Справа № 442/733/22
Провадження № 1-кп/442/139/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000941 від 11.12.2021 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Корець Рівненської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою вищою освітою, не працюючої, одруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей, не адвоката, не депутата, невійськовозобов`язаної, раніше не судимої, -

- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

- з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

- обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

- її захисника адвоката ОСОБА_5

встановив:
Судом визнано доведеним, що 10 грудня 2021 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном (грошовими коштами), під приводом зняття показників лічильника газу прийшла в господарство ОСОБА_6 , що розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , де, з метою убезпечитись від ідентифікації своєї особи, одягнула на обличчя захисну маску, представилася працівницею газової служби та назвалася іменем ОСОБА_7 , тим самим ввівши в оману власника домоволодіння ОСОБА_6 , тобто незаконно увійшла в приміщення житлового будинку, здійснила фотографування показників лічильника, який встановлений в кухонній кімнаті, а після цього попросила ОСОБА_6 пригостити її чаєм, щоб тимчасово відволікти його увагу, вирішила вчинити розбійний напад.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_8 , в цей же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, що поєднано із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, скориставшись моментом коли ОСОБА_9 повернувся до неї спиною ставлячи на плиту черпак з водою, з підлоги в коридорі підняла дерев`яну колоду (поліно), взяла її обома руками за торці та вчинила напад на ОСОБА_6 , нанісши нею один удар в потиличну ділянку його голови, від якого той ледь втримався на ногах, розвернувся до ОСОБА_8 , схопив її за руки та став з нею боротись, однак не встояв на ногах і впав обличчям на підлогу. Тоді ОСОБА_8 , утримуючи двома руками цим же поліном нанесла ОСОБА_6 ще декілька ударів по потиличній ділянці голови та шиї, тим самим заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців на шиї ззаду у верхній третині, на правій щоці, навколо обох очей, крововиливу в склері правого ока біля зовнішнього кута, садна на правій брові, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та забійної рани лівої брови, забійної рани м`яких тканин чола, масивної підапоневротичної гематоми, двобічно плащевидної субдуральної гематоми правої гемісфери головного мозку, забою головного мозку легкого ступеню тяжкості, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи свої протиправні дії, поєднані єдиним злочинним умислом, ОСОБА_8 , переконавшись в тому, що ОСОБА_6 лежить на підлозі та не в змозі чинити опору, відчинила сидіння дерев`яної канапи, яка стояла в цій же кухонній кімнаті, виявила в ній поліетиленовий пакет із грошовими коштами у сумі 100200 гривень, забрала їх, а також зі столу мобільний телефон марки «Nomi» моделі «і244» imei: НОМЕР_1 вартістю 292 гривні, з якими вийшла з будинку, перед тим виключивши світло у будинку потерпілого з метою приховати факт вчиненого, та направилась до міста Дрогобича Львівської області, де з метою знищити докази вчинення нею кримінального правопорушення у невстановленому досудовим слідством місці викинула мобільний телефон ОСОБА_6 марки «Nomi» моделі «і244» та сім карту № НОМЕР_2 , якою користувалась та узгоджувала з потерпілим час зняття показника лічильника, а грошові кошти в подальшому заховала у гаражному приміщенні за місцем свого проживання, тобто умисно, проникнувши у житло, вчинивши напад, незаконно заволоділа грошовими коштами та мобільним телефоном, привласнила їх та розпорядилася ними на свій розсуд, тим самим завдала потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 100492 гривні.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила напад на ОСОБА_6 з метою заволодіння грошовими коштами та мобільним телефоном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, із проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 187 КК України - розбій.

В судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала. Пояснила, що 10.12.2021 приблизно о 18:00 год вона прийшла до помешкання ОСОБА_6 , який проживає на АДРЕСА_3 і є її родичем ( рідним братом її свекра). Йдучи до нього додому вона мала намір викрасти у нього гроші, оскільки він надавав у позику досить велику суму її свекрові. Дорогу вона знала, оскільки раніше в нього була. Вона представилась представником газової служби і попросила сфотографувати показник газового лічильника і він її впустив додому. В будинку нікого не було, окрім неї та ОСОБА_10 , оскільки він проживає один. У передпокої побачила колоду висотою приблизно 50 см із металевим закінченням з однієї сторони. В цей час в неї виник умисел на те, щоб вдарити ОСОБА_10 по голові. ОСОБА_11 запропонував зробити каву і направився до кухонної кімнати робити каву. В цей час вона взяла вказану колоду та пішла за ним. Коли ОСОБА_11 набрав води і ставив її на плиту, він став до неї спиною. Вона двома руками взявши колоду, вдарила його декілька разів нею по потилиці. Від ударів колодою ОСОБА_11 впав на підлогу обличчям вниз. Однак він одразу хотів піднятись, а саме почав впиратись руками в підлогу і вставати. В цей час вона знову вдарила його колодою по голові по потиличній ділянці. Від удару він знову ліг, однак почав підніматись знову. Дальше вона йому нанесла декілька ударів колодою по потилиці. Коли вона помітила, що ОСОБА_11 лежить на підлозі і не рухається, то відкрила дерев`яний тапчан (диван у якого відкривалась дерев`яна кришка) та побачила у середині одяг та у куті у поліетиленовому кульку гроші. Гроші були зв`язані чорним шнурком та поміщені у поліетиленовий пакет. На столі у кухонній кімнаті лежав кнопочний мобільний телефон, і вона викрала його тому, що попередньо телефонувала із свого мобільного телефону до ОСОБА_10 , а тому хотіла, щоб ніхто про це не дізнався. Вона телефонувала до ОСОБА_10 зі свого мобільного телефону у який вставила іншу сім-карту, яку купила завчасно, а потім викинула. Взявши гроші вона одразу вибігла з будинку. Вона поїхала у м.Дрогобич та викинула телефон ОСОБА_10 та сімкарту на узбіччя дороги. Після цього поїхала додому у село Рихтичі. Приїхавши додому заховала викрадені грошові кошти у гаражі, пакет з грошима не розгортала та не рахувала скільки там було грошей. Після цього перебувала вдома до того часу, коли до неї прийшли працівники поліції, яким вона зізналась у скоєному. На злочин її спровокували колектори, у яких вона отримала багато онлайн кредитів і не могла їх погасити. Сума яку їй потрібно сплатити становить приблизно 500 000 гривень. Про фінансові проблеми нікому не повідомляла, її чоловік перебував і перебуває за межами України на заробітках і вона нічого йому не розповідала. Перебувала у декретній відпустці, а тому їй не вистачало коштів на прожиття. У вчиненому щиросердечно розкаялась, жалкує про вчинене, відшкодувала потерпілому завдану шкоду. Просила суворо її не карати, не позбавляти волі, застосувавши відносно неї ст.69 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 претензій морального та матеріального характеру не має, просить суд не позбавляти обвинувачену волі.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченою, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України .

ЇЇ дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.187 КК України, оскільки вона вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Кримінальний закон передбачає у виключних випадках можливість застосування положень ст. 69 КК України лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Тобто, призначення покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції відповідної норми, можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до ч. 1 та/або ч. 2 ст. 66 КК України, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім цього, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року за №7 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року), вбачається, зокрема, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, при відсутності інших об`єктивних та суб`єктивних обставин, які в сукупності не створюють обґрунтованої впевненості суду, зокрема, в необхідності обрання обвинуваченому більш тяжкого виду покарання, не може свідчити за його беззастережним обранням, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В даному кримінальному провадженні, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , при виборі останній заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченої та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Разом з тим, ті обставини, яких є більше ніж дві, а саме: те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення вперше (тобто відсутня звичка до злочинного ремесла), визнала свою винність, щиросердечно розкаюється, здійснює догляд за хворим свекром, має на утриманні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується долученими Свідоцтвами про народження Серія НОМЕР_3 та Серія І- НОМЕР_4 , обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення, повне відшкодування шкоди, - суд вважає за такі, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винної ОСОБА_3 .

За наведених вище обставинах та на підставі ч. 1 ст. 69 КК України, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 за ч.3 ст.187 КК України більш м`яке покарання, ніж передбачене в санкції ч.3 ст. 187 КК України.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченої, яка на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, виключно позитивно характеризується за місцем свого проживання, думку потерпілого, який просить не позбавляти волі обвинувачену, аналізу особи винної як у загально-соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши її від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд зазначає, що до обвинуваченої не може бути застосована додаткова міра покарання, передбачена ч. 3 ст. 187 КК України, у виді конфіскації майна з огляду на наступне.

Статтею 51 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчинені злочинів, є конфіскація майна, однак відповідно до ст. 77 КК України, у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, таке додаткове покарння як конфіскація майна не передбачено.

Що стосується цивільного позову прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 коштів, витрачених КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 на користь Дрогобицької міської ради в розмірі 8952 грн., то такий визнається обвинуваченою ОСОБА_3 та підлягає задоволенню

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України та стягнути з обвинуваченої витрати на проведення товарознавчої експертизи.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, зобов`язавши в силу п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 кошти, витрачені КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 на користь Дрогобицької міської ради в розмірі 8952 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1029,72 грн. витрат на проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-22/70-ТВ від 10.01.2022.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_3 у виді нічного домашнього арешту залишити до вступу вироку в законну силу.

Скасувати арешт на земельну ділянку з кадастровим номером №:04:000:0155 площею 0,15 га, яка на праві приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_14 від 01.02.2022.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_15 від 16.12.2021 на речі, вилучені 11.12.2021.

Речові докази:

-речі, вилучені 11.12.2021 в ході проведення огляду гаражного приміщення за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , і належать потерпілому ОСОБА_6 а саме: поліетиленовий пакет із поміщеними у середині грошовими коштами на загальну суму 100200 гривень, які були обкладені двома частинами картону та обв`язані шнурком чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_6

-речі вилучені 11.12.2021 в ході проведення огляду у ОСОБА_3 та які належать їй, а саме: мобільний телефон марки «Samsung A10» імей 1: НОМЕР_5 , імей 2: НОМЕР_6 із поміщеною у середині сімкартою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_7 повернути ОСОБА_3 ;

-речі вилучені 10.12.2021 в ході проведення огляду місця події, а саме: дерев`яне поліно (знаряддя вчинення злочину), аркуш паперу із рукописним написом « НОМЕР_8 та НОМЕР_9 над яким написано «Газ-Фото», що належать ОСОБА_6 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1