У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 серпня 2022 року, якою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гюстров Німеччина, громадянина України, українця, військовослужбовець, є учасником бойових дій, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

- обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 10.10.2022р. включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваній більш м`який запобіжний захід.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.10.2022р. включно.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.
На думку захисника, стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Зазначає, що зважаючи на дані про особу підозрюваного, до нього може бути застосований інший запобіжний захід, а не тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України. Прокурор вважав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Після вивчення матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних злочинів та доведеність існування заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зважаючи на вищевказані обставини, слідчий суддя застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки прийшов до висновку, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду та впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи, передбачені ст. ст. 176-178 КПК України, так і спеціальні положення, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України).
Так, слідчим суддею взято до уваги, що у провадженні СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000551 від 11.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК.

За версією органу досудовим розслідуванням 11.08.2022р., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виконуючи свої службові обов`язки на підставі Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015р., являючись працівниками Національної поліції України, о 21:24 год за порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачене п. 6 ст. 121 КУпАП, а саме за неосвітлений задній державний знак в темну пору доби, зупинили на відрізку проїзної частини, направленої у сторону вул. Грушевського м. Первомайська Миколаївської області, автомобіль марки ВАЗ моделі 21011 жовтого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 (далі автомобіль ВАЗ 21011). Підійшовши до вказаного автомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_9 представились та почали виконувати свої службові обов`язки, повідомили водія про його порушення.
Підчас перевірки документів поліцейськими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у водія ОСОБА_10 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. У встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, розпочався розгляд адміністративних матеріалів, в ході якого на місці водію ОСОБА_10 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, або у медичному закладі. В присутності двох свідків під відеозапис під час складання матеріалів про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, водій ОСОБА_10 відмовився. З водієм вказаного автомобіля на пасажирському сидінні спереду праворуч перебував ОСОБА_6 .
За вказаних обставин, ОСОБА_6 , оцінюючи вказані вище індивідуальні ознаки службового автомобілю Toyota Prius, однострій поліцейських ОСОБА_8 та ОСОБА_9 достеменно усвідомлював, що останні відносяться до працівників правоохоронного органу Національної поліції.
У цей час у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, раптово виник умисел на вбивство працівників правоохоронного органу поліцейських ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Реалізуючи даний умисел, ОСОБА_6 вийшов з автомобіля ВАЗ 21011 та повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про намірі реалізації даного умислу шляхом застосування щодо останніх вогнепальної зброї, якої у нього при собі не було.
11.08.2022р. о 21:42 год. ОСОБА_6 , який перебував біля автомобілю ВАЗ 21011, зайшов за службовий автомобіль Toyota Prius та зник з поля зору ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по проїзній частині у напрямку р. Південний Буг м. Первомайська Миколаївської області.
11.08.2022р. о 21:52 год. ОСОБА_6 , тримаючи у руках вогнепальну зброю АКС з № НОМЕР_2 (далі автомат) з патроном в патроннику та двома магазинами з 30 патронами у кожному, які були з`єднані між собою клейкою стрічкою та один з яких був під`єднаний до ствольної коробка вказаного автомату, підійшовши по проїзній частині зі сторони р. Південний Буг м. Первомайська Миколаївської області до точки, що розташована на відстані близько 10-15 м. від вказаного вище місця, де ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжували процес притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності. Після чого ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи злочинний умисел, який виник за вказаних вище обставин та який направлений на вбивство працівників правоохоронного органу поліцейських ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зробив з вказаного автомату постріл в бік останніх та направився, з вказаним автоматом у руках, у бік поліцейських ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . У цей час ОСОБА_6 словесно наказав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 лягти на підлогу та підійшовши до службового автомобілю Toyota Prius, тримаючи у руках вказаний вище автомат, зайшов за нього, зайнявши тим самим позицію для можливого відкриття вогню, з вказаного вищого автомату, по поліцейському ОСОБА_9 , який перебував у полі його зору.
ОСОБА_9 , усвідомлюючи про очевидну недоцільність використання щодо ОСОБА_6 поліцейських заходів примусу, ліг на землю, виконавши вимоги останнього. ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 та, направивши вказаний вище автомат, у сторону голови ОСОБА_9 , погрожував ОСОБА_9 вбивством.
У цей час ОСОБА_8 , перебуваючи поза зором ОСОБА_6 , обійшов його позаду та, діючи на підставі ст. ст. 23, 42, 44 Закону України «Про національну поліцію», застосував до ОСОБА_6 фізичну силу у виді прийомів боротьби, направленими на затримання ОСОБА_6 та позбавлення його можливості тримати в руках вказаний вище автомат. Під час вказаної боротьби, ОСОБА_6 , тримаючи палець на спусковому гачку, вказаного вище автомату, неумисно здійснив два хаотичних постріли з вказаного автомату.
Після вказаних обставин ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у порядку ст. 208 КПК України здійснили фізичне затримання ОСОБА_6 та на підставі ст. ст. 23, 42, 45 Закону України «Про національну поліцію», застосували до нього спеціальний засіб кайданки.

12.08.2022р. о 01.16 год. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.
Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину.
Така обґрунтованість підтверджується наступними матеріалами: протоколом огляду місця події від 11.08.2022р., рапортом поліцейського ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 ; висновком судово-медичної експертизи №206 від 12.08.2022р., згідно якого у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження; висновком судово-медичної експертизи №205 від 12.08.2022р., згідно якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.08.2022р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.08.2022р.;відомістю про закріплення зброї та інш. матеріалами.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо того, що розуміючи наслідки вчиненого підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею також були взяті до уваги дані щодо особи, а саме, що підозрюваний осіб на утриманні немає, одружений, є військовослужбовцем, не має постійного місця реєстрації на території м. Первомайськ Миколаївської області.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі.
Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи апелянта відносно того, що можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід з огляду на наявність у нього постійного місця проживання, позитивної характеристики, того, що він є військовослужбовцем, не є слушними, оскільки суттєво не зменшують наявні ризики.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 серпня 2022 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: