Справа № 157/1032/22
Провадження №1-кп/157/128/22
УХВАЛА
Іменем України

07 вересня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2022 року за № 0000094, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України,

в с т а н о в и в :

Органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що причинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

До суду надійшло письмове клопотання прокурора ОСОБА_3 , у якому остання просить продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою та в обґрунтування зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 12.06.2022 близько 19 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи взагалі посвідчення водія, керуючи технічно справним мотоциклом марки «SPARK SP200R-27» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по правому узбіччі по ходу свого руху вулицею Віктора Павлова у с. Підріччя, Камінь-Каширського району, Волинської області, із перевищенням максимально допустимої швидкості в населеному пункті у напрямку до центру села, неподалік будинку № 20, в порушення п.п. 1.7, 1.10, 2.1 (а), 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.3, 12,4,12.9 (б) Правил Дорожнього руху України, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, проявив безпечність та неуважність під час руху, не правильно врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, при виникненні небезпеки для руху - дитини на велосипеді, яку він об`єктивно був спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до його зупинки, внаслідок чого допустив зіткнення з малолітнім велосипедистом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухався по лівому узбіччі назустріч руху мотоцикла, в результаті чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження від яких помер12.06.222 у Камінь-Каширській ЦРЛ. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітній велосипедист ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком судово-медичного експерта № 69 від 18.07.2022 отримав тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, злам кісток основи черепа, забій головного мозку із крововиливами під його оболонки, забійна рана лобної ділянки; тупа травма грудної клітки, забій легень, крововиливи в корені легень, розрив правої легені, правобічний гемоторакс (700 мл), розрив правого грудино-ключичного сполучення, перелом нижньої щелепи справа, синець та забійна рана в ділянці підборіддя справа, садна обличчя, кінцівок. Комплекс даних тілесних належить до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному повадку викликали смерть потерпілого. Причиною смерті дитини ОСОБА_6 є відкрита черепно-мозкова травма: перелом кісток основи черепа, забій головного мозку із крововиливами під його оболонки. В прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 п.п. 1.7, 1.10, 2.1 (а), 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (з наступними змінами та доповненнями), а саме: п. 1.7., яким встановлено, що водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних; та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності; п. 1.10., згідно з яким терміни, що наведенні у цих Правилах, мають таке значення: узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами; узбіччя може використовуватись для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней); п. 2.1, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.3., яким встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.9., згідно з яким водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п. 12.1, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; 12.3., відповідно до якого в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, п. 12.4., яким встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год; п. 12.9., згідно з яким водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3,29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил. Крім того, 12.06.2022 близько 19 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи взагалі посвідчення водія, керуючи технічно справним мотоциклом марки «SPARK SP200R-27», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по правому узбіччі по ходу свого руху вулицею Віктора Павлова у с. Підріччя, Камінь-Каширського району, Волинської області, у напрямку до центру села, неподалік будинку № 20, в порушення п.п. 1.7, 1.10, 2;1 а), 2.3 (б), 2.9 (а), 12.3, Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з малолітнім велосипедистом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; що рухався по лівому узбіччі назустріч руху мотоцикла, в результаті чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у Камінь- Каширській ЦРЛ. Після зіткнення із вищевказаним малолітнім велосипедистом, ОСОБА_4 завідомо знаючи, що потерпілий перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, якого ОСОБА_4 сам поставив в небезпечний для життя стан, та маючи змогу надати потерпілому допомогу на місці пригоди, умисно самовільно покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, в порушення п. 2.10 (а, г , д, е) Правил дорожнього руху України, якими встановлено: п. 2.10 - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатись на місці пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги; а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітній велосипедист ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком судово-медичного експерта № 69 від 18.07.2022 отримав тілесні ушкодження, які належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному повадку викликали смерть потерпілого. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.135 КК України. 12.06.2022 слідчими слідчого управління ГУНП у Волинській області відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Також 23.06.2022 слідчими слідчого управління ГУНП у Волинській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 за ч. 1 ст. 135 КК України. 24.06.2022 прокурором дані провадження об`єднані в одне провадження з єдиним реєстраційним номером №0000094. 12.06.2022 о 19 год. 30 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затримано. В ході досудового розслідування 13.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 14.06.2022 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави до 09.08.2022 включно. Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні постановою заступника керівника Волинської обласної прокуратури 27.07.2020 продовжено до 3 місяців, тобто до 12.09.2022 включно. Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 28.07.2022 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 12.09.2022 включно в межах строку досудового розслідування. Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, висновками інженерно-транспортних експертиз, протоколами слідчих експериментів, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження які як окремо так і в сукупності обґрунтовують повідомлену ОСОБА_4 підозру. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершене 29.08.2022 шляхом скерування до суду обвинувального акта стосовно ОСОБА_4 за ч. 3 ст.286-1, ч. 1 ст. 135 КК України. Разом з тим, виявлені під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 ризики, визначені ст. 177 КПК України, не зменшились і продовжують існувати. Приймаючи до уваги вагомість наявних достатніх доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України, враховуючи, що одне з них відноситься до категорії тяжких злочинів, а також те, що останній не працевлаштований, не має сталого джерела доходу, що за своєю сукупністю свідчить про те, що у разі визнання обвинуваченого винуватим у їх вчиненні, йому може бути призначене покарання на строк від 5 до 10 років позбавлення волі, тому є усі підстави вважати, що обвинувачений, розуміючи невідворотність покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Для обґрунтування ризику, який зазначений у п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, належить зазначити, що перебуваючи на свободі ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на основних свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх давати неправдиві показання чи відмовитися їх надавати суду шляхом вмовляння, погроз чи підкупу. Для обґрунтування ризиків, які зазначені у п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України належить зазначити, що один із вчинених ОСОБА_4 злочинів вчинений у стані алкогольного сп`яніння та спричинив непоправні наслідки у вигляді смерті малолітнього ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_4 після скоєння дорожньо-транспортної пригоди покинув місце пригоди та у його діях наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України. Застосування відносно ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки він обвинувачується у вчинені злочинів, один з яких є тяжким, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, обвинуваченим виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно обвинуваченого тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано у зв`язку із тим, що обвинувачений, враховуючи санкцію покарання, яка йому загрожує у разі визнання судом його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, може переховуватись від суду. Запобіжний захід у вигляді застави до ОСОБА_4 не може бути обраний, оскільки він не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також, один із злочинів, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , спричинив загибель людини. Таким чином, наявність вищезазначених обставин зумовлює необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У підготовчому судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта, мотивуючи тим, що під час досудового розслідування дотриманні вимоги КПК України, підстав для закриття кримінального провадження немає, і заявила клопотання про доручення органу пробації підготувати досудову доповідь щодо обвинуваченого, а також підтримала подане нею до суду письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів і пояснила, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні, зокрема тяжкого злочину, обґрунтованість звинувачення підтверджується протоколом огляду місця події, висновками судових експертиз щодо технічного стану транспортного засобу, щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, показаннями свідків, які були очевидцями пригоди, висновками судово-медичних експертиз щодо наявних тілесних ушкоджень, якими підтверджується причинний зв`язок між смертю малолітнього потерпілого і порушенням Правил дорожнього руху, затримання ОСОБА_4 відбулося у день вчинення злочину і тому надати докази на підтвердження тих обставин, що останній намагався ухилитися від слідства та суду, впливати на потерпілих, свідків не вбачається за можливе, однак з врахуванням обставин скоєного злочину, зокрема тих, що була залишена у небезпеці малолітня дитина та обвинуваченого розшукували у зв`язку із залишенням місяця пригоди, а потерпілі та свідки у кримінальному провадженні є його односельчанами, належить прийти до висновку, що жодних стримуючих фактів, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 не ухилиться від суду, не буде впливати на потерпілих, свідків, які судом ще недопитані, немає.

Обвинувачений Приймак та його захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечили, обвинувачений просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також пояснив і те, що вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнає, місце події залишив, оскільки злякався, однак потерпілого самого у небезпеці не залишав, адже на місце пригоди позбігалося багато людей.

Окрім того, захисник ОСОБА_5 у підготовчому судового засіданні не заперечив щодо наявності розумної підозри вважати причетним до вчинення дорожнього-транспортної пригоди обвинуваченого, однак, посилаючись на те, що прокурором не доведено жодними доказами ризиків, про які зазначається у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, а ОСОБА_4 є особою молодого віку, соціально-адаптованою, має постійне місце проживання, проживає в багатодітній сімї, вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнає себе винним і щиро розкаюється, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також підтримав подане ним до суду клопотання, у якому просить доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого з метою прийняття виваженого та справедливого рішення щодо міри покарання, а також подане клопотання, у якому просить доручити СУ ГУНП у Волинській області провести слідчий експеримент з метою перевірки показань ОСОБА_4 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди і з метою встановлення моменту виникнення небезпеки для водія ОСОБА_4 в даній дорожній ситуації, мотивуючи тим, що останній на протязі всього періоду досудового розслідування пояснював свою версію виникнення ДТП, а також сторона захисту просила слідчого з метою перевірки показань обвинуваченого провести відтворення показань останнього на місці події шляхом слідчого експерименту, однак у задоволенні цього клопотання слідчим необґрунтовано було відмовлено, що є порушенням ч. 2 ст. 22 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилися, ОСОБА_7 подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності, ОСОБА_6 про час, дату та місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином, заяву про відкладення підготовчого судового засідання не подав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України підсудне Камінь-Каширському районному суду. Підстав для закриття кримінального провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України і до нього додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого та його захисника про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

З урахуванням зазначених обставин та думки учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження належить призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Камінь-Каширського районного суду, а також доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого.

Заслухавши думку обвинуваченого та захисника щодо клопотання про продовження строку тримання під вартою та дослідивши подані прокурором та захисником докази, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою належить задовольнити, зважаючи на таке.

Частиною 1 статті 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від від 28 липня 2022 року щодо ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 12 вересня 2022 року включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив невідворотні наслідки у виді смерті людини та відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, і скоєння злочину пов`язано із залишенням місця вчинення і намаганням втекти, що свідчить про сталість негативної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим наявні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків у кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень, та вагомість цих ризиків свідчить про неможливість їх запобіганню шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Розмір застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчим суддею не визначався з огляду на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Суд встановив, що ОСОБА_4 раніше не судимий, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, до затримання проживав з батьками та 5 братами, стан здоров`я його, як він пояснив, задовільний, займається домашнім господарством, разом з тим, не навчається, не працевлаштований.

Один із злочинів, у вчиненні якого ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується і обґрунтованість підозри стороною захисту не заперечується, а саме злочин, передбачений ч. 3 ст. 286-1 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів і за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а інший злочин, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 135 КК України, є нетяжким злочином, спрямованим проти життя та здоров`я особи.

Сама по собі тяжкість злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, в той же час суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення в сукупності з вищезазначеними даними, що характеризують його особу та спосіб життя, і свідчать про відсутність постійної суспільно-корисної зайнятості, та фактичними обставинами кримінального провадження, згідно з якими ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть малолітнього потерпілого, скоєння злочину пов`язане із залишенням у небезпеці людини, суд дійшов висновку, що продовжує існувати високий ступінь ризику переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності у разі доведення його вини у вчиненні злочинів та впливу на потерпілих та свідків, які, як пояснила прокурор у судовому засіданні, є його односельчанами.

За таких обставин і беручи до уваги, що встановлений ухвалою слідчого судді запобіжний захід закінчується 12 вересня 2022 року, обвинувальний акт надійшов до суду з долученими до нього матеріалами 29 серпня 2019 року, і судове провадження не закінчено та потребує з урахуванням зазначених прокурором доказів додаткового часу для розгляду, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, суд вважає, що обраний раніше щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить продовжити на строк 60 днів.

На думку суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_4 , в тому числі і домашнього арешту, про що просила сторона захисту, за вищенаведених обставин не зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо клопотання захисника, про доручення СУ ГУНП у Волиснькій області провести слідчий експеримент з метою перевірки показань обвинуваченого, то воно є передчасним, адже судовий розгляд не розпочато, суд не досліджував жодні докази, не досліджував безпосереднього показання обвинуваченого, і згідно із ст. 333 КПК України, суд має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом.

Керуючись ст. ст. 199, 314 - 316, 333, 369, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, строк тримання під вартою до 5 листопада 2022 року включно.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Камінь-Каширського районного суду Волинської області на 14 год. 30 хв. 14 вересня 2022 року.

Кримінальне провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора у кримінальному провадженні, захисника, потерпілих і забезпечити участь обвинуваченого.

Доручити Камінь-Каширському районному сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області скласти і надати до початку судового засідання досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про доручення СУ ГУНП у Волинській області провести слідчий експеримент відмовити.

Ухвала у частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, в інші частині ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України, тобто на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду кримінального провадження по суті.

Головуючий: ОСОБА_1