Справа № 203/1662/22
Провадження № 1-кс/0203/1189/2022
УХВАЛА

06 червня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000023 від 11.01.2022 року,

встановив:

30.05.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_3 (далі скаржник, заявник) із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000023 від 11.01.2022 року, в якій заявник просить суд:

- визнати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 такою, що не відповідає законним вимогам;

- постановити ухвалу про скасування постанови від 01.04.2022 року слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000023 від 11.01.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначила, що 11.01.2022 року слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, були внесені відомості до ЄРДР за № 0000023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2021 року, справа № 203/5571/21, провадження № 1-кс/0203/3418/2021. При цьому про внесення відомостей про кримінальне правопорушення заявник дізналась 05.05.2022 року, коли отримала постанову про закриття кримінальної справи.

Відповідно до оскаржуваної постанови слідчого, слідчий мотивував постанову про закриття кримінального провадження тим, що у ході досудового розслідування кримінального провадження ним не було здобуто об`єктивних даних вчинення слідчим СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. У зв`язку з цим, слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Водночас заявник вважає оскаржувану постанову слідчого про закриття кримінального провадження необґрунтованою та такою, що протирічить чинному законодавству України, оскільки на думку скаржника, слідчий не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів та забезпечення повного всебічного досудового розслідування.

З огляду на викладене, скаржник звернулась до суду із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 30.05.2022 року, судову справу № 203/1662/22, провадження № 1-кс/0203/1189/2022, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 31.05.2022 року було відкрито провадження за скаргою та призначено скаргу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 06.06.2022 року, учасники провадження не з`явились.

Скаржник подала до суду письмову заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, ухвалу суду від 31.05.2022 року в частині зобов`язання надання матеріалів кримінального провадження № 0000023 від 11.01.2022 року для огляду у судовому засіданні не виконав.

Суд на підставі ст. ст. 138, 306 КПК України, розглянув скаргу за відсутності учасників кримінального провадження.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та наявні у справі матеріали, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами скарги підтверджено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 11.01.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 01.04.2022 року ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження № 0000023 від 11.01.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку з відсутністю у діях слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до положень частин 1, 2, 3, 6 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 92 КПК Укра їни, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень статей 93, 94 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до частини 5 статті 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Аналіз вказаних вище обставин кримінального провадження та положень КПК України вказує, що слідчий, закриваючи кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, не здійснив жодних слідчих дій задля проведення повного та всебічного досудового розслідування. Зокрема, слідчим не було допитано заявника ОСОБА_3 ані в якості свідка, ані в якості потерпілої щодо обставин кримінального провадження. Натомість прийняття постанови про закриття кримінального провадження можливе лише після безпосереднього дослідження й оцінки слідчим доказів, які стосуються кримінального провадження у їх сукупності, а мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами для закриття кримінального провадження з наведенням необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що слідчий не виконав обов`язок, визначений КПК України, щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, що призвело до передчасного прийняття оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000023 від 11.01.2022 року задовольнити повністю.

Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 01.04.2022 року ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000023 від 11.01.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1