Справа № 129/1860/22
Провадження по справі № 1-кп/129/520/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" серпня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у приміщенні суду у м. Гайсині у спрощеному провадженні (порядку) без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000105 про обвинувачення:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Джуринці Гайсинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із повною загальною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого, - у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

установив:
ОСОБА_2 відповідно до рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.09.2020 зобов`язаний сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи після набрання вказаним рішенням законної сили, тобто з 19.10.2020 і до її повноліття.
ОСОБА_2 , знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, в період часу з 19.10.2020 по 01.07.2022, будучи попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, являючись дієздатною та працездатною особою, отримуючи неофіційні доходи, мав можливість сплачувати аліменти, однак, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, аліменти не сплачував, добровільно допомоги на утримання дитини не надавав, внаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, передбачене ст. 51 Конституції України, ст.ст. З, 18, 27 Конвенції про права дитини, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.Не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, ОСОБА_2 офіційно на роботу не влаштовувався, на обліку в Гайсинській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебуває.
В період часу з квітня по вересень 2021 року ОСОБА_2 за усною домовленістю працював у ОСОБА_5 , де проводив роботи з ремонту автомобілів, отримуючи дохід в розмірі 10 000 грн. щомісячно. ОСОБА_2 , маючи доходи від тимчасових заробітків, їх не декларував та не декларує, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та аліменти на утримання дитини не сплачував, будь-якої іншої допомоги не надавав, тобто умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованість по сплаті аліментів в період з 19.10.2020 до 01.07.2022 у розмірі 16161 грн. 62 коп.

Дії ОСОБА_2 кваліфікуються за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Обвинувачений ОСОБА_2 , захист якого здійснював захисник - адвокат ОСОБА_6 , звернувся до суду із заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, просить призначити йому покарання у виді громадських робіт, які зобов`язався відпрацювати.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
За таких обставин, відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України суд визнає встановленими обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та підтверджують винуватість ОСОБА_2 у скоєнні поставленого йому за вину кримінального правопорушення.
Цивільний позов не заявлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Обираючи покарання ОСОБА_2 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставинами враховує його щире каяття та відсутність у нього судимості.
Крім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_2 враховує його особу, який є осудним, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, є не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, тимчасово непрацевлаштований.
За таких встановлених обставин у їх сукупності, враховуючи характер скоєного кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком стосовно ст. 12 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, який є осудним, раніше несудимий, по місцю проживання характеризується позитивно, непрацюючий, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, суд визнає, що виправити ОСОБА_2 і запобігти скоєнню ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді громадських робіт.
До набуття вироком законної сили відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу не обирати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_2 не обирати.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Гайсинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів.
Суддя: