печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5453/21-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_3,

при секретарі: ОСОБА_4,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката : не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність уповноважених осіб Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_2 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна під час затримання 03.12.2020 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_5 зазначає, що Офісом Генерального прокурора розглядається запит Федеративної Республіки Нігерія про видачу ОСОБА_1 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Під час затримання ОСОБА_1 в аеропорту Бориспіль 03.12.2020 року в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, в останнього були вилучені цінності, особисті речі та грошові кошти.

Станом на 01.02.2021 року арешт на вилучене майно не накладено та власнику не повернуто, у зв`язку з чим адвокат ОСОБА_5 просить задосольнити подану скаргу та повернути ОСОБА_1 належне йому майно, що було вилучено під час затримання 03.12.2020 року.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_5 не з`явився. На адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про розгляд скарга за його відсутності, в якій останній вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Представник органу досудового рослідування в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки, особа, яка подала скаргу, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, подала заяву про залишення скарги без розгляду, а неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора розглядається запит Федеративної Республіки Нігерія про видачу ОСОБА_1 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Під час затримання головним оперуповноваженим 8-го відділу 2-го управління ДСРНП України ОСОБА_7 в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України ОСОБА_1 в аеропорту Бориспіль 03.12.2020 року, в останнього були вилучені цінності, особисті речі та грошові кошти.

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Разом з тим до матеріалів скарги не долучено доказів на підтвердження того, що на вилучене під час затримання майно не накладено арешт, що позбавляє слідчого суддю можливості встановити процесуальний статус вказаного майна.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься, диспозитивність.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відтак, слідчий суддя вважає, що у задоволені скарги адвоката ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність уповноважених осіб Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна під час затримання 03.12.2020 року слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 100, 160-166, 167, 168, 170-174, 236, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність уповноважених осіб Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_3