16.05.2022 Справа № 756/3328/22
Номер справи 756/3328/22
Номер провадження1-кс/756/681/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000461, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно: транспортний засіб «Skoda», моделі «Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ключів до вказаного автомобіля, у вигляді заборони розпорядженнята користування будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що в Оболонському УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000461, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 05 травня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, 15 співробітниками поліції зупинено транспортний засіб «Skoda», моделі «Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , під час перевірки якого встановлено розбіжності ідентифікаційного номеру шасі, кузова та рами у авто із пред`явленому водієм фото свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Під час огляду місця події 05 травня 2022 року за адресою: м. Київ, вул.Богатирська, 15 дізнавачем відділу дізнання Оболонського УП ГУНП у м. Києві виявлений та вилучений транспортний засіб «Skoda», моделі «Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та ключі до автомобіля, які постановою відділу дізнання від 06 травня 2022 року визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000461.
Прокурор з метою недопущення приведення до зникнення, втрати, знищення, пошкодження, передачі вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, просить накласти арешт на транспортний засіб «Skoda», моделі «Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ключем до нього у вигляді заборони розпорядження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

В судове засідання прокурор та особа ,у якої вилучили автомобіль не з`явились, про розгляд справи належним чином сповіщені. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь в судовому провадженні.

Дослідивши клопотання про накладення арешту на майно, матеріали подані в його обґрунтування, слідчий суддя встановив наступне.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 05 травня 2022 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000461 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України за фактом розбіжності номера кузова зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_2 ).

Як видно з постанови старшого дізнавача відділу дізнання Оболонського УП ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 06 травня 2022 року транспортний засіб «Skoda», моделі «Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 та ключі він даного транспортного засобу визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000461 та передано на відповідальне зберігання до території ТВП №1 Оболонського УП ГУ НП у м. Києві.
Однак, слідчий суддя з огляду на диспозицію статті 290 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу, звертає увагу, що матеріали поданого клопотання не містять відомостей про будь-яку обставину, що передбачає відповідальність за ст. 290 КК України.
З фотознімків автомобіля та номерів кузова не встановлено та прокурором не зазначено про будь-яку зміну ідентифікаційних номерів транспортного засобу. Посилання про їх невідповідність у свідоцтві про реєстрацію, копію якого особа, що керувала автомобілем ОСОБА_4 лише надав для огляду на телефонному пристрої, та копія якого відсутня в матеріалах клопотання, в сукупності не доводять факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Положення ч. 3 ст. 132 КПК України передбачають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Наявність невідповідності номерів зазначених у копії реєстраційного посвідчення транспортного засобу із ідентифікаційними номерами зазначеними на транспортному засобі не свідчать достеменно про підробку або заміну ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Органом досудового розслідування та прокурором не надано свідоцтва, з якого встановлено невідповідність номерам кузова та або шасі, не надано інформації зі системи контролю реєстрації транспортних засобів про державну реєстрацію автомобіля «Skoda», моделі «Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

З огляду на надані до клопотання про накладання арешту на майно докази, відсутність посилання прокурора та будь-якого обґрунтування, що транспортний засіб «Skoda», моделі «Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 та ключі він нього є речовим доказом в розумінні положення ст. 98 КПК України, а саме є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, приходжу до переконання, що в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності, як арешт майна, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на автомобіль «Skoda», моделі «Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Керуючись ст.132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити прокурору Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000461, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1