ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000013 від 04.01.2018 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 червня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України,-

УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 червня 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказаний вирок захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.
У своїй апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок на та призначити обвинуваченому ОСОБА_8 мінімальне покарання з відстрочкою на 1 рік.
Свої доводи мотивує тим, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є несправедливим через суворість.
Вказує, що ОСОБА_8 повністю визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, підтвердив усі обставини, встановлені досудовим слідством.
_________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 715/1332/18 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Провадження №11-кп/822/319/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 02 січня 2018 року приблизно о 15 год. 10 хв. в адміністративних межах с. Грушівка Глибоцького району Чернівецької області на автодорозі міжнародного сполучення М-19 спільно з ОСОБА_10 , рухаючись на транспортному засобі марки «Рено» з іноземною реєстрацією НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_10 , зупинилися біля наряду патрульної поліції УПП в Чернівецькій області екіпажу №201 в складі інспекторів роти №2 БУПП в Чернівецькій області ДПП ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які згідно «Дислокації сил та засобів роти №2 батальйону УПП з 08-00 02.01.2018 року до 20-00 02.01.2018 року» несли службу на даному маршруті. У зазначений час цим нарядом УПП в Чернівецькій області перевірялися документи у водія ОСОБА_13 , який, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив правила дорожнього руху. При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вступили в словесний конфлікт з працівниками поліції, чим своїми діями заважали останнім виконувати покладені на них службові обов`язки.
В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , підійшовши до службового автомобіля марки «Тойота Пріус» реєстраційний номер НОМЕР_3 , зупинились перед передньою частиною даного автомобіля, чим своїми діями заважали виїхати з узбіччя на проїжджу частину дороги працівниками поліції для продовження несення служби. На неодноразові законні вимоги інспектора роти №2 УПП в Чернівецькій області ОСОБА_7 відійти від службового авто ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не реагували, чим своїми діями чинили злісну непокору законним вимогам поліцейського.
Далі, 02.01.2018 року приблизно о 15 год. 17 хв. ОСОБА_8 знаходячись біля передньої частини службового автомобіля марки «Тойота Пріус» реєстраційний номер НОМЕР_3 , не реагуючи на законні вимоги інспектора роти №2 УПП в Чернівецькій області ОСОБА_7 відійти від службового автомобіля, вчинив з останнім суперечку, під час якої в агресивній формі мовлення та нецензурними словами висловив словесну погрозу насильства щодо працівника правоохоронного органу ОСОБА_7 , який знаходився при виконанні службових обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 345 КК України погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити.
Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника.
Обвинувачений, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явився та не повідомив причини неявки, що у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає подальшому судовому розгляду апеляційної скарги захисника.
Потерпілий заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив рішення районного суду залишити без змін.
Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників апеляційного провадження стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників апеляційного провадження у судових дебатах, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 та доведеність його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, апелянтом не оспорюється, то ці обставини колегією суддів в апеляційному порядку не перевіряються.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Що стосується покарання, призначеного ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що, суд першої інстанції при ухваленні вироку в цій частині вказаних вимог не дотримався.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.345 КК України у виді трьох років позбавлення волі, суд першої інстанції навів у вироку дані про тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України несудимий, позитивно характеризується по місцю проживання, врахував повне визнання вини обвинуваченим, думку потерпілого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Проте, на думку колегії суддів, навівши у вироку ці обставини, суд першої інстанції не дотримався у повній мірі вимог закону України про кримінальну відповідальність, та не обґрунтував чому призначив ОСОБА_8 найсуворіше покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.345 КК України, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованим врахування обтяжуючої обставини вчинення злочину у зв`язку з виконання потерпілим службового обов`язку.
Згідно ч.4 ст.67 КК України, суд не може враховувати ознаку кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, як обставину, що обтяжує покарання.
Оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою диспозиції ч.1 ст.345 КК України та вже інкримінована ОСОБА_8 , обставин, що обтяжують покарання апеляційний суд не вбачає.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої інстанції повністю визнав свою вину, підтвердив усі обставини, викладені в обвинувальному акті, попросив вибачення у потерпілого.
За наведених обставин, враховуючи, що ОСОБА_8 вчинив нетяжкий злочин, повністю визнав свою вину, вибачився перед потерпілим, в силу ст.89 КК України несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, колегія суддів вважає, що йому необхідно пом`якшити призначене покарання в межах санкції ч.1 ст.345 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_8 за ч.1 ст.345 КК України колегія суддів враховує, тяжкість вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, визнання вини, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність пом`якшуючих і обтяжуючих обставин.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що при цих обставинах злочину і з урахуванням особи обвинуваченого, його виправлення можливе без ізоляції його від суспільства та з застосуванням положень ст.75 КК України.
Отже, доводи сторони захисту про те, що призначене ОСОБА_8 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є надто суворим знаходять своє підтвердження в ході апеляційного перегляду.
Згідно ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням районним судом закону України про кримінальну відповідальність, а апеляційна скарга захисника задоволенню .
На підставі наведеного та керуючись, ст.ст.404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді 1(одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_8 наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

21.09.2022 року
(дата засвідчення копії)