Справа № 461/5167/22
Провадження № 1-кс/461/4422/22
УХВАЛА
про арешт майна

04.10.2022 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості щодо якого 28.09.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 України.

Слідча відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на документи, які було вилучено під час проведення у кабінеті № ІНФОРМАЦІЯ_1 , де здійснює свою службову діяльність ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 :

-бланк типових посадових обов`язків начальника групи морально-психологічного забезпечення РТЦК та СП на 4 арк;

-список ознайомлення від 26.09.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 03.10.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 19.09.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 12.09.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 05.09.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 29.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 22.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 25.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 09.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 01.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 25.07.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 18.07.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 11.07.2022 на 1 арк.;

-довідка військово-лікарської комісії ОСОБА_4 від 25.02.2022 на 1 арк.;

-копія довідки військово-лікарської комісії ОСОБА_4 від 25.02.2022 на 1 арк.

Слідча вказує, що вказані вище документи, які вилучені під час проведення обшуку, в сукупності з іншими доказами у провадженні, мають важливе значення для доказування у даному кримінальному провадженні. 02.10.2022 року постановою слідчого, вилучені під час обшуку документи визнані речовими доказами. Вище перелічені документи могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Зважаючи на те, що документи стосовно яких подано клопотання вже вилучені слідчим, підстав для застосування положень ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя не знаходить.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

З огляду на наведені положення КПК України, вважаю за можливе провести розгляд клопотання за відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до висновку, що таке підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Частинами 1 та 2 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 наведеної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтями 7 та 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам та критеріям встановленим ст. 171 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 01.10.2022, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30.09.2022, проведено обшук у кабінеті № ІНФОРМАЦІЯ_1 , де здійснює свою службову діяльність ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведення обшуку вилучене наступне:

-бланк типових посадових обов`язків начальника групи морально-психологічного забезпечення РТЦК та СП на 4 арк;

-список ознайомлення від 26.09.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 03.10.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 19.09.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 12.09.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 05.09.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 29.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 22.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 25.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 09.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 01.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 25.07.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 18.07.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 11.07.2022 на 1 арк.;

-довідка військово-лікарської комісії ОСОБА_4 від 25.02.2022 на 1 арк.;

-копія довідки військово-лікарської комісії ОСОБА_4 від 25.02.2022 на 1 арк.

02.10.2022 року вказані у клопотанні документи, котрі були вилучені під час проведення обшуку, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, в ході розгляду клопотання встановлено, що на даний час вказані речі та документи не оглянуті та не досліджені в повному обсязі, а інформація яка у них міститься потребує аналізу і вивчення органом досудового розслідування.

Наведені вище доводи та мотиви, а також обставини встановлені в ході розгляду клопотання вказують на те, що майно з приводу якого подане клопотання, відповідає критеріям визначеним у ст.170 КПК України, в частині наявності правових підстав для застосування запропонованого заходу забезпечення кримінального провадження та досягнення мети (завдань) арешту.

Також, ухвалюючи рішення за клопотанням, зокрема наводячи мотиви та підстави застосування арешту, враховую те, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку про те, що застосування до ухвал слідчого судді про накладення арешту положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду.

Отже, розглядаючи дане клопотання, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який у своїх рішеннях зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Ухвалюючи рішення за клопотанням, зокрема наводячи мотиви з яких виходить слідчий суддя та обставини встановлені в ході розгляду клопотання, враховую також і те, що орган досудового розслідування, звертаючись до слідчого судді, повинен дотримуватись певних меж, задля забезпечення таємниці досудового розслідування, з метою досягнення дієвості та мети кримінального провадження.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи доведення слідчим обставин, визначених ст.ст. 170, 171 КПК України, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для учасників провадження та третіх осіб, приходжу до висновку, що наявні належні правові підстави для задоволення клопотання, оскільки, в даному випадку, накладення арешту на документи, які визнано речовим доказом, забезпечить його збереження та є необхідним для розкриття кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із тимчасовим позбавленням права на розпорядження та користування документами, які було вилучено під час проведення у кабінеті № ІНФОРМАЦІЯ_1 , де здійснює свою службову діяльність ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 :

-бланк типових посадових обов`язків начальника групи морально-психологічного забезпечення РТЦК та СП на 4 арк;

-список ознайомлення від 26.09.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 03.10.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 19.09.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 12.09.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 05.09.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 29.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 22.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 25.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 09.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 01.08.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 25.07.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 18.07.2022 на 1 арк.;

-список ознайомлення від 11.07.2022 на 1 арк.;

-довідка військово-лікарської комісії ОСОБА_4 від 25.02.2022 на 1 арк.;

-копія довідки військово-лікарської комісії ОСОБА_4 від 25.02.2022 на 1 арк.

Зобов`язати слідчого невідкладно повідомити всіх заінтересованих осіб (володільця) після їх встановлення про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1