1Справа № 335/2657/22 1-кс/335/1218/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000499, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням про арешт майна.

У клопотанні органу досудового розслідування вказано, що 17.05.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 15 години 07 хвилин по 16 години 17 хвилин, було проведено обшук, у ході проведення якого виявлено та вилучено: 1 згорток з невідомою речовиною, обмотані липкою стрічкою; 1 паперовий згорток з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження; скляна циліндрична трубка для куріння зі слідами нагару.
Посилаючись на ч.1 ст.98 КПК України та ч.3 ст.170 КПК України, орган досудового розслідування просить накласти арешт на вилучене у ході проведення обшуку майно.
Прокурор ОСОБА_4 надав заяву про розгляд вказаного клопотання у його відсутність, просив клопотання задовольнити.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього кодексу.
Статтею другою ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000499 від 17.05.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно до ухвали слідчого судді від 18.05.2022 у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про надання дозволу на проведення обшуку, який було проведено 17.05.2022 відповідно до вимог ч.3 ст.233 КПК України, у квартирі АДРЕСА_2 , слідчим суддею було відмовлено.
Згідно ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.3 ст.233 КПК України якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Таким чином, беручи до уваги, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено у порушення норм діючого законодавства та безпідставно, слідчим суддею було відмовлено у задоволенні клопотання про надання дозволу не проведення обшуку у порядку ч.3 ст. 233 КПК України, відсутні правові підстави для накладення арешту на усе вилучене майно.
Більш того, з матеріалів справи вбачається, що зазначене клопотання погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , однак згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який долучено до клопотання, прокурорами, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000499 від 17.05.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, взагалі не визначені прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні, та відсутня постанова про призначення групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні, а тому клопотання слідчого погоджене не уповноваженим прокурором всупереч вимогам ст.ст. 36, 37 КПК України.
З огляду на вищевикладене слідчий суддя не знаходить законних підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту майна.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000499, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1