справа № 208/3944/21
№ провадження 1-кс/208/653/22
УХВАЛА
10 червня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 КПК України за скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 04.04.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000295 від 14.11.2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України, -
встановив:
10.06.2022 року в провадження слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_1 надійшла означена скарга представника потерпілої ОСОБА_3 , згідно якої, суб`єкт оскарження прохає:
- скасувати постанову дізнавача від 04.04.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000295 від 14.11.2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України;
- витребувати матеріали кримінального провадження № 0000295 від 14.11.2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою в частині певних вимог, виходячи з наступного.
Статтею 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, та зобов`язання слідчого або прокурора надати до суду матеріали кримінального провадження як самостійна вимога скарги цим переліком не охоплюються.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
В контексті даного виду правовідносин, надання слідчому судді доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження, є правом сторони обвинувачення, елементом реалізації її процесуальної діяльності, яку вона здійснює на власний розсуд та не може бути до цього примушена.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.
Слідчим суддею також враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, відмова у відкритті провадження за скаргою з підстав неможливості її розгляду слідчим суддею не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З матеріалів скарги вбачається, що вона подана належним суб`єктом у передбачений законом строк, оскільки копія оскаржуваної постанови слідчого отримана представником потерпілої особи 08.06.2022 року. Керуючись викладеним та ст. 22, 26, 303, 304 КПК України, слідчий суддя -
постановив:
Відкрити провадження за скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 04.04.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000295 від 14.11.2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України.
Відмовити у відкритті провадження за вказаною скаргою в частині вимоги витребування матеріалів кримінального провадження № 0000295 від 14.11.2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України.
Ухвала в частині відмови у відкритті провадження за скаргою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1