Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/2577/21
Провадження № 1-кп/935/130/22
У Х В А Л А
Іменем України
21 червня 2022 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду, у режимі відеоконференції з ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», Радомишльським районним судом Житомирської області, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 07.11.2021 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживаєм за адресою: АДРЕСА_1 , утримується в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.4 ст.152 КК України,
встановив:
У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває зазначене кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.04.2022 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 24.06.2022, але ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, міра покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати будь-яку із речей, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.
До суду законний представник ОСОБА_8 подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності та відсутності малолітньої потерпілої ОСОБА_9 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заперчував щодо заявленого прокурором клопотання.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заперечував щодо заявленого прокурором клопотання, вважає, що обвинуваченому слід змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання.
Згідно з вимогами ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При вирішенні клопотання враховується позиція Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011. Зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховується, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України, які є тяжким та особливо тяжким злочинами відповідно, згідно вимог ст. 12 КК України.
Докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики можливості переховуватися від суду та незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_6 на потерпілу у кримінальному провадженні.
Наявність ризику можливості переховування обвинуваченого від суду (продовження існування цього ризику) є цілком ймовірний з огляду на тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.
Прокурор обґрунтовано посилається на існування ймовірності незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу, законного представника, свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Окрім того, судовий розгляд не розпочато, а отже учасники судового провадження не допитані, а разом з тим, згідно вимог ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а тому існує висока ймовірність незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).
Тому, враховуючи продовження існування ризиків, визначених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи особу обвинуваченого, обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.
Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.
Вимогами ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про триманння під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.177,178, 183, 331, 372 КПК України, суд,
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто по 19.08.2022 включно.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3