Справа № 545/568/22
Провадження № 1-в/545/111/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівське Вільнянського району Запорізької області , зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого,

Засудженого : 11.09.2017 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185,70,104,75,76 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, з іспитовим строком на 2 роки.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.09.2018 року іспитовий строк скасовано,

Початок строку 19.03.2019 року, кінець строку 19.03.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув Ѕ частину строку покарання і довів своє виправлення.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення, не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Від засудженого та представника колонії на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.537 ч.2 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув Ѕ частину строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так , ОСОБА_4 засуджений 11.09.2017 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185,70,104,75,76 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, з іспитовим строком на 2 роки.

У зв`язку з невиконанням покладених на ОСОБА_4 судом обов`язків, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.09.2018 року встановлений йому іспитовий строк скасовано, направлено в місця позбавлення волі для відбуття призначеного судом покарання.

Покарання відбуває з 19.03.2019 року.

Встановлено, що засудженим відбута 1/2 частина строку покарання .

За весь час відбування покарання засуджений стягнень не мав, має 1 заохочення.

Як вбачається із характеристики на засудженого ОСОБА_4 від 04.12.2020 року останній характеризується посередньо, ( ч. 2, а.о.с. 23 ).

Згідно характеристик від 15.10.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 стає на шлях виправлення, але повного виправлення не довів ( ч. 2, а.о.с. 29-30,33 ).

Лише згідно останньої характеристики на засудженого ОСОБА_4 , направленої до суду після подачі засудженим заяви про умовно-дострокове звільнення, а саме 15.03.2021 року, останній характеризується позитивно ( ч. 2, а.о.с. 44 ).

Дані про працю засудженого за весь період відбування покарання ( понад 3 роки ) в матеріалах справи відсутні, окрім єдиного місяця - лютий 2022 року.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно - дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Досліджені судом матеріали справи засудженого ОСОБА_4 свідчать про його нестабільну поведінку протягом усього періоду відбування покарання, однак в його поведінці сталися позитивні зміни, які вказують, що засуджений почав ставати на шлях виправлення.

Викладене вказує на те, що ОСОБА_4 в повній мірі не довів свого виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Таким чином, суд враховуючи дані про особу засудженого , його поведінку за весь період відбування покарання, в томі числі і за останній час, який безпосередньо передує розгляду заяви, вважає, що встановлені обставини не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_4 довів своє виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі ст. 107 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1