Провадження №1-кп/127/500/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі № 12 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15 частиною четвертою статті 185, частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувають матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15 частиною четвертою статті 185, частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК).

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку. Клопотання мотивоване тим, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу на даний час не відпали. Зокрема, ОСОБА_5 вчинив ряд тяжких злочинів під час діє воєнного стану, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта страждає на хронічне психічне захворювання та потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 щодо продовження його підзахисному строку дії запобіжного заходу не заперечував.

Особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 вважав за можливе припинити його тримання в лікувальному закладі.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Частиною першою статті 508 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) регламентовано, що до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Зі змісту частини другої зазначеної статті вбачається, що дані запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

При цьому, частиною третьою статті 508 КПК визначено, що застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Норми чинного кримінально-процесуального законодавства, встановлюють вимоги щодо строку та порядку звернення до суду з відповідним клопотанням. Зокрема, положеннями статті 199 КПК визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали. При цьому суд враховує, що частина третя статті 199 КПК є відсильною нормою щодо статті 184 КПК. Зі змісту частини другої статті 184 КПК випливає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Строк дії, обраного до ОСОБА_5 запобіжного заходу спливає о 23.59 год. 13.09.2022. Отже, стороною обвинувачення вищезазначені вимоги кримінально-процесуального законодавства щодо вручення копії клопотання, а також щодо строку звернення до суду з відповідним клопотанням були дотримані.
Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення чи відмови у задоволенні клопотання прокурора, суд враховує таке.
З наданих суду матеріалів випливає, що 18.05.2022 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК був затриманий ОСОБА_5 і 20.05.2022 слідчий суддя застосовував до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 13.30 год. 16.07.2022.
За результатом проведення підготовчого судового засідання суд змінив застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені академіка О.І. Ющенка Вінницької обласної ради».

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд враховує положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997.
Відповідно до вимог частини першої статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Як слідує зі змісту частини другої статті 177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в своїй прецедентній практиці вказує на те, що в розумінні Конвенції є обґрунтованою підозрою. Зокрема, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 175, справа «Нечипорук і Йонкало проти України»; п. 32, справа «Fox, CampbellandHartley v. the UK»; п. 88, справа «IglarMammadov v. Azerbaijan»; п. 42 «Котій проти Украхни»; п. 51, справа «Erdagos v. Turkey»; п. 48 «Cebotari v. Moldova»).

Разом з тим, суд враховує, що для вирішення питання щодо можливої причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому злочину здійснюється саме на виконання вимог пункту 1 та 2 частини першої статті 91 КПК, якою визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому частиною першою статті 94 КПК визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд враховує, що частиною першою статті 91 КПК визначено перелік питань, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а статтею 92 КПК визначено обов`язок доказування зазначених обставин. Разом з тим, порядок подання доказів суду та їх подальше дослідження регламентований § 3 Глави 28 КПК, тобто під час розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, вирішення питання щодо обґрунтованості підозри обвинуваченого, зокрема в частині того, чи є він суб`єктом інкримінованого йому діяння, потребує дослідження доказів у їх сукупності. Натомість, на даний час судове слідство у кримінальному провадженні не заверешене, а тому вирішення зазначеного питання на даній стадії судового процесу є передчасним і може призвести до порушення приписів, закріплених у частині шостій статті 22 КПК, якою регламентовано, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК, суд враховує, що ЄСПЛ звернуто увагу на те, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання; він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21, справа «Подвезько проти України»).

Отже, з матеріалів кримінального провадження випливає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів під час дії воєнного стану, відповідно до висновку судово-психіатричного експертизи останній страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії, внаслідок якого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Суд також враховує, що на даний час судовий розгляд клопотання не завершений, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, відповідно до положень частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити, продовжити ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення останнього до закладу з надання психіатричної допомоги, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені академіка О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» на 60 днів
змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на поміщення останнього до закладу з надання психіатричної допомоги, що виключає його небезпечну поведінку, а саме до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені академіка О.І. Ющенка Вінницької обласної ради».

Керуючись статтями 371, 508 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені академіка О.І. Ющенка Вінницької обласної ради», продовжити на 60 днів, тобто з 06 вересня 2022 року до 23.59 год. 04 листопада 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: