ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 688/2975/16-к
Провадження № 11-кп/4820/653/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції виділене провадження по кримінальному провадженню №000025 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.11, 12 ч.2 ст.115 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2022 року,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 27 липня 2022 року клопотання прокурора задоволено, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.11, 12 ч.2 ст.115 КК України, до 24 вересня 2022 року включно з можливістю внесення застави в розмірі 496 200 грн та покладенням на неї певних обов`язків.
У задоволенні клопотання захисників обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну їй запобіжного заходу на більш м`який відмовлено.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував своє рішення тим, що на даний час жоден інший із запобіжних заходів не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігти ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просила ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 27 липня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді особистої поруки, у виді домашнього арешту або інший альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі.

Уважала ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що прийнята з порушенням вимог кримінального процесуального Закону.
Зазначала, що при визначенні розміру застави судом першої інстанції не враховано, що обвинувачена ОСОБА_6 утримується в місцях позбавлення волі вже понад 6 років і протягом цього часу вона позбавлення свого права на працю. Тому вона не має доходу і визначена застава у розмірі 496 200 грн 00 коп для неї є непосильною. Крім того, судом не враховано й того, що в ОСОБА_6 на утриманні є двоє неповнолітніх дітей. Отже, при визначенні розміру застави судом не було дотримано норм чинного законодавства.
Зауважувала, що внаслідок тривалого тримання під вартою обвинувачена ОСОБА_6 поступово втрачає соціально корисні зв`язки зі своїми друзями та знайомими, а тому відсутні особи, які могли б внести заставу замість обвинуваченої.
Звертала увагу суду на те, що ОСОБА_6 було заарештовано 27 квітня 2016 року відповідно до ухвали Славутського міського суду Хмельницької області.
Отже, обвинувачена ОСОБА_6 у місцях обмеження волі перебуває з 27.04.2016 року і по теперішній час, що сукупно складає 6 років 3 місяці.
Оскільки, кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_6 було вчинено у 2016 році, то у разі обвинувального вироку, у відповідності до чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства до ОСОБА_6 , буде застосовуватися ч.5 ст.72 КК України, що викладена в новій редакції Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-УІІІ, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Велика Палата Верховного Суду у Постанові (пункт 103) від 29.08.2018 року, у справі №663/537/17, в судовому провадженні №13-31кс18, зазначила наступне: «...Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-УІІІ (пряма дія Закону № 838-УІІІ)...».
З урахуванням ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до ОСОБА_6 буде зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, ОСОБА_6 , відбула вже майже 13 років покарання, тому необхідність у застосуванні тримання під вартою відпала та є можливість замінити його домашнім арештом.
Стверджувала, що сторона обвинувачення зловживає своїм правом на обвинувачення, оскільки впродовж майже шістьох років розгляду кримінального провадження щоразу вказується на існування одних і тих самих ризиків, які не підтверджуються належними та допустимими доказами.
Зазначала, що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом вину ОСОБА_6 у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні.
У матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що обвинувачена ОСОБА_6 замовила вбивство свого чоловіка.
Звертала увагу суду на те, що у випадку застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки, можливо передати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на особисту поруку трудовому колективу Адвокатського об`єднання «Асмунд» та покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; утриматися від спілкування з потерпілими та свідками.
Усі члени трудового колективу АО «Асмунд», є повнолітніми громадянами України та можуть забезпечити законно слухняну поведінку обвинуваченої ОСОБА_6 .
У разі незастосування до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, вважала за можливе застосувати до обвинуваченої домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .
Зауважувала також, що у разі зміни обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, це надало би можливість останній влаштуватися на роботу, щоб утримувати себе та своїх дітей.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; обвинувачену ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Установлено, що на розгляді Шепетівського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.11, 12 ч.2 ст.115 КК України.
У судовому засіданні суду першої інстанції 27 липня 2022 року прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконного впливу на свідків, на їх показання, залякувати їх та погрожувати їм, що буде впливати на розгляд справи по суті, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 щодо клопотання прокурора заперечували, натомість просили змінити запобіжний захід на більш м`який.
На думку суду першої інстанції, прокурор довів, що наразі продовжують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які не зменшилися, що у свою чергу давало підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором було наведено достатньо підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_6 .

Так, відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обґрунтовано взято до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.
Крім того, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: можливість переховування від суду, впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є доведеними і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.
На думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження зазначені у апеляційній скарзі захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою обвинуваченого, враховуючи всі обставини вчинених злочинів, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та не забезпечать належної процесуальної поведінки і виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
У відповідності з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Матеріали клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містять достатні обставини та дані.
Більш м`який запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не забезпечить та не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченої ОСОБА_6 .
Судом обґрунтовано призначено альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави, визначеного в розмірі 496 200 грн, при виконанні якого перебування обвинуваченої під вартою буде припинено.

Колегія суддів зазначає, що застосований до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід відповідає тяжкості вчиненого злочину, в якому вона обвинувачується, а встановлені при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики наразі не відпали.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2022 року щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3