Провадження №1-кп/127/474/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000101 від 07.04.2022,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено ЛСД, яку зберігав при собі, без мети збуту.
У подальшому, 07.04.2022 близько 11:00 години в м. Вінниці по вул. Сергія Зулінського, поблизу будинку №34, працівниками поліції зупинено ОСОБА_4 та останній, повідомив, що у нього при собі, а саме в лівій кишені куртки, в яку він одягнений, знаходиться поліетиленовий прозорий пакет із марками ЛСД.
В ході проведення огляду місця події, 07.04.2022 в період часу з 12:23 год. по 12:27 год., ОСОБА_4 в присутності двох понятих, самостійно видав із лівої кишені куртки, в яку він був одягнений, поліетиленовий пакет із вмістом марок ЛСД, який було вилучено співробітниками поліції.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/102-22/4248-НЗПРАП від 17.06.2022, на фрагменті перфорованого паперу, масою 0,0402 г, виявлено особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено ЛСД, масою 0,00018 г.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі, повідомив, що періодично вживає заборонені речовини, щодо обставин справи зазначив, що придбав психотропну речовину, а саме, ЛСД, та 07.04.2022 коли забирав за місцем закладки раніше придбану психотропну речовину, був затриманий працівниками поліції, про вчинене шкодує.
Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження №0000101 від 07.04.2022 (т.1 а.с. 13), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2022 №127/7310/22 (т.1 а.с.26-28), постанови про визнання речей і документів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів дізнання від 07.04.2022, від 29.06.2022 (т.1 а.с. 16,24), висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/102-22/4248-НЗПРАП від 27.06.2022 (т.1 а.с. 19-23), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий (т.1 а.с. 31), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 32,33), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 34).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого суд вважає скоєння кримінального правопорушення особою в стані викликаному вживанням наркотичних засобів (т.1 а.с. 35).
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді обмеження волі на строк, визначений в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України.
При цьому враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та про можливість звільнення його на підставі ч. 1 ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової експертизи (т.1 а.с. 18), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.
Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 53, 65-67, 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 174, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 1510,24 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень в кримінальному провадженні.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/7310/22 від 11.04.2022 скасувати.
Речовий докази в кримінальному провадженні №0000101, а саме: поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини, який поміщено до спец. пакету «Україна МВС Експертна служба 5630443» та передано на зберігання до Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій область, після набуття вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1