Справа №752/532/22 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3438/2022 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
20 жовтня 2022року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, не працюючого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим та призначено покарання:
за ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду, 06.09.2019 року ОСОБА_7 приблизно о 08.40 год. перебував у салоні тролейбуса маршруту № 40, що здійснював рух за маршрутом та перебував за фактичною адресою на АДРЕСА_2 . Перебуваючи в салоні пасажирського громадського транспорту, де знаходилися інші пасажири, діючи умисно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, демонструючи публічну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, привертаючи увагу громадян, з надуманих приводів та по суті безпричинно, порушуючи громадський порядок, ОСОБА_7 , який мав при собі предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пістолет марки «ZBR 1A» Cal. Flobert, затіяв словесний конфлікт та штовханину з пасажиром ОСОБА_9 , з приводу передачі водію коштів за проїзд.
В ході вчинення хуліганських дій, діючи умисно, ОСОБА_7 дістав з рюкзака пістолет марки «ZBR 1A» Cal. Flobert, який, в присутності інших пасажирів наставив в бік ОСОБА_9 та здійснив три постріли. В результаті чого заподіяв ОСОБА_9 тілесне ушкодження у виді непроникаючого кульового поранення грудної клітки, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та тілесне ушкодження у виді проникаючої рани живота, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
Після цього, ОСОБА_7 вийшов з салону тролейбуса та намагався покинути місце події. В цей час, за ним, з салону тролейбуса вийшов пасажир ОСОБА_10 та повідомив ОСОБА_7 , щоб той залишився на місці до приїзду наряду поліції. ОСОБА_7 , перебуваючи поруч з зупинкою громадського транспорту, продовжуючи свої хуліганські дії, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають інші особи, з мотивів явної неповаги до суспільства, знову дістав з рюкзака пістолет марки «ZBR 1A» Cal. Flobert, який наставив та здійснив два постріли в бік ОСОБА_10 заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання з ч.4 ст. 296 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_7 призначити у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Захисник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування завданої шкоди.
Також, судом залишено поза увагою, що обвинувачений ОСОБА_7 на утриманні має матір, позитивні характеристики.
Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.
Доводи апеляційної скарги захисника за яких він просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та часткове відшкодування шкоди потерпілим.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Із огляду на зазначене, місцевий суд обґрунтовано дійшов до висновку, про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в мінімальних межах встановлених санкціями ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, з чим погоджується колегії суддів.
Доводи апеляційної скарги захисника про наявність на утриманні обвинуваченого матері пенсійного віку, колегія суддів вважає такими, що не можуть слугувати підставою для застосування щодо нього ст. 75 КК України.
На думку колегії суддів, застосування у даному випадку інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням не відповідатиме принципам законності та справедливості покарання, а тому звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку не буде достатнім і необхідним для виправлення останнього.
На переконання колегії суддів, призначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 з огляду на вимоги статей 50, 65 КК України узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність та відповідає основній його меті як заходу примусу.
Обставини, на які вказує в поданій апеляційній скарзі захисник, зокрема щодо характеризуючих даних про особу обвинуваченого, а також щодо часткового відшкодування завданої потерпілим шкоди, були належним чином враховані та оцінені судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, відтак колегія суддів вважає їх непереконливими.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог поданої апеляційної скарги і не знаходить підстав для зміни вироку, а тому апеляційну скаргу захисника залишає без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: