Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5574/15-к
Провадження № 1-кп/758/738/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2022 року м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 758/5574/15, відомості про яке внесені 23 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000504, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українця, громадянина України, працюючого ФОП, з середньою спеціальною освітою, не інваліда, не депутата, військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

де сторонами виступають, з боку:
обвинувачення прокурор ОСОБА_5 ,
захисту: обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

учасник провадження потерпіла особа ОСОБА_8 ,
представник потерпілої особи адвокат ОСОБА_9 ,

за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілої особи та його представника, -

В С Т А Н О В И В :

22 січня 2015 року в період часу з 18:00 по 19:00 годин, в дворі будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відбувся словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклої неприязні, в результаті якого один до одного застосували фізичну силу, без спричинення тілесних ушкоджень. Вказаний конфлікт припинився на місці події.
В подальшому, 22 січня 2015 року приблизно в період часу між 22 годиною 40 хвилин та 23 годиною 50 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , знову зустрів ОСОБА_8 .
У ОСОБА_6 , після того, як він вдруге зустрівся з ОСОБА_8 , на ґрунті попереднього конфлікту, виник злочинний намір на спричинення останньому тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій намір, ОСОБА_6 , діючи умисно, на ґрунті особистої неприязні, завдав удару скляною пляшкою в область лівого ока потерпілому ОСОБА_8 , внаслідок чого пляшка розбилась. Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , умисно повторно завдав кулаком правої руки, в якій тримав частину розбитої пляшки, в обличчя ОСОБА_8 , після чого останній впав на поверхню асфальту. Після чого, ОСОБА_6 умисно завдав потерпілому ОСОБА_8 приблизно 3-5 ударів ногою в область тулуба, голови та обличчя, поки його дії не були припинені сторонніми особами.
Вчинивши умисні дії, направлені на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину.
В результаті умисних дій останнього, потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи №406/Е від 02 березня 2015 року, спричинено наступні тілесні ушкодження: проникаюче корнеосклеральне поранення лівого ока: поранення кон`юнктиви, склери, райдужної оболонки, рогівки, скловидного тіла, з випадінням внутрішніх оболонок ока, тотальний крововилив лівого ока (гіфема), що призвело до зниження гостроти зору на дане око з залишенням лише функції світловідчуття.
За ступенем тяжкості тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм втрати органу чи його функції).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України не визнав, проти задоволення цивільного позову заперечив та показав наступне.
22 січня 2015 року він планував о 21.00 год. зустрітись з ОСОБА_10 та разом з ним випити пива, о 20.30 год на вулиці він зустрів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , поруч знаходились ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , в цей час ОСОБА_14 розмовляв з ОСОБА_11 , використовуючи ненормативну лексику. ОСОБА_14 лаявся, на що він звернув його увагу, проте останній продовжував сварку. Він попрохав ОСОБА_11 відійти в бік, а ОСОБА_14 почав замахуватися на нього, він відштовхнув ОСОБА_15 від чого той впав. Він нахилився до ОСОБА_15 , в цей час ОСОБА_8 збив його з ніг та ОСОБА_8 та ОСОБА_14 почали бити його ногами. Внаслідок втручання в конфлікт з боку ОСОБА_13 та ОСОБА_16 конфлікт було припинено.
Після закінчення конфлікту він зустрівся з ОСОБА_10 , з яким він попередньо домовлявся про зустріч. Під час зустрічі з ОСОБА_10 , останній сказав йому йти додому, оскільки він побитий та в брудному одязі. Після цього він направився у бік місця свого проживання. В той час, коли він йшов додому, йому зателефонував, ОСОБА_10 та повідомив, що невідомі, з якими виникла сварка, пішли за ним. Він відійшов за кут будинку, почистив одяг та мав намір почекавши 20-30 хвилин непомітно піти додому, та з цією метою вирішив обійти будинок по кругу та обійшов будинок АДРЕСА_2 і в цей момент йому на зустріч вийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . ОСОБА_8 спробував його вдарити, але він ухилився та наніс ОСОБА_8 один удар лівою рукою в вухо. Як саме після удару впав потерпілий ОСОБА_8 , після його удару, не пам`ятає. Попереджаючи дії ОСОБА_13 він вдарив його в живіт та схопив за руки, щоби він не міг заподіяти йому шкоду і в них деякий час відбувалась штовханина. В цей конфлікт втрутився ОСОБА_17 і конфлікт припинився, після чого обвинувачений пішов додому. Додатково зазначив, що до вищевказаних подій потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 він не знав. Вважає що потерпілий оговорює його з метою отримання коштів. Зазначив, що після того як дана кримінальна справа вже попала на розгляд суду, він декількома платежами сплатив потерпілому 10 000 (десять тисяч) гривень, які він передавав потерпілому не в якості відшкодування шкоди, а для того щоби закрилась справа в суді. Тілесних ушкоджень на потерпілому в той момент, коли він його бив, не бачив. Вказав, що раніше спілкувався з батьками потерпілого про закриття даної справи, але суму потрібну для проведення операції вони йому так і не назвали. Підкреслив, що мотивів для помсти потерпілому, у нього не було. Покази свідка ОСОБА_13 вважає брехнею. Щодо обставин подій то вказав, що погода в той день плюсова, але на землі був сніг, остання подія відбулась на тротуарі поруч з кіоском. Жодних алкогольних напоїв в той день він не вживав, оскільки у нього не було грошей.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини в пред`явленому йому обвинуваченні, його вина підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що ввечері 22 січня 2015 року він разом з ОСОБА_14 вийшли на вулицю та зустріли ОСОБА_13 та ОСОБА_18 , в подальшому між обвинуваченим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_15 виник конфлікт, вони почали бійку. Щоб припинити бійку він відтягнув ОСОБА_6 від ОСОБА_14 , та наніс обвинуваченому декілька ударів по спині, внаслідок чого конфлікт припинився, вони потиснули один одному руки та розійшлися. Під час даного першого конфлікту, були також присутні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . В подальшому він разом із свідком ОСОБА_13 пішли по своїм справам та через деякий час біля будинку АДРЕСА_2 вони побачили компанію людей, серед яких був також обвинувачений і в той момент, коли вони проходили поруч з даною компанією людей, обвинувачений наніс йому удар пляшкою з під пива по голові, а залишками пляшки, які залишились внаслідок розбиття пляшки об голову, в лице, внаслідок чого він фактично втратив око. Після ударів він впав, а обвинувачений наніс йому ще 5 чи 6 ударів ногами по тулубу, голові та обличчю. Також вказав, що лікарні він перебував більше тижня, на пошкоджене око йому наклали 48 швів, після чого він ще тривалий час знаходився на амбулаторному лікуванні. Під час розгляду справи в суді обвинувачений передав йому кошти в сумі 10 000 гривень. Вважає, що в день коли трапились події обвинувачений був в стані сильного алкогольного сп`яніння.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що з потерпілим перебував в дружніх відносинах, з обвинуваченим наглядно знайомий. 22 січня 2015 року ввечері по вул. М. Гречка, 20 в м.Києві він зустрівся з друзями - ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 . Він спілкувався з ОСОБА_8 окремо від компанії. Згодом побачив, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_15 виникла бійка, він залишився стояти осторонь. ОСОБА_8 пішов розбороняти, під час чого наніс обвинуваченому один чи два удари. Коли конфлікт вичерпався, ОСОБА_15 пішов додому. Згодом, він разом з ОСОБА_8 приблизно через 1,5 години переходили дорогу біля зупинки та магазину, раптом до ОСОБА_8 наблизився ОСОБА_6 та вдарив його пляшкою з під пива по голові, пляшка розбилась і під час нанесення удару, залишками пляшки, так званою «розочкою» пошкодив потерпілому око, удар був нанесений правою рукою. Також зазначив, що з обвинуваченим ще була одна особа, який був з обвинуваченим, але він в конфлікт не вступав. Після того як обвинувачений наніс удари потерпілому, він почав переслідувати ОСОБА_13 і останній відбіг побоюючись за своє здоров`я. Тим часом обвинувачений підійшов до потерпілого та вдарив його ногою в голову. Після чого конфлікт припинився, а обвинувачений ще з однією особою залишили місце події. Як тільки конфлікт припинився він викликав швидку медичну допомогу для потерпілого. Внаслідок поранення у потерпілого була велика кровотеча, навкруги нього було багато крові. Додатково вказав, що між першим та другим конфліктом пройшло близько двох або трьох годин. Дії обвинуваченого по відношенню до потерпілого вважає помстою.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що обвинуваченого не знає, з потерпілим перебуває у дружніх відносинах. Зимою 2015 року в кінці січня чи на початку лютого, більш точний час пригадати він не може, він разом з ОСОБА_8 вечері вийшли в магазин, по вул. М. Гречка, 20-а, вони зустріли своїх знайомих та спілкувались в дворі між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 . Під час розмови, до нього підійшов ОСОБА_6 та почав наносити йому удари руками по голові. В даний конфлікт втрутився потерпілий, який розтягнув його та обвинуваченого, після чого відбулась ще словесна перепалка і всі розійшлись. Після даного конфлікту у потерпілого були відсутні будь-які тілесні ушкодження, а у свідка був розбитий ніс та очі. Сам конфлікт мав місце в темну пору доби в проміжку часу між 17 та 22 годинами. В подальшому близько 2-3 години ночі, свідку телефонувала мати потерпілого та повідомила, що він у лікарні.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що близько 6 років тому, зимою, в період кінець січня початок лютого, він працював в ресторані Макдональдс та домовився з обвинуваченим ОСОБА_6 зустрітись та випити пива. З роботи він виїхав або в 21 або в 22 годині, час їзди додому тривав 40 45 хв. та приїхав до району в якому мешкає, де зустрів обвинуваченого, який мав неохайний вигляд одяг був брудним, на обличчі були садна, які обвинувачений пояснив тим, що у нього був якійсь конфлікт внаслідок того, що він заступився за дівчину. Свідок разом з обвинуваченим відійшли до дороги і в цей час поруч проходила компанія людей, один з яких пнув обвинуваченого, інший плюнув на нього, а ще один сказав фразу «ще побачимся». Після цього свідок сказав обвинуваченому йти додому і той пішов в бік дому через пішохідний перехід. В цей час свідок побачив, що в ту ж сторону, куди пішов обвинувачений, також пішла компанія людей. Після чого свідок зателефонував обвинуваченому та хвилюючись про можливі наслідки, повідомив щоб він був обережним та швидше йшов додому.
За клопотанням сторони захисту судом досліджено аудіозапис показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_21 , які були надані ними під час розгляду справи попереднім складом суду, що розглядав дану справу.
На дослідженому аудіозаписі свідок ОСОБА_11 показала, що з обвинуваченим та потерпілим перебуває в дружніх відносинах. Близько 20.00 години восени 2015 року під час її спілкування на підвищених тонах з ОСОБА_15 до них підійшов ОСОБА_6 , який в той час проходив поруч, та зробив зауваження ОСОБА_15 , в свою чергу останній сказав йому залишити їх в спокою, на що ОСОБА_22 наніс ОСОБА_15 один удар кулаком в обличчя. Від удару ОСОБА_15 впав, до нього підбіг ОСОБА_8 збив з ніг ОСОБА_6 . До нього приєднався ОСОБА_15 який підвівся з землі та вдвох почали наносити удари ногами ОСОБА_6 в різні частини тіла. До них підійшли інші знайомі та розтягнули учасників бійки. Потім між ними відбулась розмова, так би мовити з`ясування обставин бійки. В подальшому вони розійшлись в різні боки. Згодом до неї додому прийшов ОСОБА_13 та повідомив, що ОСОБА_8 побили.
На дослідженому аудіозаписі свідок ОСОБА_21 показав, що декілька років тому взимку, у вечірній час доби, він перебуваючи біля кіоску, побачив, що двоє чоловіків б`ються. Один із учасників бійки був ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_8 він не бачив. Він не бачив хто кому наносив удари. Він підбіг до бійки розборонив двох людей які бились. ОСОБА_6 пішов в напрямку будинку, інший побіг в протилежний бік.
Окрім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст.121 КК України, підтверджується наступними дослідженими в суді письмовими доказами.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23 січня 2015 року, ОСОБА_8 вказав, що 23 січня 2015 року приблизно о 24 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , після сутички з невідомими отримав тілесні ушкодження (удар скляною бутилкою по голові в область ока) (т. 2 а.с. 35 35зв).
Згідно копії карти виїзду швидкої медичної допомоги від 22 січня 2015 року № 1862, ОСОБА_8 було встановлено попередній діагноз проникаюче поранення лівого ока, підозра на гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкогольних напоїв (т. 2 а.с. 37 37зв).
Згідно висновку №406/Е від 02 березня 2015 року потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесне ушкодження у вигляді проникаючого корнеосклерального поранення лівого ока: поранення кон`юктиви, склери, райдужної оболонки, рогівки, скловидного тіла, з випадінням внутрішніх оболонок ока, тотальний крововилив лівого ока (гіфема), що призвело до зниження гостроти зору на дане око з залишенням лише функції світловідчуття. Вказане тілесне ушкодження, за ступенем тяжкості, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Характер та морфологічні властивості виявленого ушкодження, свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупого предмету, характерні властивості якого в ушкодженні не відобразились. Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать про те, що тілесне ушкодження, було спричинено до 23 години 55 хвилин 22 січня 2015 року (т. 2 а.с. 38 42).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 березня 2015 року, потерпілий ОСОБА_8 заявив, що впізнав на фото №2 чоловіка, котрий спричинив йому тілесні ушкодження. Особу впізнав за зовнішніми рисами обличчя. На фотознімку №2 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 43 45).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 березня 2015 року, свідок ОСОБА_13 заявив, що впізнав на фото №1 чоловіка, котрий 22 січня 2015 року за адресою: м. Київ, вул. М.Гречка, 20, спричинив йому тілесне ушкодження. Особу впізнав за зовнішніми рисами обличчя, а саме, формою та розміром носа. На фотознімку №1 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 46 48).
Згідно протоколу одночасного допиту осіб від 19 березня 2015 року, потерпілий ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 надали пояснення з приводу обставин події, яка відбулась між ними 22 січня 2015 року (т. 2 а.с. 49 53).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13 травня 2015 року з доданими фотознімками, проводився огляд місцевості по АДРЕСА_2 . В ході проведення слідчого експерименту було зафіксовано обставини вчинення злочину та механізми нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 22 січня 2015 року (т. 2 а.с. 54 62).
Таким чином, невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд розцінює як спробу ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне, оскільки його покази, надані під час судового розгляду, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження, а зібрані у справі докази, що були досліджені судом, суд вважає послідовними, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, тому покладає їх в основу обвинувального вироку. Суд вважає, що покази свідка ОСОБА_21 не вказують на непричетність обвинуваченого до інкримінованого злочину.
Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненому злочині доведена повністю і його умисні дії, які виразились в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, тобто тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило втрату функцій органу, за ч.1 ст.121 КК України.
В судових дебатах прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у предявленому обвинуваченні та призначити йому покарання у вигляді 6 років позбавлення волі,
Потерпілий та представник потерпілого в судових дебатах просили призначити обвинуваченому покарання у вигляді 6 років позбавлення волі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в судових дебатах підкреслив той факт, що відсутні докази того, що обвинувачений вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення та перебував в стані алкогольного сп`яніння в той день, зазначив, що стороною обвинувачення не представлено знаряддя злочину і допитані свідки не підтверджують використання обвинуваченим повної чи розбитої пляшки для нанесення удару. Вказав, що свідки сторони обвинувачення суперечать один одному та показам потерпілої особи і не формують правильну картину того, що відбулось. Підкреслив той факт, що згідно позиції сторони захисту події відбувались так як це описано в протоколі слідчого експерименту за версією сторони захисту, оскільки дії обвинуваченого були спрямовані на самозахист від агресії. У задоволенні позову просив відмовити та ухвалити виправдувальний вирок.
В судових дебатах та під час останнього слова обвинувачений свою провину заперечив, підтримав позицію свого захисника та вказав, що інкримінованого злочину він не вчиняв. Підкреслив той факт що в день коли вчинено інкримінований йому злочин, він був тверезий та без жодної пляшки в руках. Вважає що свідки та потерпілий його оговорювали з метою неправомірного отримання від нього коштів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно працевлаштований, неодружений, раніше згідно ст. 89 КК України не судимий.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, внаслідок якого потерпілий втратив зір на одне око та отримав довічну інвалідність (т.1 а.с. 217 зв.), позицію потерпілого, який наполягав на призначенні обвинуваченому реального покарання, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його дії.
Під час судового розгляду потерпілим до обвинуваченого заявлено цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином в розмірі 514532,75 грн. Відповідач ОСОБА_6 цивільний позов ОСОБА_8 щодо відшкодування шкоди завданої злочином не визнав зазначивши на необґрунтованість та безпідставність вимог зазначених у позові.
Вирішуючи вищевказані спірні взаємовідносини позивачів та відповідача, суд виходить з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Ця шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог потерпілого в частині майнової шкоди, суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 6952,75 грн., що були витрачені на лікування, що підтверджується відповідними фінансовими документами, а також підлягають стягненню 4000,00 грн. витрат на правову допомогу, згідно копії квитанції від 16.01.2017 року.
Судом також беззаперечно встановлено, що внаслідок ушкодження здоров`я, яке було завдано діями відповідача, позивачу заподіяна і моральна шкода, яка виявилась у фізичних, больових та моральних стражданнях, встановлення йому інвалідності, що змусило позивача змінити звичний спосіб життя, проводити тривале лікування.
Так, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_8 про відшкодування йому моральної шкоди, суд, враховує стан його здоров`я, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також майновий стан обвинуваченого, тобто реальну можливість відшкодувати ним завдану шкоду позивачу, вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.
Розмір моральної шкоди, яку позивач визначив у сумі 500 000, 00 грн., суд вважає завищеним та необґрунтованим, таким, що не відповідає характеру та тяжкості страждань позивача та визначає менший розмір моральної шкоди.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання, які відповідно до положень п.п.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

РЕШЕТНИКА ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
До набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 19 листопада 2022 року включно, обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.
Строк відбування покарання відраховувати з моменту взяття під варту, тобто з 21 вересня 2022 року.
Речовий доказ по справі медична картка стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_8 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов заявлений по справі потерпілим задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 250000,00 грн. моральної шкоди, 6952,75 грн. матеріальної шкоди та 4000,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього 260952 (двісті шістдесят тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні 75 копійок.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Олександр КІТОВ