465/3180/22
1-кп/465/1068/22
У Х В А Л А
судового засідання
15.08.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :
головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в об`єднаному кримінальному провадженню № 0000261 від 13.05.2022 року та № 0000371 від 28.06.2022 рокупро обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15-ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України

в с т а н о в и в :

До Франківського районного суду м. Львова надійшли обвинувальні акти відносно ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч ч.2 ст.15-ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02.06.2021 року об`єднано матеріали кримінального провадження - справа № 465/3180/22, провадження № 1-кп/465/1068/22, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000261 від 13.05.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України з матеріалами кримінального провадження - справа №465/3566/22, провадження №1-кп/465/1094/22 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371 від 28.06.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України, присвоєно об`єднаному кримінальному провадженню єдиний номер(справа №465/3180/22, провадження № 1-кп/465/1068/22).
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні, посилюючись на те, що обставини, які слугували підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, вчинила тяжке кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Вказує, що застосування м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на даний момент є неможливим, оскільки до ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який вона порушила та в ході якого повторно вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, що свідчить про те, що вказаний запобіжний захід є не достатнім та ефективним для виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків та жодним чином не сприяє її виправлення та ресоціалізації.На підставі наведеного та враховуючи особу обвинуваченої, її вік та стан здоров`я, дані про особу обвинуваченої, свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, що вона може ухилятися від суду, продовжити свою злочину діяльність - вчиняти нові кримінальні правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. З урахуванням наведеного просить продовжити застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Обвинувачена та її захисник у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора. Просять обрати запобіжний не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи та подані клопотання, суд приходить до наступного висновку.
У даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 30.06.2022 року з врахуванням ухали про виправлення описки від 01.01.2022 року застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 26.08.2022 року включно та визначено розмір застави ОСОБА_5 у вигляді 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, суд під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд (в тому числі і апеляційний) зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Положенням ст.199 КПК України прямо передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою стосується як досудового розслідування, під час якого воно подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого воно здійснюється, так і судового провадження. Крім того, під час судового розгляду з`ясування питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою також входить в обов`язки суду, незалежно від наявності клопотання прокурора, що передбачено положеннями ст.331 КПК України, як вже зазначалося вище.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд враховує вимоги пп. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку захисника та обвинуваченої, суд дійшов висновку про доведеність прокурором у клопотанні обставин, зазначених у п.п. 1, 5 ст.177 КПК України, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 . При цьому, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення в якому вона обвинувачуються, покарання, яке йому загрожує в разі визнання її винуватою, враховує особу обвинуваченої, її вік та стан здоров`я, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, без соціальних зв`язків, має на утриманні неповнолітніх дітей, опіку над якими можуть здійснювати родичі та її чоловік, не працює та враховуючи її поведінку та порушення обов`язків покладених слідчим суддею в іншому кримінальному провадженні, а також вчинення повторно кримінального правопорушення під час іспитового строку та під час перебування під цілодобовим арештом, то приходить до висновку, що обставини кримінального провадження дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення і таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні.

На переконання суду, з моменту взяття обвинуваченої під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для продовження щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої не може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в клопотанні та підтвердженні у судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Крім цього, будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої ОСОБА_5 суд на теперішній час не встановив.

На підставі наведеного, оцінюючи в сукупності обставини по справі, стадію розгляду кримінального провадження, суд приходить до переконання, що ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу та те, що обраний раніше обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою спливає, то слід клопотання прокурора задоволити та продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.
В силу ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього і визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину.

У рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Згідно вимог ч. 3 ст. 183 КПК України щодо визначення розміру застави, суд враховує особу обвинуваченої, її майновий стан та інші обставини кримінального провадження, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченою, покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї, на підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків покладених на неї КПК України слід вважати продовженим застосований ОСОБА_5 розмір застави 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620(сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.
На підставі абз.2 ч.3 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки обвинуваченій ОСОБА_5 у випадку внесення нею або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеною цією ухвалою застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 372, 376 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 жовтня 2022 року включно.
Вважати продовженим застосований ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 її право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду №ІBAN: UA0000757, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

Встановити обвинуваченій ОСОБА_5 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком на два місяці з моменту внесення такої:

1. прибувати до суду за першим викликом;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3. повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

5. утримуватись від спілкування з свідками у даних кримінальних провадженнях.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, суддя матиме право не визначати розмір застави.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та направити до державної установи «Львівська установа виконання покарань №19» для виконання.

Ухвала про обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 19 серпня 2022 року об 13 годині 15 хвилин.
Суддя ОСОБА_1