Справа № 761/9442/22
Провадження № 1-кс/761/5377/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання генерального директора ТОВ «Науково-Виробнича компанія «Техімпекс» ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 220 200 000 000 000 93 від 06.05.2020 за ч. 2 ст. 201, ч. 3 ст. 212 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання генерального директора ТОВ «Науково-Виробнича компанія «Техімпекс» (далі ТОВ «НВК «Техімпекс») ОСОБА_5 про скасування арешту майна вказаного товариства.
На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.08.2020 (справа № 761/22389/20) накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку території ДП «Львівський радіоремонтний завод» за адресою: м. Львів, вул. Пластова, 8.
Водночас заявник наполягав, що частина арештованого майна, яка на законних підставах належить ТОВ «НВК «Техімпекс», не має відношення до протиправної діяльності.

Крім того, ініціатор клопотання просив врахувати, що в умовах воєнного стану, який діє з 24.02.2022, з метою забезпечення обороноздатності країни та захисту територіальної цілісності України, майно, яке на теперішній час перебуває під арештом, необхідне Збройним Силам України (далі - ЗСУ).

У зв`язку з викладеним, заявник посилався на відсутність актуальності подальшого збереження зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, просив його скасувати та передати це майно ДП «Львівський радіоремонтний завод» на безоплатній основі для потреб ЗСУ.
У судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Слідчий ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання за умови передачі такого майна на безоплатній основі для потреб ЗСУ.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника власника майна, думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання та долучені учасниками документи, дійшов висновку про таке.
У відповідності до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

У силу частини 2 наведеної статті КПК арешт майна може бути скасовано слідчим суддею повністю чи частково, якщо власник або володілець майна доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.
Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.
Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Під час вирішення питання, що розглядається слідчим суддею, має бути надана оцінка правомірності примусового, тобто без добровільної згоди особи, вилучення з її володіння та користування речей, предметів, документів, а також їх подальше утримання органом досудового розслідування.
Процесуальним законом визначено, що здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.
У силу ст. 9 КПК України при виконанні вказаного вище обов`язку слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, статтею 8 КПК наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Таким чином, саме слідчий суддя шляхом безпосереднього застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, та зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.
Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення зазначеними повноваженнями з метою суворого дотримання закону, забезпечення рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.
Як встановлено під час розгляду клопотання, ГСУ СБ Україниздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 220 200 000 000 000 93 від 06.05.2020 за ч. 2 ст. 201, ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.08.2020 (справа № 761/22389/20)у вказаному кримінальному провадженні задоволене клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , накладений арешт, зокрема, на розподільчий комплекс РКУ-Н на базі причепу 2-ПН-6 МАЗ-5207В; електростанцію ЕСД 5Е96А на базі причепу 2-ПН-10мод. МАЗ5224В; пускову установку 5П3, на корпусі якої в ході огляду виявлено металеву табличку із написом «242356», що належать ТОВ «НВК «Техімпекс».

Як вказано у рішенні слідчого судді, прокурор посилався на те, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, може містити на собі сліди його вчинення, тобто у силу ст. 98 КПК є доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається у випадках, зокрема, якщо слідчий або прокурор не доведуть, що може бути виконане завдання, для виконання якого вказані особи звертаються з відповідним клопотанням.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно з-поміж іншого є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ст. 98 КПК до речових доказів кримінальний процесуальний закон відносить об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, завданням арешту майна у цьому випадку є забезпечення збереження певних предметів не як об`єктів права власності, а саме як речових доказів, тобто таких, що зберегли на собі сліди злочину або є безпосередніми носіями інформації про обставини його вчинення.

Виходячи з того, що слідчим не спростовані аргументи ініціатора клопотання про те, що піддане арешту майно має законне походження, відсутні ознаки для віднесення його до речових доказів, застосування щодо нього зазначеного заходу забезпечення не відповідає вимогам ст. 170 КПК.
Враховуючи, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, однак стороною обвинувачення на день розгляду клопотання про скасування арешту майна доказів, що належне ТОВ «НВК «Техімпекс» майно має кримінальне походження чи може бути використаний як доказ фактів чи обставин, на встановлення яких спрямоване розслідування, подальше перебування його під арештом не відповідає завданням, визначеним ч. 3 ст.132 КПК.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги долучені до клопотання документи щодо нагальної необхідності використання Центральним управлінням забезпечення авіації і ППО Озброєння Командування Сил логістики Збройних Сил України ДП «Львівський радіоремонтний завод» під час проведення відновлювального ремонту зенітно-ракетних комплексів в умовах воєнного стану.

Враховуючи викладене, обґрунтованим є висновок, що майно, на скасуванні арешту якого наполягає заявник, відомостей про обставини вчиненого не містить, отже, не може бути доказом у кримінальному провадженні, тобто у подальшому застосування оскаржуваного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.
Згідно з ч. 1 ст.174 КПК арешт майна може бути скасований у разі, коли буде доведено, що у подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба чи такий застосований необґрунтовано.

Отже, вищенаведене доводить, що на теперішній час потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відсутня, оскільки подальше перебування майна під арештом не відповідає наведеній у ст. 170 КПК меті та завданню його застосування, чим продовжується порушення права власності ТОВ «НВК «Техімпекс», та вимагає від слідчого судді прийняття рішення, яке б усунуло спричинені негативні наслідки та відновило у повному обсязі права вказаної особи.

Таким чином, клопотання генерального директора ТОВ «НВК «Техімпекс» підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 2, 8, 9, 16, 85, 98, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання генерального директора ТОВ «Науково-Виробнича компанія «Техімпекс» ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.08.2020 у кримінальному провадженні № 220 200 000 000 000 93 від 06.05.2020 (справа № 761/22389/20), на таке майно:

- розподільчий комплекс РКУ-Н на базі причепу 2-ПН-6 МАЗ-5207В;
- електростанцію ЕСД 5Е96А на базі причепу 2-ПН-10мод. МАЗ5224В;
- пускову установку 5П3, на корпусі якої в ході огляду виявлено металеву табличку із написом «242356» (пусковий пристрій 5П73), для подальшої передачі Державному підприємству «Львівський радіоремонтний завод» на безоплатній основі для потреб Збройних Сил України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1