Справа № 464/3759/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/499/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема: 26.06.2016 року Сихівським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.; 18.07.2018 року Сихівським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік,
за ч. 2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 06 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців. На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_7 частково приєднано покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 18.07. 2018 року та призначено остаточне покарання чотири роки один місяць позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з часу набрання вироком законної сили та звернення такого до виконання. Вирішено питання речових доказів у справі.
За вироком суду, ОСОБА_7 17.06.2019 року приблизно о 17.00 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько», що за адресою: м. Львів, вул. Довженка, 5, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі стелажів магазину майно ПП «Мережа Сервіс-Львів», а саме: каву «Якобз Монарх Еспресо мелена 230 г», у кількості двох одиниць, вартістю 41,65 грн., загальною вартістю 83,30 грн., шампунь «Нівея екстремальна свіжість для чоловіків 250 мл», вартістю 43 грн., бальзам «Нівея після гоління для чутливої шкіри 100 мл», вартістю 85,27 грн., а всього майна ПП «Мережа Сервіс-Львів» на загальну суму 211 грн. 57 коп., після чого, не оплативши за вищевказаний товар, покинув приміщення магазину з викраденим майном та розпорядився таким на власний розсуд.
30.06.2019 року приблизно о 12.00 год., ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько», що за адресою: м. Львів, вул. Довженка, 5, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі стелажів магазину майно ПП «Мережа Сервіс-Львів», а саме: каву «Якобз Монарх Еспресо мелена 230 г», у кількості двох одиниць, вартістю 41,65 грн., загальною вартістю 83,30 грн., шампунь та бальзам-ополіскувач 2 в 1 «Head&Shoulders», вартістю 43,72 грн., дезодорант антиперспірант «Рексона» алое вера 40 г», вартістю 43,93 грн., дезодорант «Нівея» жіночий спрей Ефект пудри, вартістю 39,92 грн., а всього майна ПП «Мережа Сервіс-Львів» на загальну суму 210 грн. 87 коп., після чого, не оплативши за вищевказаний товар, покинув приміщення магазину з викраденим майном та розпорядився таким на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
На вказаний вирок обвинуваченим та його захисником подано апеляційну скаргу, в якій вони просять оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про визнання недопустимими таких доказів, як протоколи огляду речей від 12.07.2019 року та DWD-R, адже надані відеозаписи не можуть бути використані як належні докази, тобто як такі, що здатні своїм змістом встановити факти та обставини, що маю значення для справи. Також суд безпідставно відмовив у призначенні відеотехнічної експертизи цих доказів. Всупереч положення процесуального закону, судом першої інстанції не визнано недопустимим доказом постанову про перекваліфікацію кримінального провадження від 15.07.2018 року, оскільки положення КПК не передбачають вирішення питання перекваліфікації кримінального правопорушення шляхом винесення постанови слідчим, а таке здійснюється у спосіб зміни раніше пред`явленої підозри або повідомлення про нову підозру. Також необґрунтовано відхилено клопотання захисту про визнання недопустимими доказів, а саме: акта інвентаризації від 17.06.2019 року, довідки про визначення вартості товару, який викрадено від 10.07.2019 року, акта інвентаризації від 30.06.2019 року, довідки про визначення вартості товару, який викрадено від 10.07.2019 року, яке було заявлено з підстав того, що єдиними доказом доведення розміру шкоди є відповідний висновок експертизи, який в матеріалах провадження відсутній. Судом також не перевірено надходження викраденого товару до магазину, а також не з`ясовано, чи входить до посадових обов`язків ОСОБА_9 , допитаної в якості свідка, проведення інвентаризації. Стороною захисту також заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту від 15.07.2019 року, з підстав здійснення на обвинуваченого тиску, незабезпечення його права на захист, а також з підстав, що така слідча дія зафіксована на копії, а не на оригіналі відповідного носія, зйомку проводила особа, яка не залучена до участі у слідчому експерименті, яке також безпідставно відхилено судом першої інстанції, адже під час його проведення обвинувачений перебував в стані наркотичного сп`яніння, а саме в стані асистенції. Судово-наркологічна експертиза призначена слідчим не перед проведенням слідчого експерименту, а після його проведення, однак висновок експерта не містить відповіді на питання, чи міг ОСОБА_7 усвідомлювати свої дії та чи міг керувати він своїми діями. Звертає увагу, що протиправні дії працівників поліції під час здійснення досудового розслідування у даній справі були предметом перевірки ТУ ДБР розташованого у м. Львів.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який подану апеляційну скаргу заперечив, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
При перевірці кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Фактичні обставини провадження, встановлені судом, свідчать про послідовність, злагодженість, узгодженість, нерозривну єдність та взаємну обумовленість дій обвинуваченого.
Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема: показаннями даними в суді першої інстанції представника потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , заявами про кримінальне правопорушення від 10.07.2019; довідками про вартість товару, який викрадено від 10.07.2019, згідно з якими 17.06.2019 викрадено товар на суму 211,57 грн. без ПДВ, 30.06.2019 викрадено товар на суму 210,87 грн. без ПДВ; актом від 17.06.2019 часткової інвентаризації групи товарів магазину « Близенько » №39 ( м. Львів, вул. Довженка, 5), в ході якої комісією працівників виявлено нестачу товару, зокрема: кава «Якобз Монарх Еспресо мелена 230 г», у кількості двох одиниць, вартістю 41,65 грн., загальною вартістю 83,30 грн., шампунь «Нівея екстремальна свіжість для чоловіків 250 мл», вартістю 43 грн., бальзам «Нівея після для чутливої шкіри 100 мл», вартістю 85,27 грн., а всього на загальну суму 211 грн. 57 коп. без ПДВ; актом від 30.06.2019 часткової інвентаризації групи товарів магазину «Близенько» №39 (м. Львів, вул. Довженка, 5), в ході якої комісією працівників виявлено нестачу товару, зокрема: каву «Якобз Монарх Еспресо мелена 230 г», у кількості двох одиниць, вартістю 41,65 грн., загальною вартістю 83,30 грн., шампунь та бальзам-ополіскувач 2 в 1 «Head&Shoulders», вартістю 43,72 грн., дезодорант антиперспірант «Рексона» алое вера 40 г», вартістю 43,93 грн., дезодорант «Нівея» жіночий спрей Ефект пудри, вартістю 39,92 грн., а всього на загальну суму 210 грн. 87 коп. без ПДВ; відеозаписами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду, на яких зафіксовано механізм вчинення крадіжок з приміщення магазину, такі відеозаписи визнані речовими доказами, а також протоколами огляду таких, додатковими поясненнями; протоколом проведення слідчого експерименту від 15.09.2019 та відеозаписом такого, в ході чого ОСОБА_7 детально розповів та показав на місці обставини вчинення ним крадіжок 17 та 30 червня 2019 року товарів з магазину «Близенько», що у м. Львові на вул. Довженка, 5, зокрема, де саме брав товар, як його приховував та яким чином покинув магазин поза зоною каси.
Так, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, вартість викраденого товару встановлена на підставі інформації магазину, де такий був викрадений, відповідно до закупівельних цін без врахування ПДВ, вартість товару в магазині зазначається поряд з товаром, що продається, та обвинувачений безумовно був обізнаний про вартість товару, який викрадав, відповідно доводи наведені апелянтами з даного приводу апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Щодо покликань апелянтів про чинення тиску на обвинуваченого ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту від 15.07.2019 р., то такі не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді, конкретних обставин та підтвердження вказаного суду надано не було. Більше того, судом першої інстанції встановлено, що під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_7 добровільно, детально розповів та показав на місці обставин вчинення ним крадіжок, при цьому був присутній захисник, поняті, здійснювався відеозапис та жодних зауважень учасники слідчої дії не висловлювали.
Крім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для визнання недопустимим доказом постанови про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 15.07.2018, оскільки така є лише процесуальним документом та не підтверджує або спростовує вчинення злочинів.
Згідно з висновком спеціальної медичної наркологічної комісії КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» №74 від 17.07.2019 ОСОБА_7 встановлено такий діагноз: «Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності.».
Відповідно до висновку КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» №308 від 01.07.2020 судової психіатричної експертизи ОСОБА_7 психічною хворобою не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, на даний час утримання, що не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_7 також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового або будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відтак, встановлено, що в період інкримінованих йому дій ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового або будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Безпідставними є і доводи захисника в апеляційній скарзі про недопустимість деяких доказів у кримінальному провадженні, зокрема відеозаписів які містяться на DVD-R диску та безпідставній відмові у призначенні відео технічної експертизи цих доказів.
Відповідно до статей 86, 87 КПК доказ визнається допустимим, якщо його отримано в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
За правилами глави 15 Розділу ІІ КПК, тимчасовий доступ до речей і документів стороні кримінального провадження надається на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження лише у випадку, коли в інший спосіб неможливо отримати речі і документи, які можуть мати значення у справі.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IVу випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.
Таким чином, записаний на оптичний диск - носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу.
З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки кваліфікацію дій обвинуваченого, судом першої інстанції здійснено відповідно до вимог ст. 94 КПК, із дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтується на сукупності доказів, досліджених судом з точки зору їх належності та допустимості, в точних і категоричних судженнях, які виключають сумніви з приводу того чи іншого доказу про що у вироку суду наведено докладні мотиви.
Відтак, викладені в апеляційній скарзі доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, невинуватість обвинуваченого та фактично відсутність достатніх, належних та допустимих доказів для доведення його винуватості в суді, колегія суддів вважає безпідставними, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Колегія суддів приходить до висновку, що порушення кримінального процесуального закону, на які вказують в апеляційній скарзі апелянти, при апеляційному розгляді підтвердження не знайшли, відповідно апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 06 квітня 2021 року без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 06 квітня 2021 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4