Справа № 495/6684/20
№ провадження 1-кс/495/1257/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгорода-Дністровського Одеської області, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст.191 України -
В С Т А Н О В И В:

30.06.2022 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001544 від 17.10.2020 відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
1. - Виклад обставин, зазначених в клопотанні.
На підставі розпорядження Голови Білгород-Дністровської райдержадміністрації № 296/А-2016 від 16.05.2016 «Про затвердження Положення про управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Білгород-Дністровської районної державної адміністрації», яке викладено у новій редакції «Про затвердження Положення про управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації», затвердженій розпорядженням голови Білгород-Дністровської районної державної адміністрації за № 21/А-2020 від 20.01.2020 створено Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації (Одеська область, місто Білгород - Дністровський, вул. Грецька, будинок 24).

Наказом начальника Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської райдержадміністрації ОСОБА_7 № 10 від 02.03.2020 затверджено «Положення про відділ грошових виплат управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської райдержадміністрації».
ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, маючи відсутність моральних принципів, вольовий та стійкий характер для реалізації своїх злочинних намірів, маючі спеціальні знання та досвід роботи з питань оформлення, призначення, нарахування та виплати різних видів державних соціальних допомог малозабезпеченим сім`ям, багатодітним сім`ям та одиноким матерям, у 2017 році, більш точної дати не встановлено, здійснила ряд запланованих організаційних та підготовчих заходів, до числа яких входило: аналіз законодавства України щодо надання державної соціальної допомоги населенню України; розробка механізмів оформлення на ім`я підставних осіб без їх відома та згоди, неналежних державних соціальних допомог, можливостей внесення недостовірних відомостей до автоматизованої інформаційної системи «АСОПД» щодо призначення та нарахування неналежних виплат соціальних допомог на підставних осіб та інших осіб без їх відома та згоди; створення та використання завідомо підроблених довідок про перебування осіб на обліку отримувачів державних соціальних допомог в УСЗН Білгород-Дністровської РДА, підроблення платіжних та інших документів, необхідних для отримання державних соціальних допомог та їх використання; створення та використання завідомо підроблених заяв щодо відкриття банківських карток для нарахування та отримання неналежних державних соціальних допомог без відома осіб, на рахунки яких вони нараховуватимуться; привласнення ідентифікаційних номерів платників податків, привласнення та незаконного використання персональних даних інших осіб без їх відома, відкриття банківських рахунків на ім`я таких осіб, на які планувалось здійснювати незаконне нарахування бюджетних коштів; підбір учасників злочинної групи з числа перевірених та знайомих їй осіб, які обіймали відповідні посади, які є безпринципними та байдужими до наслідків вчинення злочинів, здатними чинити протиправні дії проти власності, суспільства і держави, з наступним розподілом ролей між ними, розробила детальний план злочинних дій та приступила до його реалізації.

З метою отримання можливості скривати сліди вчинених злочинів видаляти відомості про безпідставно заведені особові справи отримувачів соціальних допомог в автоматизованій системі «АСОПД», ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище, а також авторитет керівника, віддала головному спеціалістові програмного забезпечення УСЗН Білгород-Дністровської РДА ОСОБА_8 , який знаходився у її безпосередньому підпорядкуванні, вказівку передати свої логін та пароль доступу до автоматизованої системи «АСОПД» учасникам організованої групи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , внаслідок чого останні отримали доступ до «АСОПД» під логіном та паролем ОСОБА_8 , що надало розширені можливості здійснення несанкціонованих операцій у зазначеній автоматизованій системі, в тому числі видаляти відомості про особові справи та рахунки отримувачів соціальних допомог.
При цьому, ОСОБА_7 , розуміючи, що для досягнення злочинної мети, тобто виплати державної соціальної допомоги підставним особам, необхідні певні підстави для призначення і отримання грошових виплат, без використання владних повноважень, наданих службовим особам Білгород-Дністровської районної державної адміністрації в Одеській області та службовим особам Першого Білгород-Дністровського відділення АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» , не можливо реалізувати злочинний план, на початку січня 2018 року залучила до участі у незаконному заволодінні бюджетними коштами відповідних осіб, в тому числі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у дружніх відносинах з ОСОБА_10 . Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення шляхом заволодіння грошовими коштами, які виділяються з державного бюджету в якості державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги при народженні дитини, допомоги на дітей одиноким матерям, діючи в особистих інтересах та інтересах невстановлених третіх осіб, розуміючи, що забезпечити отримання таким шляхом незаконного прибутку можливо лише за активного сприяння службових осіб Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської райдержадміністрації, ОСОБА_4 надав свою добровільну згоду на участь в організованій групі, а також на використання його персональних даних, документів, для незаконного заволодіння бюджетними коштами.
Так ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 розподіливши між собою ролі і функції та узгодивши деталі виконання плану злочинної діяльності організувались у стійке злочинне угруповання, загальною метою якого визначили незаконне збагачення шляхом незаконного оформлення на підставних осіб в Управлінні соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної держаної адміністрації різних видів державної соціальної допомоги, яку отримували на розрахункові рахунки, відкриті на таких осіб, в Першому Білгород-Дністровському відділенні АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 50), відділенні № НОМЕР_1 Южне ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 37а) та ТВБВ №10015/0339 філії Одеського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» (м. Білгород-Дністровський, вул. Єврейська, 28).
За планом ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , заволодіння грошовими коштами державного бюджету вирішено здійснювати шляхом внесення недостовірних відомостей до бази даних АСОПД про необхідність призначення і отримання виплат соціальної допомоги окремим особам, які раніше перебували на обліку управління соціального захисту населення як отримувачі соціальних допомог, а також особам, які зверталися та будуть звертатися до УСЗН з приводу призначення соціальних допомог, однак їм відмовлено або буде відмовлено у наданні таких допомог, - без їх відома та за відсутності законних на те підстав, а також іншим особам, які не мають права отримання державних соціальних допомог з метою їх подальшого привласнення, подальшого лобіювання перед іншими працівниками Управління з питань візування проектів рішень про призначення допомог та затвердження виплатних відомостей на вказаних осіб, незаконним оформленням (відкриттям) відповідних банківських рахунків та платіжних карток із залученням посадових осіб відповідних банківських установ, а також організації зняття (обготівковування) грошових коштів, які надходили на відкриті банківські рахунки у якості соціальних допомог через мережі банкоматів з використанням банківських карток.
ОСОБА_4 , будучи учасником організованої групи, виконував роль виконавця та при цьому перебуваючи у дружніх відносинах з ОСОБА_10 , діючи за попередньо узгодженим планом з іншими учасниками організованої групи, отримував незаконно нараховані та виплачені соціальні допомоги, для чого, без відповідних підстав надав документи ОСОБА_10 для постановки на облік до УСЗН Білгород-Дністровської РДА як особи, яка має право на отримання державних соціальних допомог, незаконно відкрив на своє ім`я, а також на ім`я ОСОБА_16 , без його відома та згоди, спеціальний картковий рахунок у відділенні № НОМЕР_1 Южне ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 37а) , а також за допомогою своєї банківської картки та банківської картки ОСОБА_16 , через мережу банкоматів, здійснював зняття (обготівковування) грошових коштів незаконно виплачених соціальних допомог, які в подальшому розподілялися між учасниками організованої групи.
Стійкість організованої групи була забезпечена за рахунок її стабільного складу, характеру відносин між ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та іншими учасниками групи, яких втягнуто до злочинної організованої групи на добровільних засадах із використанням службової підпорядкованості та корисливих обіцянок.
Група мала стійкий характер, високий ступінь організованості, підпорядкування всіх її учасників організаторам, відрізнялася чітким плануванням, підготовкою до вчинення злочинів, стабільністю складу, розподілом ролей і функцій між учасниками групи, наявністю необхідної для функціонування групи технічної бази, засобів зв`язку та професійних навичок, всі операції з незаконного призначення, нарахування та виплати державних соціальних допомог здійснювалися з максимально можливими заходами щодо попередження можливості бути в подальшому викритими та притягнутими до відповідальності.
Вказані заходи разом з іншими методами конспірації злочинної діяльності групи і підтриманням незаперечного авторитету її керівників створювали у спільників впевненість у можливості уникнення відповідальності за скоєння групових злочинів в разі викриття їх правоохоронними органами.
Протиправна діяльність групи була припинена лише після проведення комплексу оперативно-розшукових заходів Управління Служби безпеки України в Одеській області та слідчих дій.
Таким чином, у період з січня 2018 до грудня 2020 року, члени організованої ОСОБА_17 та ОСОБА_11 групи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та ОСОБА_4 та інші невстановлені особи скоїли ряд умисних злочинів, пов`язаних із заволодінням та розтратою бюджетних коштів
За сукупністю вчиненого ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України за кваліфікуючими ознаками: пособництво у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, організованою групою. Обґрунтування повідомленій підозрі ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами.
У кримінальному провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної.
У зв`язку з викладеним слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з поміщенням до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор № 22» з можливістю застосування застави як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою з роз`ясненням його обов`язків і наслідки їх невиконання у розмірі триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2. - Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, зазначили, що особа раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за викликом слідчого прибував до органу досудового розслідування, має на утриманні дитину та дідуся, що свідчить про міцність соціальних зв`язків.
3. - Мотивація суду.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
В рамках кримінального провадження №0001544 28.06.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгорода-Дністровського Одеської області, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 повідомлено про підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: висновком експерта за результатом проведення експертизи за експертної спеціальністю 1.1 «Дослідження почерку і підписів» №60 від 26.04.2022; висновком експерта за результатом проведення експертизи за експертної спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів» № 6 від 13.06.2022; висновків експерту №21-6794/6795 комісійної судово-економічної експертизи від 29.04.2022; протоколом огляду предмету від 01.11.2021 та іншими зібраними по справі доказами.
Прокурором у судовому засіданні було зазначено, що існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкі злочини щодо розтрати та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, вчинене у великих та особливо великих розмірах, організованою групою.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 протиправних дій, що кваліфікуються за ч. 5 ст.27 ч.5 ст. 191 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України).
Так слідчим у клопотанні було зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 може:
- переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочинів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже у кримінальному провадженні наявні речі і документи, щодо яких на теперішній час з об`єктивних обставин не вирішено питання щодо їх належного вилучення та накладення арешту, не встановлені всі обставини кримінального провадження;
- незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 відомі їх анкетні дані та місця проживання, та яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань;
перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на теперішній досудове розслідування не завершено, а тому, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_4 , матиме можливість ухилення від слідства з метою перешкоджання встановленню органом досудового розслідування всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення тощо.
вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Разом з тим, адвокат у судовому засіданні, спростовуючи вказані ризики зазначив наступне:
- підозрюваний ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_20 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській обалсті) та на його утриманні перебуває їх спільна дитина ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ) та дідусь ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що свідчить про міцність соціальність зв`язків;
- в ході проведення досудового розслідування ОСОБА_4 спроб до переховування не вчиняв, прибував до слідчого за його вимогою;
- підозрюваний за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
На підставі наведених сторонами доказів, з урахуванням усіх обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику переховування у ОСОБА_4 від органів досудового розслідування. Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором хоча і доведені ризики, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, однак можливість їх настання є низькою.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У клопотанні слідчим зазначено, а прокурором в судовому засіданні підтверджено, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слід врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає вчинених злочинів, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.
На думку органа досудового розслідування обирати відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застави недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, так як підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.
Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтовуючи неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий не довів необхідність застосування саме тримання під вартою як запобіжного заходу, ним не було надано належних доказів на підтвердження недостатності застосування більш м`яких заходів.
Враховуючи правову позицію, викладену у рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою», слідчий суддя вважає, що в даному кримінальному провадженні прокурором не доведено, що наявність існування ризиків, на які він посилається, не може бути забезпечено іншим більш м`яким запобіжним заходом, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, що передбачено статтею 181 КПК України.
Отже, під час розгляду клопотання встановлено, що виключних обставин для тримання підозрюваного під вартою немає, оскільки відомостей, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні не вказано та в судовому засіданні не доведено. Доводи прокурора у своїй сукупності не свідчать про наявність підстав для обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість доказів про вчинення підозрюваним вказаних кримінальних правопорушень, а також обставин, що його характеризують, а саме наявність постійного місця проживання, перебування на утриманні сім`ї, належне виконання процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001544 від 17.10.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_2 із забороною йому залишати місце свого проживання цілодобово в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.08.2022 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- носити електронний засіб контролю;
- прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження або суду за першим викликом;
- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками в рамках кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати слідчому СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити підозрюваного ОСОБА_4 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1