Номер провадження: 11-сс/813/338/22
Номер справи місцевого суду: 522/1147/22 1-кс/522/623/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючих в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області Фрунзівського району, с. Перехрестове, громадянина України, неодруженого, який має базову середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 01.03.2018 Приморським районним судом міста Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0001663 від 07.12.2021 року,
установив
Зміст оскаржуваного судового рішення
Оскарженою ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеські області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , без визначення розміру застави.
Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зміст вимог апеляційної скарги
В своїх апеляційних скаргах адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах захисту ОСОБА_8 вважають оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:
-ризики, заявлені слідчим у клопотанні недоведені;
-слідчим суддею не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою;
-суд не застосував до підозрюваного можливість внесення застави, як альтернативного запобіжного заходу.
На підставі цього, просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою змінити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Позиції учасників апеляційного розгляду
В судове засідання захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надіслали заяви в яких просили провести розгляд апеляційних скарг без їх участі та наполягали на задоволенні апеляційних скарг, при цьому захисник ОСОБА_6 просив розглянути апеляційні скарги за участю підозрюваного та зазначив що в зв`язку з військовим станом ризики мінімізовані, а підозрюваний є особою призивного віку та має бажання стати на захист країни.
Прокурор ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд апеляційних скарг без його участі та зазначив що оскаржувана ухвала втратила свою дію, а ухвалою Приморського райсуду м. Одеси від 04.03.2022 року підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.04.2022 року.
Підозрюваний ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду в зв`язку з веденням військового часу доставлений не був, а встановити відеозв`язок для проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надалось можливим з технічних причин, колегія суддів вирішила провести судове засідання з огляду на те що оскаржувана ухвала втратила свою дію без участі учасників процесу.
Тому, відповідно до положень ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися, про дату, час, місце та розгляд були повідомлені належним чином.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Зазначені вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі. В оскарженій ухвалі слідчий суддя навів належні та достатні мотиви для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0001663 від 07.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
19.01.2022 року ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за наступних підстав.
Так, згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що 05.12.2021 року приблизно о 04:00-04:30 год, перебуваючи біля будинку № 69 по вулиці Мала Арнаутська в м. Одесі, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вийшов з автомобілю разом з потерпілим ОСОБА_12 , де на останніх чекала невстановлена особа №1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), діючи з вказаною метою та з корисливих мотивів, відповідно до зазделегідь розподілених ролей, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_12 один удар в область правого ока, після чого штовхнув потерпілого на землю щоб потерпілий не міг чинити опір, після чого ОСОБА_8 разом з невстановленою ОСОБОЮ №1 відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Iphone 11 Pro Мах» в корпусі зеленого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 19700 гривень та смарт-годинником третьої серії марки «Apple watch» в корпусі сірого кольору, серійний номер якого: FHLW2HE1J6GD, ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартість якого 5300 гривень, а також кільцем сірого кольору без будь-яких вставок, матеріальної цінності для потерпілого яке не має.

Відкрито заволодівши вказаним чужим майном та завдавши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 25000 гривень, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з невстановленою в ході досудового слідства особою, покинули місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: заявою ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_12 , протоколом огляду предмета та відтворення відеозапису, протоколом огляду речей та документів, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 , та іншими матеріалами долученими до клопотання.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності, допустимості та їх достатності відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що з огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і апеляційним судом.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, колегія суддів наголошує на таких обставинах.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором ризики того, що підозрюваний може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, офіційно ніде не працевлаштований, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення іншого кримінального правопорушення, раніше судимий.
Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого стосовно існування ризиків що підозрюваний може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, які обумовлені обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суспільно-небезпечним характером такого кримінального правопорушення.
Також апеляційний суд погоджується з тим, що доведений ризик, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які вже допитані на стадії досудового розслідування, однак можуть під незаконним впливом підозрюваного змінити свої покази під час судового розгляду.
Крім того, апеляційний суд вважає доведеним існування ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, який обумовлений тим, що ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні злочину в період розгляду відносно нього обвинувального акту в іншому кримінальному провадженні, раніше судимий.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що посилання сторони обвинувачення на притягнення підозрюваного до іншого кримінального правопорушення, без вироку суду не може прийматись до уваги у зв`язку із тим, що існує презумпція невинуватості, оскільки відповідно до п.10 ч.1 ст.178 КПК України наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення враховуються при обранні запобіжного заходу.

Посилання захисника ОСОБА_6 що підозрюваний є особою призивного віку та має бажання стати на захист країни, є неприйнятними через те, що жодним чином непідтверджені ні стороною захисту ні самим підозрюваним під час апеляційного провадження.
В ході розгляду апеляційної скарги обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, є перешкодою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не встановлено.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи сторони захисту щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, скоєння іншого кримінального правопорушення, ризиків незаконного впливу на потерпілого, а також особу підозрюваного, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_8 іншого, більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання названим вище ризикам, тому апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.
Керуючись ст. 177, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив
Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючих в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0001663 від 07.12.2021 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню в касаційному не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4