Справа № 467/335/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000091 від 10.06.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, інвалідом не являється, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП у період з 16 січня 2022 року по 24 травня 2022 року домашнього насильства у відношенні до особи, з якою спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі з ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен мас право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", систематично вчиняє психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , з якою в перебуває у сімейних відносинах та проживає в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_3 . Зокрема ОСОБА_4 безпричинно висловлював на адресу ОСОБА_5 словесні образи, погрози, нецензурні слова, принижував, заподіявши шкоди психічному здоров`ю потерпілої, що призвело до фізичних і психологічних страждань останньої, погіршення якості її життя, що виявилося у формі втоми, дискомфорту, негативних переживань, крім того ОСОБА_4 на зауваження ОСОБА_5 не реагував, будучи при цьому притягнутим Арбузинським районним судом Миколаївської області до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Зокрема, 04.02.2022 року за вчинення, відповідно 16.01.2022 року, а також 25.05.2022 року за вчинення, відповідно 14.02.2022 року, 21.02.2022 року, 24.04.2022 року та 24.05.2022 року домашнього насильства відносно ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_4 будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, 09.06.2022 року близько 20:00год., керуючись єдиним злочинним умислом, направленим на систематичне вчинення психологічного насильства над цивільною дружиною, перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , вчинив відносно ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, що виразилося у висловлювані на її адресу образливих нецензурних слів, спричинення фізичного болю, що виразилось у шарпані руками за одяг та заподіяні руками двох ляпасів по обличчю.

Таким чином, за наведених вище обставин ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного, фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань.

17 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000091 між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди про примирення, потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. При цьому, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинення злочину у виді 150 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст. ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та потерпілому.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та визнав свою вину, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 5 ст. 474 КПК України, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена сторонами угоди про примирення є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також визначена з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, а також обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, та відсутності обставин, які обтяжують покарання. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, покарання узгоджене сторонами угоди про примирення є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 17 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000091, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2022 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1