Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/4013/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000250 від 09.10.2021, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, не судимого в силу ст.. 89 КК України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 304, ч. 2 ст.289 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Баратівка Снігурівського району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.10.2021, близько 23 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в АДРЕСА_1 , з метою втягнення неповнолітнього у протиправну діяльність, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є неповнолітнім, запропонував останньому вчинити спільно з ним незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21061», що належить мешканцю Дівошин Овруцької ОТГ ОСОБА_9 , на що ОСОБА_5 погодився, тим самим ОСОБА_4 втягнув неповнолітнього у протиправну діяльність.

Після цього, з метою реалізації свого злочинного наміру, 08.10.2021 близько 23 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаним з проникненням у приміщення, перебуваючи в Дівошин Овруцької ОТГ, заздалегідь знаючи про місцезнаходження автомобіля, прийшли до належного ОСОБА_9 домоволодіння, що по АДРЕСА_2 у вказаному населеному пункті, після чого зайшли на його територію через дерев`яні незамкнуті ворота та підійшли до наявного там гаражного приміщення. Підійшовши до вхідних дверей гаражного приміщення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 руками відчинили незамкнуті дерев`яні ворота та без дозволу потрапили до вказаного гаражного приміщення, де підійшли до наявного там легкового автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21061», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », вартістю 16856,00 грн., який (автомобіль) належить ОСОБА_9 та згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху України являється механічним транспортним засобом, тобто транспортним засобом, що приводиться в рух за допомогою двигуна.

У подальшому ОСОБА_4 відчинив незамкнуті двері автомобіля та сів за його кермо, та спільно з ОСОБА_5 виштовхав вказаний автомобіль з гаражного приміщення та за межі території домоволодіння.

Далі, з метою приховання слідів правопорушення, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 зачинили вхідні двері до гаражного приміщення і ворота до території домоволодіння, та ОСОБА_10 , сівши за кермо вказаного автомобіля, за допомогою наявного у замку запалювання ключа, привів у дію (завів) двигун, а ОСОБА_4 , перебуваючи поряд на передньому пасажирському сидінні, поїхали з місця вчинення злочину, тим самим розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою незаконно заволоділи належним ОСОБА_9 транспортним засобом, чим заподіяли останньому матеріальну шкоду.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що 08 жовтня 2021 року, близько 21 години, він перебував у себе вдома. Також разом з ним знаходилися його односельчани, а саме неповнолітній ОСОБА_11 та повнолітній ОСОБА_12 . Вони перебували у його гаражі (сараї), де відпочивали та вживали алкогольні напої. Десь близько 23 години ОСОБА_12 , вживши чималу кількість алкоголю, ліг спати у нього в гаражі. Він з ОСОБА_13 залишилися вдвох і у цей момент він запропонував ОСОБА_13 скоїти крадіжку автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21061», що належить місцевому жителю, а саме ОСОБА_14 , для того, щоб покататися на ньому та весело провести час, на що ОСОБА_13 погодився. Він добре знав, що ОСОБА_13 являється неповнолітнім. Коли ОСОБА_13 погодився на його пропозицію, вони вдвох направилися до гаражного приміщення ОСОБА_15 , при цьому ОСОБА_16 , коли вони виходили з його гаража, залишився спати на дивані і вони йому про це нічого не сказали. Вийшовши з гаража вони пішли до домогосподарства ОСОБА_17 , і коли прийшли туди то помітили, що начіпний замок на вхідних воротах гаражу не замкнений. Після цього вони вдвох руками зняли металевий заслін з воріт та відчинили їх. У подвір`ї світла не було, однак у кімнатах будинку домогосподарства горіло світло. Потрапивши до гаражного приміщення вони підійшли до автомобіля, після чого він відчинив незамкнуті водійські дверці автомобіля та сів за кермо, де у замку запалювання виявив ключ запалювання. Після цього вони вдвох виштовхали автомобіль з гаражного приміщення за територію подвір`я. Потім вони позачиняли ворота до гаражного приміщення та ворота до домогосподарства. Після цього ОСОБА_13 сів за кермо, та привів за допомогою ключа двигун у дію, а він при цьому сів на переднє пасажирське сидіння, та у подальшому вони поїхали до м. Овруча. Приїхавши у м. Овруч, він пересів за кермо автомобіля і далі вже він продовжував керувати автомобілем. Близько 02 години вони повертались додому і не доїхавши близько 3 км. до села, рухаючи по асфальтній дорозі, він не впорався з керуванням та виїхав за межу проїжджої частини в чагарник, в результаті чого в автомобілі утворилися технічні несправності і він не міг продовжувати рух. Близько 04 години ранку до нього прийшли ОСОБА_18 зі своїм сином ОСОБА_16 та почали запитувати з приводу угону автомобіля, на що він їм добровільно в усьому зізнався та розповів про всі обставини даної події. У подальшому ОСОБА_17 викликав на місце події поліцію, яким він також в усьому зізнався. Розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_11 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 08.10.2021 року, близько 21 години, він прийшов додому до свого односельчанина ОСОБА_19 . Коли він прийшов до ОСОБА_20 , то разом з ним перебував ще один односельчанин ОСОБА_12 . Вони сиділи у гаражі та відпочивали. ОСОБА_20 та ОСОБА_16 вживали алкогольні напої, а він алкоголь не вживав. Близько 23 години ОСОБА_12 , вживши чималу кількість алкоголю, ліг спати прямо у приміщенні гаражу, а він з ОСОБА_21 залишилися вдвох і ОСОБА_20 запропонував йому скоїти крадіжку автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21061», що належить місцевому жителю ОСОБА_14 , для того, щоб покататися на ньому на що він погодився. Вони вдвох пішли до гаражного приміщення ОСОБА_15 , при цьому ОСОБА_16 , коли вони виходили з гаража, залишився спати на дивані і вони йому про це нічого не сказали. Підійшовши до домогосподарства ОСОБА_15 вони зайшли через вхідні ворота на його територію та підійшли до вхідних дверей гаражного приміщення, де помітили, що начіпний замок на вхідних воротах гаражу не замкнений, після чого вони вдвох зняли металевий заслін з воріт та відчинили їх. Потрапивши до гаража вони, не вмикаючи світла, підійшли до автомобіля, після чого ОСОБА_20 відчинив незамкнуті водійські дверці автомобіля та сів за кермо, де у замку запалювання виявив ключ запалювання. Однак вони вирішили автомобіль одразу не заводити і не привертати до себе уваги, а для цього вирішили виштовхали його з гаражу. Тоді він підійшов до автомобіля ззаду та за форкоп витягнув його з гаражного приміщення, а у подальшому він розташувався за автомобілем, а ОСОБА_20 вийшов із-за водійського сидіння і взявся за передню стійку, та вони разом виштовхали автомобіль з подвір`я. Потім вони позачиняли ворота до гаражного приміщення та ворота до території домогосподарства. Після цього він сів за кермо автомобіля і завів його. ОСОБА_20 сів на переднє пасажирське сидіння і вони поїхали до м. Овруча. В м. ОСОБА_22 пересів за кермо автомобіля і далі вже він продовжував керувати ним. Біля 2 години вони вирішили їхати додому. Не доїхавши близько 3 км. до села ОСОБА_20 не впорався з керуванням та виїхав на вказаному автомобілі за межу проїжджої частини в чагарник, в результаті чого у автомобілі утворилися технічні несправності і він далі не міг продовжувати рух. Після ДТП він з ОСОБА_20 пішли пішки до с. Дівошин, при цьому залишивши пошкоджений автомобіль на місці ДТП. Близько 04 години ранку його розбудив батько та повідомив, що до нього додому прийшли ОСОБА_18 зі своїм сином ОСОБА_16 та почали запитувати з приводу угону автомобіля, на що він їм в усьому зізнався та розповів про всі обставини даної події. У подальшому ОСОБА_17 викликав на місце події поліцію, яким він також в усьому зізнався. Розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_18 в судовому пояснив, що ввечорі він поставив свій автомобіль в гараж, а вранці до нього приїхали його знайомі і розповіли де зараз знаходиться його автомобіль. Після цього він викликав працівників поліції. Щодо покарання покладається на погляд суду.

Крім особистого визнання своєї провини, вина обвинувачених підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи:

- протоколом огляду місця події від 09.10.2021, та фототаблиці до нього, з якого вбачається, що місцем огляду являється територія домоволодіння, що по АДРЕСА_2 , а саме гаражне приміщення, в якому знаходився автомобіль марки «ВАЗ-21061», д.н.зн. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 , який був викрадений.

а.с.п. 86-92

- протоколом огляду місця події від 09.10.2021, та фототаблиці до нього, з якого вбачається, що місцем огляду являється ділянка автомобільної асфальтної дороги сполученням від с.Скребеличі до с.Дівошин Овруцької ОТГ Коростенського району (в напрямку с. Скребеличі), на якій в кюветі серед чагарників знаходився легковий автомобіль, який на момент огляду мав механічні пошкодження.

а.с.п. 93-101

- висновком експерта № СЕ-19/106-21/10520-АВ від 19.10.2021, з якого вбачається, що ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ» модель «21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 09.10.2021 могла становити 16856,00грн.

а.с.п. 102-105

- висновком експерта № СЕ-19/106-21/12395-АВ від 09.12.2021, та ілюстративної таблиці до нього, з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «ВАЗ» модель «21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 09.10.2021 становить 16856,00грн.

а.с.п. 107-117

- калькуляцією № 1 з урахуванням одержаних значень вартість відновлювального ремонту (Свр) автомобіля «ВАЗ-21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 25040,17грн.

а.с.п. 118-120

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 21.10.2021, з використанням відеозапису.

а.с.п. 124-127

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.11.2021 з участю підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 та фототаблиці до нього встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 розповів та показав на місці обставини вчинення злочину 08.10.2021.

а.с.п. 137-144

Враховуючи вище викладене, дослідивши докази, які були надані суду, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у втягненні неповнолітнього в протиправну діяльність, та незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у приміщення, а його дії необхідно кваліфікувати відповідно за ч. 1 ст.304 та ч. 2 ст. 289 КК України. Дії неповнолітнього ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у приміщення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а для обвинуваченого ОСОБА_5 крім того вчинення злочину неповнолітнім.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Обставин. що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні не встановлено.

Обмірковуючи міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 судом враховуються, як ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень так і особистість обвинуваченого, який щиро розкаявся, за місцем проживання зарекомендував себе із задовільної сторони, проживає на радіоактивно забрудненій території, Для обвинуваченого ОСОБА_5 судом враховуються, як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення так і особистість обвинуваченого, який вчинив злочин вперше, щиро розкаявся, за місцем навчання характеризується задовільно, враховуючи думку потерпілого, який просить обвинувачених суворо не карати, а тому суд вважає, що їх перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства і призначає їм покарання, не пов`язане із позбавленням волі, застосувавши ст.. 75, 104 КК України, а для неповнолітнього ОСОБА_5 крім того, враховуючи його вік, з метою досягнення мети покарання, суд вважає за можливе призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за вказане кримінальне правопорушення, застосувавши ст.. 69 КК України.

Потерпілим ОСОБА_9 був пред`явлений цивільний позов до обвинувачених про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Суд, розглянувши цивільний позов відповідно до вимог ст. ст. 128, 129 КПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Частиною 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ст. 129 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність визнання позову, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Процесуальні витрати на проведення автотоварознавчих експертиз у даному кримінальному провадженні становлять: 2745,92 грн., що підтверджується довідками Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати в загальній сумі 2745,92 грн. слід стягнути пропорційно з ОСОБА_4 та батька неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави.

До ОСОБА_4 та ОСОБА_5 застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_19 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання за цими законами, а саме:

- за ч.1 ст. 304 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання визначити у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки при умові, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за цим законом, застосувавши ст. 69 КК України, виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 104, 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік при умові, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_19 на користь потерпілого ОСОБА_15 8428 грн. матеріальної шкоди та 17500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь потерпілого ОСОБА_15 8428 грн. матеріальної шкоди та 17500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_19 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1372,96 грн.

Стягнути з законного представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1372,96 грн.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ-21061», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » - залишити власнику ОСОБА_9 .

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1