Справа № 213/1429/22
Провадження № 1-кп/177/106/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2022 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000116 від 08.06.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, офіційно не працевлаштована, не заміжня, на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх осіб не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022) в Україні введено воєнний стан.

Так, ОСОБА_4 13.05.2022 близько 13:00 години, перебувала на території ринку «ПГЗК» розташованого по вул. Подлєпи в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, де на поверхні кришці колодязю, розташованого на вказаній місцевості побачила мобільний телефон «ZTE» моделі Blade A3 2020, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-22/17317-ТВ від 28.06.2022 становить 1733,33 гривні, який належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, вона, користуючись відсутністю уваги зі сторони потерпілої і з боку сторонніх осіб, продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам власника, шляхом вільного доступу, достовірно знаючи, що виявлений мобільний телефон їй не належить, таємно викрала вказаний мобільний телефон. ОСОБА_4 утримуючи викрадений мобільний телефон при собі, маючи реальну можливість повернення власнику потерпілій ОСОБА_6 викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 1733,33 гривні.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

08.07.2022 між прокурором Широківського відділу Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000116 від 08.06.2022 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю її захисника адвоката ОСОБА_5 досягнута угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Відповідно до умов угоди, обвинувачена ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнала під час досудового розслідування свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Згідно вказаної угоди, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України сторони погоджуються звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком.
Сторонам угоди, судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене покарання. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Обвинувачена ОСОБА_4 в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, беззастережно, суду пояснила, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом. Просила затвердити угоду про визнання винуватості, яку вона уклала добровільно.

Потерпіла ОСОБА_6 , яка надала прокурору заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню, в судове засідання не з`явилася.

Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду, оскільки зміст останньої відповідає інтересам його підзахисної.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд враховує, що покарання визначено з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, а ОСОБА_4 у судовому засіданні однозначно заявила, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дійшовши висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого сторонами остаточного покарання, від відбування якого ОСОБА_4 підлягає звільненню з випробуванням відповідно до умов угоди, беручи до уваги положення ч.3 ст. 75 КК України щодо виключного права суду визначати тривалість іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 , яка раніше не судима, іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, з покладенням на неї обов`язків визначених ч.1 ст. 76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні експертизи.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, від 07.07.2022, в рамках даного кримінального провадження, суддя вважає за необхідне залишити без змін до 04.09.2022 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.07.2022 між обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 та прокурором Широківського відділу Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 08.06.2022 щодо ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту - залишити без змін до 04.09.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів при проведені судово товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-22/17317-ТВ від 28.06.2022 в сумі 755,12 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривен 12 копійок.

Речові докази: сім карту мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 та мобільний телефон «ZTE» моделі Blade A3 2020, які зберігаються у потерпілої залишити володільцю ОСОБА_6 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинувачем може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1