497 на підставі ухвали слідчого судді, під час проведення обшуку неправомірних дій зі сторони працівників поліції не було. Окрім цього допитано в якості свідка слідчого Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , який проводив вищезазначений обшук, та який показав, що 30.08.2019 на підставі ухвали суду та доручення начальника провів обшук за вказаною адресою та самостійно складав протокол. Окрім цього 04.06.2020 ГУНП у Волинській області проведено службове розслідування, по результату якого прийнято рішення, що факти викладенні у зверненні ОСОБА_3 свого підтвердження не знайшли. По вказаному кримінальному провадженні 28.04.2020 та 09.06.2020 ОСОБА_3 направлялись повістки про виклик до слідчого для дачі показів і якості свідка, проте ОСОБА_3 допитати не вдалося за можливе, оскільки остання на повістки про виклик не зявляється.

Так слідчим встановлено, що проаналізувавши матеріали кримінального провадження та оцінюючи отримані відомості у їх комплексі, прийнявши до уваги вичерпані можливості досудового слідства та відсутність сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини особи у суді, приходжу до висновку, що в діях працівників Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області кримінального правопорушення не встановлено, відповідно слідчий прийшов до висновку що в діях працівників Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.2 ст.382, ч.3 ст.383 КК України. Враховуючи наведене прихожу до висновку, що у вказаній події відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення.

Старшим слідчим першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 , допитано в якості свідка ОСОБА_5 , окрім цього проведеним розслідуванням слідчим було проаналізовано матеріали кримінального провадження та надано оцінку отриманим відомостям, враховано, що під час досудового розслідування проведено необхідні та можливі слідчі дії, однак доказів щодо вчинення кримінального правопорушення не встановлено та він прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, а тому дане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Водночас слід зазначити, що відповідно до КПК України передбачена належна правова процедура усунення слідчого від розслідування. Зокрема, у відповідності до п. 8 ч.2 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого, в тому числі у випадку неефективного досудового розслідування усунути.

Враховуючи наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Окрім цього внесення відомостей в ЄРДР за вказаною заявою про кримінальне правопорушення ґрунтується на нормах закону, що було належною підставою для задоволення скарги. Обов`язок слідчого або прокурора чи слідчого судді не вимагав оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000054 від 28.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України судом встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження від 03.11.2021 не підлягає скасуванню, а у скарзі слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 03.11.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000054 від 28.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1