Справа № 541/2231/22
№ провадження 1-кп/541/226/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - Шатілової Л.Г., за участі секретаря судового засідання Гуриної В.М., за участю прокурора Панасенка В.В., обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника Грищенка Є.С., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000633 від 30.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 22.02.2012 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185,ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 23.02.2015 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 11.11.2015 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. ст. 70, 71, 72 КК України, до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі, 03.03.2020 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

30 серпня 2022 року, близько 11 год. 30 хв. (точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_1 , перебуваючи у адміністративній будівлі ТОВ «Підприємство Миргородської райспоживспілки» «Центральний ринок», що за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Воскресінська, 6, проходячи по коридору, побачив, що двері одного зі службових кабінетів відчинені, а всередині нього нікого немає. Після чого, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, діючи повторно, незаконно проник до приміщення вказаного службового кабінету, звідки з жіночої сумки таємно викрав грошові кошти у сумі 6 100 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_2 .

Після цього, ОСОБА_1 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_2 матеріальних збитків на вказану суму.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

16 вересня 2022 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Панасенко В.В. та обвинуваченим ОСОБА_1 за письмової згоди потерпілої ОСОБА_2 , за участю захисника Грищенка Є.С., укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_1 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_1 , буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75,76 КК України, обвинуваченого ОСОБА_1 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку установленого судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник Грищенко Є.С. також підтвердив добровільність укладення угоди та просив її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти укладення угоди, повідомила, що укладена вона добровільно, наслідки укладення угоди їй зрозумілі.

Прокурор Панасенко В.В. в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали надані прокурором в судовому засіданні, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди, міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відноситься до тяжких злочинів, санкція яких не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Потерпілим надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_1 , та обставини, що обтяжують покарання рецедив злочину, особу обвинуваченого, який провину у скоєнні правопорушення визнав повністю, матеріальний збиток потерпілій відшкодував повністю, на обліку у лікаря- психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 2 роки.

Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_1 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання застосований ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.08.2022 року відносно ОСОБА_1 залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.09.2022 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури Панасенко Вадимом Валерійовичем та обвинуваченим ОСОБА_1 .

Визнати винним ОСОБА_1 за ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16.09.2022 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_1 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_1 - залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: грошові кошти в сумі 6 100 гривень (1000 гривень ЕВ7650507; 1000 гривень ЯБ1388001; 500 гривень ЗН8І78652; 500 гривень АА5261194; 500 гривень УМ0253784; 500 гривень ЛД72401; 500 гривень АД 4365815; 500 гривень АЖ4957328; 500 гривень ВА7576715; 200 гривень ВД6991490; 200 гривень ЄЕ5849204; 200 гривень СГ4512092) - передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_2 залишити в користуванні останньої;

-футболка типу поло, зеленого кольору; штани камуфляжного кольору з принтом типу піксель - передані на відповідальне зберігання ОСОБА_1 - залишити в користуванні останнього;

-DVD диск з відеозаписами камер відеоспостереження приміщення ТОВ «Підприємство Миргородської райспоживспілки» «Центральний ринок» - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000633 від 30.08.2022.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяЛ. Г. Шатілова